title: Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2015/983 av den 24 juni 2015 om förfarandet för utfärdande av det europeiska yrkeskortet och tillämpningen av varningsmekanismen i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/36/EG (Text av betydelse för EES)

text:
               25.6.2015

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 159/27

         KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) 2015/983
   av den 24 juni 2015
   om förfarandet för utfärdande av det europeiska yrkeskortet och tillämpningen av varningsmekanismen i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/36/EG
   (Text av betydelse för EES)
   EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
   med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/36/EG av den 7 september 2005 om erkännande av yrkeskvalifikationer (1), särskilt artiklarna 4a.7, 4b.4, 4e.7 och 56a.8,
   efter samråd med Europeiska datatillsynsmannen, och
   av följande skäl:

               (1)

               Förfarandet för utfärdande av ett europeiskt yrkeskort och tillämpningen av den varningsmekanism som föreskrivs i direktiv 2005/36/EG ska stödjas av informationssystemet för den inre marknaden (IMI) som upprättas genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1024/2012 (2). Det är därför lämpligt att fastställa regler om förfarandet för utfärdande av europeiskt yrkeskort och om tillämpningen av varningsmekanismen i samma genomförandeakt.

               (2)

               Kommissionen har gjort en bedömning med medverkan av berörda parter och medlemsstaterna om lämpligheten av att införa det europeiska yrkeskortet för läkare, sjuksköterskor, farmaceuter, sjukgymnaster, bergsguider, fastighetsmäklare och ingenjörer. Efter den bedömningen har kommissionen valt ut fem yrken (sjuksköterskor, apotekare, sjukgymnaster, bergsguider och fastighetsmäklare) för vilka ett europeiskt yrkeskort bör införas. De utvalda yrkena uppfyller de krav som anges i artikel 4a.7 i (EG) direktiv 2005/36/EG i fråga om nuvarande eller potentiellt deltagarantal, medlemsstaternas regleringar, samt intresse som uttryckts av berörda parter. Införandet av ett europeiskt yrkeskort för specialiserade sjuksköterskor och specialiserade apotekare måste utredas ytterligare vad gäller deras överensstämmelse med de villkor som anges i artikel 4a.7 i direktiv 2005/36/EG.

               (3)

               I enlighet med artikel 12 i förordning (EU) nr 1024/2012 bör det nätbaserade verktyg som avses i artikel 4b.1 i direktiv 2005/36/EG skiljas från IMI och inte göra det möjligt för utomstående aktörer att få tillgång till IMI. Det är därför nödvändigt att fastställa detaljerade bestämmelser om förfarandet för inlämnande av ansökning om ett europeiskt yrkeskort via onlinesystemet, samt bestämmelser för att ta emot behöriga myndigheters ansökningar i IMI.

               (4)

               För att ange tydliga krav är det också viktigt att specificera villkoren för att begära styrkande handlingar och uppgifter från de sökande, med beaktande av vilka handlingar som kan krävas av de behöriga myndigheterna i värdmedlemsstaten i enlighet med artikel 7, artikel 50.1 och bilaga VII till direktiv 2005/36/EG. Det är därför nödvändigt att fastställa förteckningen över handlingar och information, inbegripet de handlingar som utfärdats direkt av behöriga myndigheter i hemmedlemsstaten, förfaranden för kontroll av äktheten och giltigheten av dokument av den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten, samt villkoren för att begära bestyrkta kopior och översättningar. För att underlätta hanteringen av ansökningar om yrkeskort är det lämpligt att fastställa samtliga aktörers respektive roll i förfarandet: sökanden, de behöriga myndigheterna i hemmedlemsstaten och i värdmedlemsstaten, inbegripet de behöriga myndigheterna som har till uppgift att fördela ansökningar om europeiskt yrkeskort.

               (5)

               I enlighet med artikel 4b.1 i direktiv 2005/36/EG får en hemmedlemsstat även tillåta skriftliga ansökningar om yrkeskort. Det är därför nödvändigt att fastställa de åtgärder som den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten bör vidta vid skriftliga ansökningar.

               (6)

               För att säkerställa att arbetsflödet i IMI inte störs eller förhindras och att behandlingen av en ansökan inte försenas, är det nödvändigt att klargöra förfarandena för betalningar i samband med behandling av en ansökan om europeiskt yrkeskort. Det är därför lämpligt att föreskriva att en sökande betalar till de behöriga myndigheterna i ursprungs- eller mottagande medlemsstat separat och endast om det krävs att en sökande ska göra detta genom de berörda behöriga myndigheterna.

               (7)

               För att ge den sökande möjlighet att få uppgift om resultatet av yrkeskortsförfarandet är det nödvändigt att närmare specificera formatet på det dokument som den sökande kommer att kunna skapa via ett nätverktyg som avses i artikel 4b.1 i direktiv 2005/36/EG, och ge garantier för att ett elektroniskt dokument har utfärdats av den berörda behöriga myndigheten och att det inte ändrats av externa aktörer. För att säkerställa att ansökan om europeiskt yrkeskort inte förväxlas med handlingar som ger automatiskt tillstånd att utöva sin verksamhet i den mottagande medlemsstaten genom etablering, är det lämpligt att föreskriva en ansvarsfriskrivning i detta syfte i dokumentet.

               (8)

               Det europeiska yrkeskortsförfarandet kan leda till antagandet av olika typer av beslut av den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten eller i värdmedlemsstaten. Det är därför nödvändigt att fastställa de möjliga resultaten av ett yrkeskortsförfarande och att i förekommande fall ange den information som ska ingå i det elektroniska dokumentet som meddelar resultatet av yrkeskortsförfarandet.

               (9)

               För att underlätta arbetet för den behöriga myndigheten i den mottagande medlemsstaten och se till att kontrollen av ett europeiskt yrkeskort som utfärdas av berörda tredje parter är enkel och användarvänlig, är det lämpligt att föreskriva ett centraliserat elektroniskt system för att kontrollera äktheten och giltigheten hos ett europeiskt yrkeskort för berörda tredje parter som inte har tillgång till IMI. Detta kontrollsystem bör vara fristående från det nätbaserade verktyg som avses i artikel 4b.1 i direktiv 2005/36/EG. Sådana kontroller av Europeiska yrkeskortet bör inte bereda tillträde till IMI för berörda tredje parter.

               (10)

               För att garantera uppgiftsskydd i samband med tillämpningen av varningsmekanismen är det nödvändigt att specificera de behöriga myndigheternas roll för att hantera inkommande och utgående registreringar och IMI-funktioner när det gäller att återkalla, ändra och avsluta varningar och garantera en säker databehandling.

               (11)

               För att göra det lättare att begränsa tillgången till personuppgifter till endast de myndigheter som behöver informeras bör medlemsstaterna utse myndigheter med uppgift att samordna inkommande varningar. Medlemsstaterna bör endast bevilja de myndigheter som är direkt berörda av varningen tillgång till varningsmekanismen. För att se till att varningar sänds ut endast då det är nödvändigt bör medlemsstaterna kunna utse myndigheter med uppgift att samordna de varningar som skickas ut.

               (12)

               Behandling av personuppgifter enligt denna förordning omfattas av Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG (3), Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/58/EG (4) samt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001 (5).

               (13)

               De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från kommittén för erkännande av yrkeskvalifikationer.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   KAPITEL I

      SYFTE OCH FÖRFARANDE FÖR UTFÄRDANDE AV EUROPEISKT YRKESKORT

   Artikel 1
   Syfte
   I denna förordning föreskrivs bestämmelser om förfarandet för utfärdande av det europeiska yrkeskortet i enlighet med artiklarna 4a–4e i direktiv 2005/36/EG för de yrken som förtecknas i bilaga I till denna förordning och om tillämpningen av den varningsmekanism som föreskrivs i artikel 56a i direktivet.
   Artikel 2
   Behöriga myndigheter som deltar i förfarandet för det europeiska yrkeskortet
   1.   Varje medlemsstat ska utse behöriga myndigheter som ansvarar för hanteringen av ansökningar för vart och ett av de yrken som förtecknas i bilaga I för hela sitt territorium eller, i förekommande fall, delar därav.
   För genomförandet av artikel 7 ska varje medlemsstat utse en eller flera behöriga myndigheter med uppgift att fördela ansökningarna om yrkeskort till relevant behörig myndighet på dess territorium.
   2.   Medlemsstaterna ska, i informationssystemet för den inre marknaden (IMI), inrättat genom förordning (EU) nr 1024/2012, registrera minst en behörig myndighet för vart och ett av de yrken som anges i bilaga I till denna förordning, och minst en behörig myndighet som tilldelas uppgiften att fördela ansökningarna om yrkeskort på deras territorium senast den 18 januari 2016.
   3.   Samma behöriga myndighet får utses till behörig myndighet med ansvar för ansökningar om europeiskt yrkeskort och som behörig myndighet som tilldelas uppgiften att fördela ansökningar om yrkeskort.
   Artikel 3
   Inlämnande av ansökningar via internet
   1.   En sökande ska skapa ett säkrat personkonto i det nätbaserade verktyg som avses i artikel 4b.1 i direktiv 2005/36/EG för inlämnande av ansökan om yrkeskort via internet. Detta nätbaserade verktyg ska tillhandahålla information om syftet med, tillämpningsområdet för och typ av behandling av uppgifter, inbegripet information om sökandes rättigheter som registrerade. Det nätbaserade verktyget ska begära ett uttryckligt medgivande från sökandena om behandlingen av deras personuppgifter i IMI.
   2.   Det nätbaserade verktyget som avses i artikel 4b.1 i direktiv 2005/36/EG ska bereda möjlighet för sökanden att fylla i alla nödvändiga upplysningar rörande ansökan om yrkeskort som avses i artikel 4 i denna förordning, för att ladda upp kopior av dokument som krävs för att utfärda yrkeskortet i enlighet med artikel 10.1 i denna förordning, samt för att erhålla information om hur behandlingen av hans ansökan fortskrider, inbegripet de betalningar som ska göras.
   3.   Det nätbaserade verktyget ska också ge sökanden möjlighet att lämna kompletterande uppgifter eller dokument samt att begära rättelse, radering eller blockering av personuppgifter i den elektroniska IMI-akten.
   Artikel 4
   Information som ska åtfölja ansökningar
   Den sökande ska tillhandahålla följande upplysningar i ansökan:

               a)

               Den sökandes identitet.

               b)

               Det berörda yrket.

               c)

               Den medlemsstat där den sökande har för avsikt att etablera sig eller den medlemsstat där den sökande avser att tillhandahålla tjänster temporärt och tillfälligt.

               d)

               Den medlemsstat där sökanden har sin rättsliga hemvist i syfte att bedriva den berörda verksamheten vid tidpunkten för ansökan.

               e)

               Syftet med den planerade yrkesverksamheten:

                           i)

                           Etablering.

                           ii)

                           Tillhandahållande av tillfälliga eller enstaka tjänster.

               f)

               Val av ett av följande system:

                           i)

                           Vid etablering, val mellan systemen

                                       —

                                       automatiskt erkännande enligt avdelning III kapitel III i direktiv 2005/36/EG, eller

                                       —

                                       allmänt system för erkännande enligt avdelning III kapitel I i direktiv 2005/36/EG.

                           ii)

                           Vid tillhandahållande av tillfälliga eller enstaka tjänster, val mellan systemen

                                       —

                                       fritt tillhandahållande av tjänster med kontroll av kvalifikationer enligt artikel 7.4 i direktiv 2005/36/EG,

                                       —

                                       fritt tillhandahållande av tjänster utan kontroll av kvalifikationer enligt artikel 7.4 i direktiv 2005/36/EG.

               g)

               Övrig information avseende den ordning som åsyftas i led f.

         För tillämpningen av led d i första stycket ska den sökande ange den medlemsstat där han eller hon har erhållit begärda yrkeskvalifikationer, om sökanden inte är lagligt etablerad när ansökan lämnas in. Om det finns mer än en medlemsstat där den sökande har förvärvat sina yrkeskvalifikationer, ska han eller hon välja den medlemsstat som ska motta hans/hennes ansökan om yrkeskort bland de medlemsstater som utfärdat ett utbildningsbevis.
   Vid tillämpningen av första stycket led f, om sökanden inte har angivit korrekt system, ska behörig myndighet i hemmedlemsstaten inom en vecka efter att ansökan inkommit råda sökanden att på nytt inge ansökan enligt det tillämpliga systemet. I förekommande fall ska behöriga myndigheter i hemmedlemsstaten först rådgöra med behöriga myndigheter i värdmedlemsstaten.
   Artikel 5
   Uppgifter i ansökningar om yrkeskort
   Uppgifter som rör den sökandes identitet och de dokument som avses i artikel 10.1 ska lagras i sökandens akt i IMI. Dessa uppgifter ska kunna återanvändas för senare ansökningar under förutsättning att sökanden samtycker till sådan återanvändning och att uppgifterna fortfarande är giltiga.
   Artikel 6
   Överföring av ansökningar till den relevanta behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten
   1.   Det nätbaserade verktyg som avses i artikel 4b.1 i direktiv 2005/36/EG ska överföra inlämnad ansökan till IMI på ett säkert sätt för att behandlas av den relevanta behöriga myndigheten i den hemmedlemsstat som avses i punkt 2 eller 3 i denna artikel.
   2.   Om den sökande är lagligt etablerad i en medlemsstat vid tidpunkten för ansökan ska han eller hon överföra den till den behöriga myndigheten i den medlemsstat där den sökande är etablerad.
   Den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten ska kontrollera huruvida den sökande är lagligt etablerad i den medlemsstaten och ska i IMI-akten intyga etablering. Den ska också ladda upp relevanta intyg på sökandens lagliga etablering eller bifoga en referens till det relevanta nationella registret.
   Om den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten inte är i stånd att bekräfta att den sökande är lagligt etablerad på dess territorium på annat sätt får den be sökanden att styrka sin lagenliga etablering inom en vecka efter mottagandet av den ansökan om yrkeskort som avses i artikel 4b.3 i direktiv 2005/36/EG. Den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten ska beakta dessa handlingar som saknade handlingar i enlighet med artiklarna 4b.3 och 4c.1 eller 4d.1 i direktiv 2005/36/EG.
   3.   I de fall som avses i artikel 4 andra stycket i denna förordning ska IMI överföra ansökan till den behöriga myndigheten i den medlemsstat som utfärdade bevis på erforderliga yrkeskvalifikationer.
   4.   De behöriga myndigheter i andra medlemsstater som utfärdat bevis på yrkeskvalifikationer ska samarbeta och besvara alla förfrågningar om information från den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten eller från den behöriga myndigheten i den mottagande medlemsstaten under förfarandets gång när det gäller ansökan om yrkeskort.
   Artikel 7
   De behöriga myndigheternas roll i fördelningen av ansökningar
   1.   I de fall där en medlemsstat utser mer än en behörig myndighet med ansvar för ansökningar om yrkeskort för ett visst yrke på dess territorium eller delar av det, ska en behörig myndighet med uppgiften att fördela ansökningar se till att ansökan utan onödigt dröjsmål lämnas till relevant behörig myndighet inom medlemsstatens territorium.
   2.   Om den sökande har lämnat in en ansökan i en annan medlemsstat än sin hemmedlemsstat enligt artikel 6.2 eller 6.3 kan den behöriga myndighet som hade till uppgift att fördela ansökningar i den medlemsstat som har erhållit ansökan vägra behandla ansökan inom en vecka efter att den inkommit och vederbörligen informera sökanden.
   Artikel 8
   Behandling av skriftliga ansökningar av behöriga myndigheter i hemmedlemsstaten
   1.   Om en medlemsstat medger inlämning av skriftliga ansökningar och vid mottagandet av en sådan skriftlig ansökan fastställer att den inte är behörig att behandla den i enlighet med artikel 6.2 eller 6.3, får den vägra att pröva ansökan och underrätta den sökande om detta inom en vecka efter mottagandet av ansökan.
   2.   Vid skriftliga ansökningar ska den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten fylla i ansökan med hjälp av det nätbaserade verktyg som avses i artikel 4b.1 i direktiv 2005/36/EG för den sökandes räkning på grundval av den skriftliga ansökan som sökanden lämnat in.
   3.   Hemmedlemsstatens behöriga myndighet ska sända uppdateringar till sökanden om behandlingen av den skriftliga ansökan, inklusive eventuella påminnelser i enlighet med artikel 4e.5 i direktiv 2005/36/EG eller annan relevant information utanför IMI i enlighet med nationella administrativa förfaranden. Den ska till sökanden översända bevis på resultatet av förfarandet som avses i artikel 21 i denna förordning utan dröjsmål efter slutförande av förfarandet.
   Artikel 9
   Betalningsförfaranden
   1.   Om hemmedlemsstatens behöriga myndighet tar ut avgifter för handläggning av ansökningar om yrkeskort, ska den informera den sökande via det nätbaserade verktyg som avses i artikel 4b.1 i direktiv 2005/36/EG inom en vecka efter att ansökan inkommit, om det belopp som ska betalas, betalningssätt, eventuella referenser som anges, bevis på betalning samt fastställa en rimlig betalningsfrist.
   2.   Om den behöriga myndigheten i den mottagande staten tar ut avgifter för handläggning av ansökningar ska den till sökanden lämna information som avses i punkt 1 i denna artikel via det nätbaserade verktyg som avses i artikel 4b.1 i direktiv 2005/36/EG, så snart ansökan vidarebefordrats till den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten, samt fastställa en rimlig tidsfrist för betalning.
   Artikel 10
   Handlingar som krävs för att utfärda det europeiska yrkeskortet
   1.   Medlemsstaternas behöriga myndigheter får kräva endast följande handlingar för utfärdande av det europeiska yrkeskortet för etablering:

               a)

               vid automatiskt erkännande enligt avdelning III kapitel III i direktiv 2005/36/EG, de handlingar och uppgifter som anges i del A punkt 1 i bilaga II till denna förordning,

               b)

               vid allmänt erkännande enligt avdelning III kapitel I i direktiv 2005/36/EG, de handlingar som anges i del A punkt 2 i bilaga II till denna förordning, Medlemsstatens behöriga myndigheter får endast kräva de handlingar som förtecknas i del B i bilaga II för att utfärda det europeiska yrkeskortet för temporärt och tillfälligt tillhandahållande av tjänster.

         Medlemsstaternas behöriga myndigheter får endast kräva de handlingar som förtecknas i del B i bilaga II för att utfärda det europeiska yrkeskortet för temporärt och tillfälligt tillhandahållande av tjänster.
   De handlingar som avses i punkterna 1 d och 2 g i del A och leden a, c och d i del B i bilaga II ska endast begäras från den sökande om så krävs av den behöriga myndigheten i värdmedlemsstaten.
   2.   Medlemsstaterna ska ange vilka handlingar som krävs för att utfärda det europeiska yrkeskortet och ska delge dessa uppgifter till de andra medlemsstaterna via IMI.
   3.   Dokument som krävs i enlighet med punkterna 1 och 2 i denna artikel ska anses som saknade i enlighet med artikel 4b.3 och 4c.1 eller 4d.1 i direktiv 2005/36/EG.
   Artikel 11
   Hantering av dokument som utförs av de behöriga myndigheterna i hemmedlemsstaten
   1.   Om den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten har förklarats ansvarig enligt nationell lagstiftning att utfärda någon av de handlingar som krävs för utfärdande av det europeiska yrkeskortet enligt artikel 10, ska det direkt ladda upp dessa handlingar i IMI.
   2.   Genom undantag från artikel 10.3 i denna förordning ska den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten inte beakta handlingar som avses i punkt 1 i denna artikel som saknade handlingar i enlighet med artiklarna 4b.3 och 4c.1 eller 4d.1 i direktiv 2005/36/EG, där dessa handlingar inte har laddats upp i IMI i enlighet med punkt 1.
   3.   Det nätbaserade verktyget som avses i artikel 4b.1 i direktiv 2005/36/EG ska erbjuda möjlighet att ladda upp kopior av alla dokument som krävs och som utfärdats av behöriga myndigheter i hemmedlemsstaten.
   Artikel 12
   Hantering av dokument som inte utfärdats av de behöriga myndigheterna i hemmedlemsstaten
   1.   Genom undantag från artikel 10.3 i denna förordning, om sökanden underlåter att tillhandahålla alla dokument som avses i led 2 c och 2 d i del A eller led d i del B i bilaga II till denna förordning med ansökan, ska hemmedlemsstatens behöriga myndighet inte betrakta dessa handlingar som saknade i enlighet med artiklarna 4b.3 och 4d.1 i direktiv 2005/36/EG.
   2.   Den behöriga myndigheten i värdmedlemsstaten får begära in de dokument som avses i punkt 1 i denna artikel direkt från sökanden eller från hemmedlemsstaten i enlighet med artikel 4d.3 i direktiv 2005/36/EG.
   3.   Om sökanden efter begäran av värdmedlemsstaten inte lägger fram de handlingar som avses i punkt 2, ska den behöriga myndigheten i värdmedlemsstaten fatta beslut om utfärdande av det europeiska yrkeskortet på grundval av tillgängliga uppgifter.
   Artikel 13
   Handlingar som styrker språkkunskaper
   1.   Det nätbaserade verktyg som avses i artikel 4b.1 i direktiv 2005/36/EG ska föreskriva en möjlighet för sökanden att överlämna dokument som styrker kunskaper i ett språk som kan krävas av värdmedlemsstaten i enlighet med artikel 53 i direktivet i fråga, efter utfärdande av det europeiska yrkeskortet.
   2.   Verifikation av språkkunskaper ska inte utgöra en del av de handlingar som krävs för utfärdande av det europeiska yrkeskortet.
   3.   Den behöriga myndigheten i värdmedlemsstaten får inte vägra att utfärda ett europeiskt yrkeskort på grundval av avsaknad av bevis på språkkunskaper som avses i artikel 53 i direktiv 2005/36/EG.
   Artikel 14
   Kontrollen av äktheten och giltigheten av de handlingar som krävs för utfärdande av det europeiska yrkeskortet
   1.   När den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten har utfärdat en handling som krävs för utfärdande av det europeiska yrkeskortet enligt artikel 10, ska myndigheten intyga i IMI-akten att dokumentet är giltigt och äkta.
   2.   Om det finns skälig grund för tvivel där handlingen har utfärdats av ett annat nationellt organ i ursprungsmedlemsstaten, ska den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten begära att berörda nationella organ bekräftar dokumentets giltighet och äkthet. Efter att ha erhållit bekräftelse, ska den behöriga myndigheten intyga i IMI att dokumentet är giltigt och äkta.
   3.   Om en handling har utfärdats i en annan medlemsstat ska den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten via IMI kontakta den behöriga myndigheten med ansvar för ansökningar i den andra medlemsstaten (eller en annan relevant nationell myndighet i den andra medlemsstaten som är registrerad i IMI) för att kontrollera dokumentets giltighet och äkthet. Efter avslutad kontroll ska hemmedlemsstaten intyga i IMI att den behöriga myndigheten i den andra medlemsstaten har bekräftat att dokumentet är giltigt och äkta.
   I de fall som avses i första stycket ska de behöriga myndigheterna i den andra medlemsstaten med ansvar för ansökningar (eller andra relevanta nationella myndigheter som är registrerade i IMI) samarbeta och utan dröjsmål besvara en begäran om information från den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten.
   4.   Innan den attesterar äkthet och giltighet av intyg som införts i IMI enligt artikel 11.1 i denna förordning ska den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten beskriva innehållet i varje handling i IMI:s fördefinierade fält. I förekommande fall ska den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten säkerställa att de uppgifter som beskriver de handlingar som sökanden lämnat in via det nätbaserade verktyget som avses i artikel 4b.1 i direktiv 2005/36/EG är korrekta.
   Artikel 15
   Villkor för att begära bestyrkta kopior
   1.   Den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten ska underrätta den sökande inom de tidsfrister som föreskrivs i artiklarna 4c.1 och 4d.1 i direktiv 2005/36/EG om kravet att lägga fram en bestyrkt kopia endast i de fall där det berörda nationella organet i hemmedlemsstaten eller en behörig myndighet eller ett relevant nationellt organ i en annan medlemsstat har underlåtit att bekräfta giltigheten och äktheten hos ett dokument i enlighet med de kontrollförfaranden som anges i artikel 14 i denna förordning och om sådana bestyrkta kopior krävs i värdmedlemsstaten i enlighet med punkt 2 i denna artikel.
   I de fall som avses i artikel 6.2 tredje stycket i denna förordning och om det finns skälig grund för tvivel, kan den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten begära att sökanden lämnar in en bestyrkt kopia på intyg om laglig etablering inom den tidsfrist som anges i artiklarna 4c.1 och 4d.1 i direktiv 2005/36/EG.
   2.   Medlemsstaterna ska i IMI ange vilka handlingar som kräver bestyrkta kopior från sökanden i enlighet med punkt 1, och ska vidarebefordra dessa uppgifter till de andra medlemsstaterna via IMI.
   3.   Punkterna 1 och 2 i denna artikel ska inte påverka tillämpningen av rätten för den behöriga myndigheten i den mottagande medlemsstaten att begära ytterligare upplysningar eller inlämnande av en bestyrkt kopia om det finns skälig grund för tvivel från den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten i enlighet med artiklarna 4d.2 och 4d.3 i direktiv 2005/36/EG.
   4.   Om det finns skälig grund för tvivel får den behöriga myndigheten i värdmedlemsstaten begära att sökanden lämnar in en bestyrkt kopia samt upprätta en rimlig tidsfrist för svar.
   Artikel 16
   Hantering av bestyrkta kopior
   1.   Medlemsstaterna ska i IMI ange de typer av bestyrkta intyg som är godtagbara på deras territorium i enlighet med lagar och andra författningar i den medlemsstaten, och ska vidarebefordra dessa uppgifter till de andra medlemsstaterna via IMI.
   2.   Behöriga myndigheter i medlemsstaterna ska godta bestyrkta kopior som utfärdats i andra medlemsstater i enlighet med lagar och andra författningar i den medlemsstaten.
   3.   I fall av vederbörligen motiverade tvivel om giltigheten och äktheten för en kopia som bestyrkts i en annan medlemsstat ska de behöriga myndigheterna begära kompletterande uppgifter från de behöriga myndigheterna i den andra medlemsstaten via IMI. De behöriga myndigheterna i de andra medlemsstaterna ska samarbeta och besvara frågor utan onödigt dröjsmål.
   4.   Vid mottagandet av en bestyrkt kopia från den sökande ska den behöriga myndigheten lägga upp en elektronisk version av en bestyrkt handling och i IMI-akten intyga att kopian är giltig.
   5.   Sökanden får uppvisa originalet av en handling i stället för en bestyrkt kopia till den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten, som därefter i IMI-akten ska intyga att den elektroniska kopian av en originalhandling är giltig.
   6.   Om sökanden inte kan tillhandahålla en bestyrkt kopia av en handling som krävs inom den tidsfrist som föreskrivs i artikel 4d.1 i direktiv 2005/36/EG, ska detta inte medföra att tidsfristerna för överföring av ansökan till den behöriga myndigheten i värdmedlemsstaten upphävs. Dokumentet ska markeras som under behandling i IMI, i avvaktan på bekräftelse av äkthet och giltighet, tills en bestyrkt kopia har mottagits och laddats upp av den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten.
   7.   Om sökanden inte kan tillhandahålla en bestyrkt kopia av en handling som krävs inom den tidsfrist som anges i artikel 4c.1 i direktiv 2005/36/EG kan den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten vägra att utfärda ett europeiskt yrkeskort för temporärt och tillfälligt tillhandahållande av andra tjänster än sådana som omfattas enligt artikel 7.4 i direktiv 2005/36/EG.
   8.   Om den behöriga myndigheten i värdmedlemsstaten inte erhåller en bestyrkt kopia av ett erforderligt dokument, antingen från behörig myndighet i hemmedlemsstaten eller från sökanden, kan den fatta beslut grundat på tillgängliga upplysningar inom den tidsfrist som anges i direktiv 2005/36/EG artikel 4d punkterna 2 och 3 samt andra stycket punkt 5.
   Artikel 17
   Begäran om översättning av de behöriga myndigheterna i hemmedlemsstaten
   1.   De behöriga myndigheterna i hemlandet får begära ordinarie eller bestyrkt översättning av följande styrkande handlingar för ansökan om yrkeskort endast på särskild begäran av den behöriga myndigheten i den mottagande medlemsstaten i enlighet med artikel 18.1:

               a)

               Bevis för medborgarskap.

               b)

               Bevis på formella kvalifikationer som anges i del A punkt 1 b i bilaga II utfärdade i hemlandet.

               c)

               De intyg som avses i punkt 1 c och 2 f i del A i bilaga II som utfärdats av behöriga myndigheter med ansvar för ansökningar om yrkeskort eller andra relevanta nationella organ i hemmedlemsstaten.

               d)

               Intyg om laglig etablering som avses i led b i del B i bilaga II och artikel 6.2 tredje stycket i denna förordning, och de handlingar som kan krävas i enlighet med punkt 1 d i bilaga VII och leden b och e i artikel 7.2 i direktiv 2005/36/EG utfärdat av behöriga myndigheter med ansvar för ansökningar om yrkeskort, eller andra relevanta nationella organ i hemmedlemsstaten.

         2.   Varje medlemsstat ska i IMI ange de handlingar för vilka dess behöriga myndigheter, som agerar som behöriga myndigheter i värdmedlemsstaten, kräver ordinarie eller auktoriserade översättningar från sökanden i enlighet med punkterna 3 och 4 samt godtagbara språk och ska vidarebefordra dessa uppgifter till de andra medlemsstaterna via IMI.
   3.   Genom undantag från punkt 1 ska den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten begära att sökanden inom en vecka efter mottagandet av en ansökan, i enlighet med artiklarna 4b.3, 4c.1 eller 4d.1 i direktiv 2005/36/EG, lämnar in översättningar av dokument som krävs enligt bilaga II, till språk som godtas av den behöriga myndigheten i värdmedlemsstaten, om översättning av dessa handlingar krävs av den behöriga myndigheten i den mottagande medlemsstaten i enlighet med punkt 2 i denna artikel.
   4.   Om sökanden har lämnat in handlingar som avses i punkt 2 c och 2 d i del A eller led d i del B i bilaga II med ansökan, ska den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten begära översättning av dessa handlingar till de språk som godtas av den behöriga myndigheten i värdmedlemsstaten.
   5.   Om sökanden inte lämnar de begärda översättningar av de dokument som avses i punkt 4 i denna artikel ska den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten inte beakta de översättningarna som saknade handlingar enligt artiklarna 4b.3 och 4d.1 i direktiv 2005/36/EG.
   Artikel 18
   Begäran om översättning av de behöriga myndigheterna i värdmedlemsstaten
   1.   Om det finns skälig grund för tvivel får den behöriga myndigheten i värdmedlemsstaten begära ytterligare information, inbegripet ordinarie eller auktoriserade översättningar, från den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten i enlighet med artiklarna 4d.2 och 4d.3 i direktiv 2005/36/EG.
   2.   I de fall som avses i punkt 1 ska den behöriga myndigheten i den mottagande medlemsstaten av sökanden begära ordinarie eller auktoriserade översättningar och får fastställa en rimlig tidsfrist för svar.
   3.   Om den behöriga myndigheten i värdmedlemsstaten inte erhåller en begärd översättning av ett erforderligt dokument, vare sig från behörig myndighet i hemmedlemsstaten eller från sökanden, kan den fatta beslut grundat på tillgängliga upplysningar inom den tidsfrist som anges i direktiv 2005/36/EG artikel 4d punkterna 2 och 3 samt andra stycket punkt 5.
   Artikel 19
   Hantering av dokument av de behöriga myndigheterna i hemmedlemsstaten
   1.   Medlemsstaterna ska i IMI ange intygen som är godtagbara på deras territorium i enlighet med lagar, förordningar och bestämmelser i den medlemsstaten och ska vidarebefordra dessa uppgifter till de andra medlemsstaterna via IMI.
   2.   Behöriga myndigheter i medlemsstaterna ska godta bestyrkta kopior som utfärdats i en annan medlemsstat i enlighet med lagar och andra författningar i den medlemsstaten.
   3.   I fall av vederbörligen motiverade tvivel om giltigheten och äktheten för en kopia som bestyrkts i en annan medlemsstat ska de behöriga myndigheterna via IMI begära kompletterande uppgifter från de behöriga myndigheterna i den andra medlemsstaten. I sådana fall ska de berörda myndigheterna i andra medlemsstater samarbeta och svara utan dröjsmål.
   4.   Vid mottagandet av en bestyrkt kopia från den sökande och i enlighet med stycke 3 ska den behöriga myndigheten lägga upp en elektronisk version av en bestyrkt översättning och i IMI-akten intyga att översättningen är giltig.
   5.   Innan bestyrkta översättningar begärs, i fall av vederbörligen motiverade tvivel om något av de dokument som anges i artikel 17.1, ska den behöriga myndigheten i värdmedlemsstaten rikta en begäran om kompletterande information via IMI till den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten eller behöriga myndigheter i andra medlemsstater som har utfärdat dokumentet i fråga.
   Artikel 20
   Beslut om europeiskt yrkeskort
   1.   För etablering och temporärt och tillfälligt tillhandahållande av tjänster enligt artikel 7.4 i direktiv 2005/36/EG ska den behöriga myndigheten i värdmedlemsstaten fatta ett beslut antingen om utfärdande av det europeiska yrkeskortet, ett beslut att vägra att utfärda europeiskt yrkeskort eller ett beslut om tillämpning av kompensationsåtgärder i enlighet med artikel 14 eller artikel 7.4 i direktiv 2005/36/EG, alternativt ett beslut att utsträcka yrkeskortets giltighet för tillfälligt och enstaka tillhandahållande av tjänster i enlighet med artikel 7.4 i direktiv 2005/36/EG.
   2.   För temporärt och tillfälligt tillhandahållande av andra tjänster än sådana som omfattas av artikel 7.4 i direktiv 2005/36/EG får den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten vidta antingen ett beslut om att utfärda europeiskt yrkeskort eller ett beslut att vägra att utfärda europeiskt yrkeskort, alternativt ett beslut att utsträcka yrkeskortets giltighet.
   3.   I de fall en behörig myndighet i värdmedlemsstaten beslutar att tillämpa kompletteringsåtgärder för sökanden i enlighet med artikel 14 eller artikel 7.4 i direktiv 2005/36/EG, ska ett sådant beslut också innehålla information om kompensationsåtgärdernas innehåll, motivering till kompensationsåtgärderna och eventuella förpliktelser för sökanden att informera den behöriga myndigheten om fullgörandet av kompensationsåtgärderna. Granskningen av ansökan om europeiskt yrkeskort ska skjutas upp till dess att sökanden har fullt ut genomfört kompensationsåtgärderna.
   Efter ett framgångsrikt genomförande av kompensationsåtgärderna ska sökanden underrätta den behöriga myndigheten i värdmedlemsstaten om detta via det nätbaserade verktyg som avses i artikel 4b.1 i direktiv 2005/36/EG, om så krävs av myndigheten.
   I de fall en behörig myndighet i värdmedlemsstaten beslutar att tillämpa kompletteringsåtgärder för sökanden i enlighet med artikel 7.4 i direktiv 2005/36/EG, ska den behöriga myndigheten i värdmedlemsstaten i IMI intyga huruvida den har givit sökanden möjlighet att genomgå lämplighetsprovet inom en månad efter dess beslut om tillämpning av kompensationsåtgärder.
   Den behöriga myndigheten i den mottagande medlemsstaten ska i IMI bekräfta det framgångsrika genomförandet av kompensationsåtgärder och utfärda det europeiska yrkeskortet.
   4.   I de fall där en behörig myndighet i värdmedlemsstaten beslutar att vägra att utfärda det europeiska yrkeskortet ska sådana beslut också ange motiveringarna. Medlemsstaterna ska se till att lämpliga rättsmedel är tillgängliga för den person som berörs av ett beslut att vägra att utfärda ett europeiskt yrkeskort, och ska tillhandahålla information till sökanden om rätten att överklaga enligt nationell lagstiftning.
   5.   IMI ska föreskriva en möjlighet för medlemsstaternas behöriga myndigheter att fatta beslut om att återkalla ett utfärdat europeiskt yrkeskort i vederbörligen motiverade fall. Sådana beslut ska också ange skälen för återkallandet. Medlemsstaterna ska se till att lämpliga rättsmedel är tillgängliga för den person som berörs av ett beslut att vägra att utfärda ett europeiskt yrkeskort, och ska tillhandahålla information till sökanden om rätten att överklaga enligt nationell lagstiftning.
   Artikel 21
   Resultatet av förfarandet om europeiska yrkeskort
   1.   Det nätbaserade verktyg som avses i artikel 4b.1 i direktiv 2005/36/EG ska erbjuda sökanden möjlighet att skapa ett elektroniskt dokument som anger hur förfarandet utfallit, samt att ladda ner samtliga handlingar som gäller förfarandets utfall.
   2.   När det europeiska yrkeskortet utfärdas (inbegripet de fall som avses i artikel 4d.5 första stycket i direktiv 2005/36/EG) ska det elektroniska dokumentet innehålla de uppgifter som anges i artikel 4e.4 i direktiv 2005/36/EG och, när det gäller yrkeskortet för etablering, en reservation om att yrkeskortet inte innebär ett tillstånd att utöva yrket i den mottagande medlemsstaten.
   3.   Det elektroniska dokumentet ska innehålla säkerhetsmärkning för att säkerställa följande:

               a)

               Äktheten, för att garantera att det dokument som har registrerats av en behörig myndighet och i IMI, samt att dess innehåll är en verklig återgivning av uppgifterna.

               b)

               Dess integritet, som intygar att den akt som innehåller dokumentet inte hade ändrats av en extern aktör sedan den skapades i IMI-systemet på en viss dag och vid en viss tidpunkt.

         Artikel 22
   Kontroll av berörda tredje parter
   1.   Europeiska kommissionen ska tillhandahålla ett nätbaserat kontrollsystem som gör det möjligt för berörda tredje parter som inte har tillgång till IMI att via internet kontrollera giltigheten och äktheten i det europeiska yrkeskortet.
   2.   Vid uppdateringar till IMI-akten om innehavarens rätt att utöva yrkesverksamhet enligt artikel 4e.1 i direktiv 2005/36/EG ska ett meddelande visas som rekommenderar berörda tredje parter att kontakta den behöriga myndigheten i värdmedlemsstaten för mer information. Meddelandet ska formuleras på ett neutralt sätt, med hänsyn till behovet att säkerställa innehavarens oskuldspresumtion. När det gäller yrkeskort för etablering ska ett meddelande också utställas med en reservation om att yrkeskortet inte innebär ett tillstånd att utöva yrket i värdmedlemsstaten.
   KAPITEL II

      FÖRFARANDEN FÖR HANTERING AV VARNINGAR

   Artikel 23
   Myndigheter som medverkar i varningsmekanismen
   1.   Medlemsstaterna ska utse behöriga myndigheter för att hantera utgående och inkommande varningar enligt artikel 56a.1 eller 56a.3 i direktiv 2005/36/EG.
   2.   För att säkerställa att inkommande varningar endast hanteras av behöriga myndigheter, ska varje medlemsstat överlåta uppgiften att samordna inkommande varningar till en eller flera behöriga myndigheter. Dessa behöriga myndigheter ska se till att varningar hänförs till de behöriga myndigheterna utan onödigt dröjsmål.
   3.   Medlemsstaterna får överlåta uppgiften att samordna utgående varningar till en eller flera behöriga myndigheter.
   Artikel 24
   Uppgifter som ingår i en varning
   1.   Varningar ska innehålla de uppgifter som anges i artikel 56a.2 eller 56a.3 i direktiv 2005/36/EG.
   2.   Endast behöriga myndigheter som utsetts att hantera en varning enligt artikel 56a.1 eller 56a.3 i direktiv 2005/36/EG ska ha tillgång till den information som avses i punkt 1 i denna artikel.
   3.   Behöriga myndigheter med uppgift att samordna inkommande varningar ska endast ha tillgång till de uppgifter som avses i led b och d i artikel 56a.2 i direktiv 2005/36/EG, såvida inte registreringen sedermera också har överlåtits på dem i egenskap av myndighet som hanterar inkommande varningar.
   4.   I den händelse en behörig myndighet som hanterar inkommande varningar behöver annan information än den som anges i artikel 56a.2 eller 56a.3 i direktiv 2005/36/EG ska den utnyttja IMI:s informationsfunktion som föreskrivs i artikel 56.2a i direktiv 2005/36/EG.
   Artikel 25
   Varning som gäller innehavare av europeiskt yrkeskort
   1.   I enlighet med artikel 4e.1 i direktiv 2005/36/EG, när innehavaren av europeiskt yrkeskort är föremål för en varning, ska de behöriga myndigheterna som hanterade ansökan enligt artikel 2.1 i denna förordning se till att uppdatera den berörda IMI-akten när det gäller uppgifter som ingick i varningen, inbegripet eventuella konsekvenser för utövande av verksamheten.
   2.   För att säkerställa att uppdateringar av IMI-akter fullgörs i tid ska medlemsstaterna ge tillträde till inkommande varningar till de behöriga myndigheter som ansvarar för att behandla ansökningar om europeiskt yrkeskort i enlighet med artikel 2.1.
   3.   Innehavare av europeiskt yrkeskort ska informeras om uppdateringar som avses i punkt 1 i denna artikel via det nätbaserade verktyg som avses i artikel 4b.1 i direktiv 2005/36/EG eller på annat sätt när det gäller en skriftlig ansökan enligt artikel 8.
   Artikel 26
   Tillgång till varningar i IMI
   IMI ska tillhandahålla en möjlighet för behöriga myndigheter som hanterar inkommande eller utgående varningar att kontrollera varningar som skickats eller mottagits i IMI och för vilka stängningsförfarandet som avses i artikel 28 inte har inletts.
   Artikel 27
   IMI-funktioner för varningar
   IMI ska tillhandahålla följande funktioner som utförs av de behöriga myndigheter som utsetts att hantera inkommande och utgående varningar:

               a)

               Utskick av varningar i enlighet med artikel 56a.1–56a.3 i direktiv 2005/36/EG.

               b)

               Återkallelse av varningar som sänts på grundval av ett beslut som senare har ogiltigförklarats eller återkallats.

               c)

               Rättelse av information i varningar och ändrade varningar.

               d)

               Avslutande och radering av varningar i enlighet med artiklarna 56a.5 och 56a.7 i direktiv 2005/36/EG.

         Artikel 28
   Stängning, radering och ändring av varningar
   1.   Uppgifter om varningar får behandlas i IMI så länge de är giltiga, inbegripet att slutföra avslutningsförfarandet som avses i artikel 56a.7 i direktiv 2005/36/EG.
   2.   Om varningen inte längre är giltig till följd av att sanktionen löpt ut, i de fall som inte täcks av punkt 5 i denna artikel, ska den behöriga myndighet som skickat varningen som avses i artikel 56a.1 i direktiv 2005/36/EG ändra dess innehåll eller avsluta varningen inom tre dagar från antagandet av beslutet i fråga, eller efter att ha mottagit relevant information där antagandet av ett sådant beslut inte krävs enligt den nationella lagstiftningen. De behöriga myndigheter som behandlade den inkommande varningen och den berörda yrkesutövaren ska omedelbart informeras om varje ändring av varningen.
   3.   IMI ska sända regelbundna påminnelser till de behöriga myndigheter som hanterade den utgående varningen för att kontrollera huruvida upplysningarna i varningen fortfarande är giltiga.
   4.   I händelse av ett beslut om upphävande ska varningen stängas omedelbart av den behöriga myndighet som ursprungligen skickade den, och personuppgifter ska raderas inom tre dagar från det som föreskrivs i artikel 56a.7 i direktiv 2005/36/EG.
   5.   I fråga om en sanktion som har löpt ut vid den tidpunkt som anges i artikel 56a.5 i direktiv 2005/36/EG ska varningen avslutas automatiskt av IMI och personuppgifter ska raderas inom tre dagar från systemet i enlighet med artikel 56a.7 i direktiv 2005/36/EG.
   KAPITEL III

      SLUTBESTÄMMELSER

   Artikel 29
   Ikraftträdande och tillämpningsdatum
   Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
   Den ska tillämpas från och med den 18 januari 2016.

      Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
      Utfärdad i Bryssel den 24 juni 2015.

            På kommissionens vägnar

         Jean-Claude JUNCKER

            Ordförande

      (1)  EUT L 255, 30.9.2005, s. 22.

      (2)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1024/2012 av den 25 oktober 2012 om administrativt samarbete genom informationssystemet för den inre marknaden och om upphävande av kommissionens beslut 2008/49/EG (nedan kallad IMI-förordningen) (EUT L 316, 14.11.2012, s. 1).

      (3)  Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (EGT L 281, 23.11.1995, s. 31).

      (4)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/58/EG av den 12 juli 2002 om behandling av personuppgifter och integritetsskydd inom sektorn för elektronisk kommunikation (Direktiv om integritetsskydd och elektronisk kommunikation) (EGT L 201, 31.7.2002, s. 37).

      (5)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001 av den 18 december 2000 om skydd för enskilda då gemenskapsinstitutionerna och gemenskapsorganen behandlar personuppgifter och om den fria rörligheten för sådana uppgifter (EGT L 8, 12.1.2001, s. 1).

      BILAGA I

         Yrkeskategorier som kvalificerar sig för europeiskt yrkeskort

                  1.

                  Sjuksköterskor med ansvar för allmän hälso- och sjukvård.

                  2.

                  Apotekare (grundutbildning).

                  3.

                  Sjukgymnaster.

                  4.

                  Bergsguider.

                  5.

                  Fastighetsmäklare.

      BILAGA II

         Dokument som krävs för att utfärda europeiskt yrkeskort

      A.   ERKÄNNANDE AV KVALIFIKATIONER VID ETABLERING
      1.   Automatiskt erkännande (kapitel III avdelning III i direktiv 2005/36/EG)

      Följande dokument krävs för att utfärda ett europeiskt yrkeskort enligt detta system:

                  a)

                  Bevis på den sökandes nationalitet (ID-kort eller pass eller andra identitetshandlingar som godtas i enlighet med hemmedlemsstatens nationella bestämmelser) och, där nationalitetsbeviset inte anger födelseort, ett dokument som styrker sökandens födelseort, och för medborgare i länder utanför EES ett dokument som bevisar att en medborgare i tredjeland kan åtnjuta rättigheter som föreskrivs i direktiv 2005/36/EG i enlighet med relevant unionslagstiftning, t.ex. parlamentets och rådets direktiv 2004/38/EG (1), rådets direktiv 2003/109/EG (2), rådets direktiv 2004/83/EG (3) eller rådets direktiv 2009/50/EG (4).

                  b)

                  Bevis på formella kvalifikationer och, om tillämpligt, ett intyg som medföljer bevis på formella kvalifikationer.

                  c)

                  Ett av följande intyg beroende på sökandens yrke och situation:

                              i)

                              Intyg på överensstämmelse enligt hänvisning i bilaga VII.2 till direktiv 2005/36/EG, där bevis på formella kvalifikationer uppfyller kraven på nödvändig yrkesutbildning.

                              ii)

                              Intyg på ändrad benämning enligt hänvisning i artikel 23.6 i direktiv 2005/36/EG där titeln på formell kvalifikation inte överensstämmer med titlarna i punkterna 5.2.2 eller 5.6.2 i bilaga V till direktiv 2005/36/EG, men där kvalifikationen uppfyller kraven på nödvändig yrkesutbildning.

                              iii)

                              Ett intyg på förvärvade rättigheter enligt vad som avses i artiklarna 23, 33 eller 33a i direktiv 2005/36/EG som intygar att den person som innehar kvalifikationerna verkligen och lagligen varit verksam under åtminstone minimiperioden, och som intygar att kraven i dessa artiklar har uppfyllts, där utbildningen inleddes före referensdatum som anges i punkterna 5.2.2 eller 5.6.2 i bilaga V till direktiv 2005/36/EG, och bevisen på formella kvalifikationer som inte uppfyller samtliga krav på nödvändig yrkesutbildning.

                  d)

                  Dokument som krävs enligt led 1 d–g i bilaga VII till direktiv 2005/36/EG.

            2.   Automatiskt erkännande (kapitel I avdelning III i direktiv 2005/36/EG)

      Följande dokument krävs för att utfärda ett europeiskt yrkeskort enligt detta system:

                  a)

                  Bevis på nationalitet eller andra dokument enligt hänvisning i punkt 1 a.

                  b)

                  Bevis på yrkeskompetens eller behörighetsbevis där tillämpligt enligt artikel 12 i direktiv 2005/36/EG.

                  c)

                  Dokument med kompletterande information om yrkesutbildningen, inbegripet studiernas sammanlagda längd, ämnen och deras omfattning och, om tillämpligt, balansen mellan teori och praktik.

                  d)

                  Följande dokument gällande kvalifikationer som skulle kunna kompensera avsevärda skillnader mellan kvalifikationer och minska risken för kompensationsåtgärder:

                              i)

                              Dokument med information om löpande yrkesfortbildning, seminarier, andra typer av yrkesutbildning och livslångt lärande enligt artikel 14.5.

                              ii)

                              En kopia på varje bevis på yrkeserfarenhet som klart identifierar den sökandes yrkesutövning.

                  e)

                  Om tillämpligt, bevis på yrkeserfarenhet enligt vad som avses i första stycket artikel 13.2 i direktiv 2005/36/EG, under förutsättning att dokumenten klart anger yrkesverksamheten i fråga.

                  f)

                  För migranter som uppfyller kraven enligt artikel 3.3 i direktiv 2005/36/EG, ett intyg på tre års yrkeserfarenhet utfärdat av behörig myndighet i den medlemsstat som erkände tredjelands kvalifikation enligt artikel 2.2 i direktiv 2005/36/EG eller, om behörig myndighet inte kan intyga sökandens yrkeserfarenhet, annat bevis på yrkeserfarenhet som klart anger yrkesverksamheten i fråga.

                  g)

                  Dokument som krävs enligt punkt 1 d–g i bilaga VII till direktiv 2005/36/EG.

            B.   TILLFÄLLIGT TILLHANDAHÅLLANDE AV TJÄNSTER (avdelning II i direktiv 2005/36/EG)
      Följande dokument krävs för första tillhandahållande av tjänster, eller om sökandens situation har ändrats materiellt enligt artikel 7.2 i direktiv 2005/36/EG:

                  a)

                  Bevis på nationalitet eller andra dokument enligt hänvisning i punkt 1 a i del A,

                  b)

                  När det gäller artikel 6.2 tredje stycket i denna förordning, ett intyg om laglig etablering i hemmedlemsstaten som avses i artikel 7.2 b i direktiv 2005/36/EG,

                  c)

                  Dokument som krävs enligt artikel 7.2 b rörande rätten till yrkesutövande och andra dokument som krävs i enlighet med artikel 7.2 c–e i direktiv 2005/36/EG,

                  d)

                  Där värdmedlemsstaten tillämpar förhandskontroll av kvalifikationer enligt artikel 7.4 i direktiv 2005/36/EG, dokument med kompletterande information om yrkesutbildningen enligt hänvisning i led 2 c och 2 d i del A i denna bilaga.

         (1)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/38/EG av den 29 april 2004 om unionsmedborgares och deras familjemedlemmars rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier och om ändring av förordning (EEG) nr 1612/68 och om upphävande av direktiven 64/221/EEG, 68/360/EEG, 72/194/EEG, 73/148/EEG, 75/34/EEG, 75/35/EEG, 90/364/EEG, 90/365/EEG och 93/96/EEG (EUT L 158, 30.4.2004, s. 77).

         (2)  Rådets direktiv 2003/109/EG av den 25 november 2003 om varaktigt bosatta tredjelandsmedborgares ställning (EUT L 16, 23.1.2004, s. 44).

         (3)  Rådets direktiv 2004/83/EG av den 29 april 2004 om miniminormer för när tredjelandsmedborgare eller statslösa personer skall betraktas som flyktingar eller som personer som av andra skäl behöver internationellt skydd samt om dessa personers rättsliga ställning och om innehållet i det beviljade skyddet (EUT L 304, 30.9.2004, s. 12).

         (4)  Rådets direktiv 2009/50/EG av den 25 maj 2009 om villkor för tredjelandsmedborgares inresa och vistelse för högkvalificerad anställning (EUT L 155, 18.6.2009, s. 17).


title: Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2015/2111 av den 12 november 2015 om införande av en beteckning i registret över skyddade ursprungsbeteckningar och skyddade geografiska beteckningar (Echalote d'Anjou [SGB])

text:
               24.11.2015

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 306/3

         KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) 2015/2111
   av den 12 november 2015
   om införande av en beteckning i registret över skyddade ursprungsbeteckningar och skyddade geografiska beteckningar (Echalote d'Anjou [SGB])
   EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
   med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1151/2012 av den 21 november 2012 om kvalitetsordningar för jordbruksprodukter och livsmedel (1), särskilt artikel 52.2, och
   av följande skäl:

               (1)

               I enlighet med artikel 50.2 a i förordning (EU) nr 1151/2012 har Frankrikes ansökan om registrering av beteckningen ”Echalote d'Anjou” offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning
                   (2).

               (2)

               Inga invändningar enligt artikel 51 i förordning (EU) nr 1151/2012 har inkommit till kommissionen och därför bör beteckningen ”Echalote d'Anjou” registreras.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Namnet ”Echalote d'Anjou” (SGB) ska föras in i registret.
   Namnet i första stycket avser en produkt i klass 1.6 Frukt, grönsaker och spannmål, bearbetade eller obearbetade enligt bilaga XI till kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 668/2014 (3).
   Artikel 2
   Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

      Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
      Utfärdad i Bryssel den 12 november 2015.

            På kommissionens vägnar

            För ordföranden

         Phil HOGAN

            Ledamot av kommissionen

      (1)  EUT L 343, 14.12.2012, s. 1.

      (2)  EUT C 218, 3.7.2015, s. 6.

      (3)  Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 668/2014 av den 13 juni 2014 om tillämpningsföreskrifter för Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1151/2012 om kvalitetsordningar för jordbruksprodukter och livsmedel (EUT L 179, 19.6.2014, s. 36).


title: Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 1304/2011 av den 13 december 2011 om återkallande av det tillfälliga upphävandet av den tullfria ordningen för år 2012 för import till Europeiska unionen av vissa varor med ursprung i Norge vilka framställs genom bearbetning av jordbruksprodukter som avses i rådets förordning (EG) nr 1216/2009

text:
               14.12.2011

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 330/19

         KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 1304/2011
   av den 13 december 2011
   om återkallande av det tillfälliga upphävandet av den tullfria ordningen för år 2012 för import till Europeiska unionen av vissa varor med ursprung i Norge vilka framställs genom bearbetning av jordbruksprodukter som avses i rådets förordning (EG) nr 1216/2009
   EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
   med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1216/2009 av den 30 november 2009 om systemet för handeln med vissa varor som framställs genom bearbetning av jordbruksprodukter (1), särskilt artikel 7.2,
   med beaktande av rådets beslut 2004/859/EG av den 25 oktober 2004 om ingående av ett avtal genom skriftväxling mellan Europeiska gemenskapen och Konungariket Norge om protokoll 2 till det bilaterala frihandelsavtalet mellan Europeiska ekonomiska gemenskapen och Konungariket Norge (2), särskilt artikel 3, och
   av följande skäl:

               (1)

               I protokoll 2 till det bilaterala frihandelsavtalet mellan Europeiska ekonomiska gemenskapen och Konungariket Norge (3) och i protokoll 3 till EES-avtalet (4), fastställs regler för handeln mellan de avtalsslutande parterna med vissa jordbruksprodukter och vissa bearbetade jordbruksprodukter.

               (2)

               I protokoll 3 till EES-avtalet, ändrat genom gemensamma EES-kommitténs beslut nr 138/2004 (5), föreskrivs att tullfrihet ska tillämpas på vissa vatten med tillsats av socker eller annat sötningsmedel eller av aromämne, som klassificeras enligt KN-nummer 2202 10 00, och vissa andra alkoholfria drycker innehållande socker, som klassificeras enligt KN-nummer ex 2202 90 10.

               (3)

               Tullfriheten för dessa vatten och andra drycker har tillfälligt upphävts för Norge genom avtalet i form av skriftväxling mellan Europeiska gemenskapen och Konungariket Norge om protokoll 2 till det bilaterala frihandelsavtalet mellan Europeiska ekonomiska gemenskapen och Konungariket Norge (6) (nedan kallat avtalet), godkänt genom beslut 2004/859/EG. Enligt punkt IV i det justerade protokollet till avtalet ska tullfri import av varor enligt KN-nummer 2202 10 00 och ex 2202 90 10 med ursprung i Norge endast vara tillåten inom gränserna för en tullfri kvot, medan tull ska erläggas för import utöver denna kvot.

               (4)

               Enligt punkt IV tredje strecksatsen sista meningen i det justerade protokollet till avtalet bör de berörda produkterna beviljas obegränsad tullfri tillgång till Europeiska unionen om tullkvoten inte har uttömts senast den 31 oktober det föregående året. Enligt de uppgifter som lämnats till kommissionen var den årliga kvoten för 2011 för de berörda produkterna, som öppnades genom kommissionens förordning (EU) nr 1248/2010 (7), inte uttömd den 31 oktober 2011. Därför bör de berörda produkterna beviljas obegränsad tullfri tillgång till Europeiska unionen under perioden 1 januari 2012–31 december 2012.

               (5)

               Därför måste det tillfälliga upphävandet av tullfriheten enligt protokoll 2 återkallas.

               (6)

               De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från förvaltningskommittén för övergripande frågor rörande handeln med bearbetade jordbruksprodukter som inte omfattas av bilaga I.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   1.   Härigenom återkallas, från och med den 1 januari till och med den 31 december 2012, det tillfälliga upphävandet av den tullfria ordning som i enlighet med protokoll 2 till det bilaterala frihandelsavtalet mellan Europeiska ekonomiska gemenskapen och Konungariket Norge tillämpas på varor enligt KN-nummer 2202 10 00 (vatten, inbegripet mineralvatten och kolsyrat vatten, med tillsats av socker eller annat sötningsmedel eller av aromämne) och ex 2202 90 10 (andra alkoholfria drycker innehållande socker [sackaros eller invertsocker]).
   2.   De ursprungsregler som är ömsesidigt tillämpliga på de varor som avses i punkt 1 ska vara de som anges i protokoll 3 till det bilaterala frihandelsavtalet mellan Europeiska ekonomiska gemenskapen och Konungariket Norge.
   Artikel 2
   Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
   Den ska tillämpas från och med den 1 januari 2012.

      Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
      Utfärdad i Bryssel den 13 december 2011.

            På kommissionens vägnar

         José Manuel BARROSO

            Ordförande

      (1)  EUT L 328, 15.12.2009, s. 10.

      (2)  EUT L 370, 17.12.2004, s. 70.

      (3)  EGT L 171, 27.6.1973, s. 2.

      (4)  EGT L 22, 24.1.2002, s. 37.

      (5)  EUT L 342, 18.11.2004, s. 30.

      (6)  EUT L 370, 17.12.2004, s. 72.

      (7)  EUT L 341, 23.12.2010, s. 1.


title: Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 336/2013 av den 12 april 2013 om ändring av förordning (EG) nr 1010/2009 vad gäller administrativa arrangemang med tredjeländer avseende fångstintyg för fiskeriprodukter

text:
               13.4.2013

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 105/4

         KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 336/2013
   av den 12 april 2013
   om ändring av förordning (EG) nr 1010/2009 vad gäller administrativa arrangemang med tredjeländer avseende fångstintyg för fiskeriprodukter
   EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
   med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1005/2008 av den 29 september 2008 om upprättande av ett gemenskapssystem för att förebygga, motverka och undanröja olagligt, orapporterat och oreglerat fiske (1), särskilt artiklarna 12.4, 14.3, 20.4 och 52, och
   av följande skäl:

               (1)

               Administrativa arrangemang med tredjeländer avseende fångstintyg för fiskeriprodukter förtecknas i bilaga IX till kommissionens förordning (EG) nr 1010/2009 av den 22 oktober 2009 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 1005/2008 om upprättande av ett gemenskapssystem för att förebygga, motverka och undanröja olagligt, orapporterat och oreglerat fiske (2). Dessa arrangemang innefattar exemplar av de fångstintyg som godkänts av de behöriga myndigheterna i de berörda tredjeländerna.

               (2)

               Namnet på den myndighet i Nya Zeeland som anges på fångstintyg som godkänts av det landet kommer att ändras den 1 mars 2013.

               (3)

               Bilaga IX till förordning (EG) nr 1010/2009 bör därför ändras i enlighet med detta.

               (4)

               De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från kommittén för fiske och vattenbruk.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Bilaga IX till förordning (EG) nr 1010/2009 ska ändras i enlighet med bilagan till den här förordningen.
   Artikel 2
   Ikraftträdande
   Denna förordning träder i kraft den sjunde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
   Den ska tillämpas från och med den 1 mars 2013.

      Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
      Utfärdad i Bryssel den 12 april 2013.

            På kommissionens vägnar

         José Manuel BARROSO

            Ordförande

      (1)  EUT L 286, 29.10.2008, s. 1.

      (2)  EUT L 280, 27.10.2009, s. 5.

      BILAGA
      I avsnitt 3 (Nya Zeeland) i bilaga IX till förordning (EG) nr 1010/2009 ska tillägg I ersättas med följande:


title: Rådets genomförandeförordning (EU) 2015/1112 av den 9 juli 2015 om genomförande av artiklarna 20.1 och 22.1 i förordning (EU) 2015/735 om restriktiva åtgärder med hänsyn till situationen i Sydsudan

text:
               10.7.2015

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 182/2

         RÅDETS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) 2015/1112
   av den 9 juli 2015
   om genomförande av artiklarna 20.1 och 22.1 i förordning (EU) 2015/735 om restriktiva åtgärder med hänsyn till situationen i Sydsudan
   EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
   med beaktande av rådets förordning (EU) 2015/735 av den 7 maj 2015 om restriktiva åtgärder med hänsyn till situationen i Sydsudan och om upphävande av förordning (EU) nr 748/2014 (1), särskilt artiklarna 20.1 och 22.1, och
   av följande skäl:

               (1)

               Den 7 maj 2015 antog rådet förordning (EU) 2015/735.

               (2)

               Den 1 juli 2015 uppförde den sanktionskommitté som inrättats i enlighet med punkt 16 i FN:s säkerhetsråds resolution 2206 (2015) sex personer på förteckningen över personer och enheter som omfattas av åtgärder enligt punkt 12 i den resolutionen.

               (3)

               Namnen på de två personer som är uppförda på förteckningen i bilaga II till förordning (EU) 2015/735 bör strykas från den bilagan, eftersom de uppförts på förteckningen av FN:s säkerhetsråds kommitté, och bör därför läggas till i bilaga I till den förordningen.

               (4)

               Bilagorna I och II till förordning (EU) 2015/735 bör ändras i enlighet med detta.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Bilaga I till förordning (EU) 2015/735 ska ersättas med bilagan till den här förordningen.
   Artikel 2
   Följande namn, och tillhörande uppgifter, ska strykas från bilaga II till förordning (EU) 2015/735:

               1.

               Santino DENG

               2.

               Peter GADET

         Artikel 3
   Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.

      Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
      Utfärdad i Bryssel den 9 juli 2015.

            På rådets vägnar

         J. ASSELBORN

            Ordförande

      (1)  EUT L 117, 8.5.2015, s. 13.

      BILAGA

            ”BILAGA I

               FÖRTECKNING ÖVER FYSISKA OCH JURIDISKA PERSONER, ENHETER OCH ORGAN SOM AVSES I ARTIKEL 5.1

            A.   FYSISKA PERSONER
            1.   Gabriel JOK RIAK, alias: a) Gabriel Jok b) Jok Riak c) Jock Riak

               Befattning: Befälhavare för Sudanesiska folkets befrielsearmés (SPLA) sektor ett Födelsedatum: 1966 Födelseort: Bor, Sudan/Sydsudan Nationalitet: Sydsudan Adress: a) Delstaten Unity, Sydsudan b) Wau, Western Bahr el Ghazal, Sydsudan Datum för uppförande:1 juli 2015Övrig information: Är sedan januari 2013 befälhavare för SPLA:s sektor ett, som huvudsakligen är verksam i delstaten Unity. Som befälhavare för SPLA:s sektor ett har han utvidgat eller förlängt konflikten i Sydsudan genom brott mot avtalet om fientligheternas upphörande.
            SPLA är en sydsudanesisk militär enhet som har deltagit i handlingar som har förlängt konflikten i Sydsudan, bland annat brott mot avtalet från januari 2014 om fientligheternas upphörande och avtalet av den 9 maj 2014 om lösning av krisen i Sydsudan, vilket utgjorde ett förnyat åtagande om att respektera avtalet om fientligheternas upphörande, och som har hindrat det arbete som utförs av den mellanstatliga utvecklingsmyndighetens (Igad) övervaknings- och kontrollmekanism.

               Uppgifter hämtade från den narrativa sammanfattningen av skäl till uppförande på förteckningen som sanktionskommittén har lämnat:

            Gabriel Jok Riak uppfördes på förteckningen den 1 juli 2015 i enlighet med punkterna 7 a, 7 f och 8 i resolution 2206 (2015) p.g.a. ’handlingar eller strategier som har till syfte eller som leder till att konflikten i Sydsudan utvidgas eller förlängs eller att det läggs hinder i vägen för samtalen eller processerna för att uppnå försoning eller fred, bland annat brott mot avtalet om fientligheternas upphörande’, ’förhindrande av den verksamhet som genomförs av internationella fredsbevarande uppdrag eller diplomatiska eller humanitära uppdrag i Sydsudan, däribland Igads övervaknings- och kontrollmekanism eller av tillhandahållandet eller utdelningen av eller tillgången till humanitärt bistånd’ och som ledare för en ’enhet, inbegripet sydsudanesiska regerings-, oppositions- eller milisgrupper eller andra grupper, som har eller vars medlemmar har deltagit i någon verksamhet som beskrivs i punkterna 6 och 7.’

               Ytterligare uppgifter

            Gabriel Jok Riak är befälhavare för Sudanesiska folkets befrielsearmés (SPLA) sektor ett, som är en sydsudanesisk militär enhet som har deltagit i handlingar som har förlängt konflikten i Sydsudan, inbegripet brott mot avtalet från januari 2014 om fientligheternas upphörande och avtalet av den 9 maj 2014 om lösning av krisen i Sydsudan (majavtalet), vilket utgjorde ett förnyat åtagande om att respektera avtalet om fientligheternas upphörande.
            Jok Riak är sedan januari 2013 befälhavare för SPLA:s sektor ett, som huvudsakligen är verksam i delstaten Unity. SPLA:s divisioner tre, fyra och fem är underordnade sektor ett och dess befälhavare Jok Riak.
            Jok Riak och styrkorna inom SPLA:s sektorer ett och tre, som står under hans övergripande befäl, har deltagit i flera handlingar, beskrivna nedan, som utgjort överträdelser mot åtagandena enligt avtalet från januari 2014 om fientligheternas upphörande om att upphöra med alla militära aktioner mot motståndarstyrkor och andra provokativa aktioner och låta styrkorna förbli på den plats där de var, samt avhålla sig från sådana handlingar som förflyttning av styrkor eller återanskaffning av ammunition som skulle kunna leda till militära konfrontationer.
            SPLA-styrkor har under Jok Riaks övergripande befäl vid flera tillfällen brutit mot avtalet om fientligheternas upphörande genom uppenbara fientligheter.
            Den 10 januari 2014 intog en SPLA-styrka under befälhavaren för sektor ett Jok Riaks övergripande befäl Bentiu, som innan dess hade kontrollerats av Sudanesiska folkets befrielsearmé i opposition (SPLM-IO) sedan den 20 december 2013. SPLA:s division tre överföll från bakhåll SPLM-IO-soldater och besköt dem med granateld i närheten av Leer kort efter undertecknandet av avtalet från januari 2014 om fientligheternas upphörande och intog i mitten av april 2014 Mayom och dödade över 300 soldater ur SPLM-IO.
            Den 4 maj 2014 intog en SPLA-styrka ledd av Jok Riak på nytt Bentiu. I statlig television i Juba sade en talesperson för SPLA att regeringsarmén under Jok Riaks befäl intagit Bentiu klockan fyra på eftermiddagen och tillade att division tre och en SPLA-specialstyrka varit inblandade. Bara timmar efter att majavtalet kungjorts angrep styrkor ur SPLA:s tredje och fjärde divisioner oppositionssoldater som tidigare attackerat SPLA-positioner nära Bentiu och i Sydsudans norra oljeregioner och drev tillbaka dem.
            Efter undertecknandet av majavtalet återintog soldater från SPLA:s division tre även Wang Kai, och divisionsbefälhavaren, Santino Deng Wol, gav sina styrkor tillstånd att döda vem som helst som bar vapen eller gömde sig i hem, och beordrade dem att bränna ned hem där oppositionssoldater uppehöll sig.
            I slutet av april och i maj 2015 genomförde styrkor i SPLA:s sektor ett under ledning av Jok Riak en fullskalig militäroffensiv mot oppositionsstyrkor i delstaten Unity från delstaten Lakes.
            I strid med villkoren i avtalet om fientligheternas upphörande, enligt beskrivningen ovan, ska Jok Riak ha försökt att få stridsvagnar reparerade och ändrade för att de skulle kunna användas mot oppositionsstyrkor i början av september 2014. I slutet av oktober 2014 omgrupperades 7 000 SPLA-soldater och tunga vapen från tredje och femte divisionen för att förstärka styrkorna i fjärde divisionen som fått ta den värsta stöten i samband med ett anfall från oppositionen i närheten av Bentiu. I november 2014 förde SPLA in ny militär utrustning och nya vapen, inklusive pansarskyttefordon, helikoptrar, artilleripjäser och ammunition, i det område som sektor ett ansvarade för, sannolikt som förberedelse inför strider mot oppositionen. I början av februari 2015 ska Jok Riak ha gett order om att pansarskyttefordon skulle skickas till Bentiu, eventuellt för att svara på bakhåll från oppositionen strax innan dess.
            Efter offensiven i delstaten Unity i april och maj 2015 avvisade SPLA Sector One önskemål från Intergovernmental Authority on Development Monitoring and Verification Team (Igad-MVM) i Bentiu om att utreda denna överträdelse av avtalet om fientligheternas upphörande och förvägrade därmed Igad-MVM rörelsefrihet för att utöva sitt mandat.
            I april 2014 utvidgade dessutom Jok Riak konflikten i Sydsudan genom att enligt uppgift bistå vid beväpning och mobilisering av så många som 1 000 Dinka-ungdomar som skulle komplettera traditionella SPLA-styrkor.
            2.   Simon Gatewech DUAL, alias: a) Simon Gatwich Dual b) Simon Getwech Dual c) Simon Gatwec Duel d) Simon Gatweach e) Simon Gatwick f) Simon Gatwech g) Simon Garwich h) General Gaduel i) Dhual Befattning: Generalstabschef, SPLA i opposition Födelsedatum: 1953, Födelseort: a) Akobo, delstaten Jonglei, Sudan/Sydsudan b) Uror-distriktet i delstaten Jonglei, Sudan/Sydsudan Adress: Delstaten Jonglei, Sudan/Sydsudan Datum för uppförande på FN-förteckningen: 1 juli 2015

               Övrig information: Är generalstabschef för SPLM-IO och var tidigare befälhavare för oppositionsstyrkorna i delstaten Jonglei. I början av februari 2015 genomförde hans styrkor ett anfall i delstaten Jonglei, och sedan i mars 2015 har han försökt omintetgöra freden i delstaten Jonglei genom anfall mot civilbefolkningen.

               Uppgifter hämtade från den narrativa sammanfattningen av skälen till uppförande på förteckningen som sanktionskommittén har lämnat:

            Simon Gatwech Dual uppfördes på förteckningen den 1 juli 2015 enligt punkterna 6, 7 a, 7 d, och 8 i resolution 2206 (2015) som en av dem ’som direkt eller indirekt är ansvariga för, delaktiga i eller har genomfört handlingar eller politiska åtgärder som undergräver fred, säkerhet eller stabilitet i Sydsudan’, ’handlingar eller strategier som har till syfte eller som leder till att konflikten i Sydsudan utvidgas eller förlängs eller att det läggs hinder i vägen för samtalen eller processerna för att uppnå försoning eller fred, bland annat brott mot avtalet om fientligheternas upphörande’, ’särskild inriktning på civila, inbegripet kvinnor och barn, genom våldshandlingar (inbegripet dödande, lemlästande, tortyr, våldtäkt eller annat sexuellt våld), bortförande, påtvingade försvinnanden, tvångsförflyttning samt anfall mot skolor, sjukhus, platser av religiös betydelse eller platser dit civila flytt för att söka skydd, eller genom beteende som skulle utgöra en allvarlig kränkning av eller brott mot de mänskliga rättigheterna eller brott mot internationell humanitär rätt’ och som ledare för en ’enhet, inbegripet sydsudanesiska regerings-, oppositions- eller milisgrupper eller andra grupper, som har eller vars medlemmar har deltagit i någon verksamhet som beskrivs i punkterna 6 och 7’.

               Ytterligare uppgifter

            Simon Gatwech Dual (Gatwech Dual) har genomfört handlingar eller politiska åtgärder som undergräver fred, säkerhet eller stabilitet i Sydsudan och är ledare för Sudanesiska folkets befrielserörelse i opposition (SPLM-IO), en enhet som medverkat i åtgärder som undergräver fred, säkerhet eller stabilitet i Sydsudan och som har haft särskild inriktning på civila, inbegripet kvinnor och barn, genom våldshandlingar.
            Gatwech Dual i är generalstabschef för SPLM-IO och tidigare befälhavare för oppositionens styrkor i delstaten Jonglei.
            Under 2014–2015 förde Gatwech Dual befäl över ett stort antal truppenheter och agerade i viss grad självständigt när han ledde anfallen. Gatwech Dual övervakar insättandet av SPLM-IO och sannolikt även insättandet av vissa styrkor från White Army (Nuer-ungdomsmilis).
            I slutet av april 2014 vann styrkor under Gatwech Duals övergripande befäl i takt med att de marscherade mot delstatshuvudstaden Bor kontroll över allt mer territorium i delstaten Jonglei. Gatwech Dual kan ha utnyttjat nyheten om attacken den 17 april 2014 mot Nuer-internflyktingarna vid FN-förläggningen i Bor för att förmå sina trupper att söka hämnd. Igads mekanism för övervakning och kontroll i delstaterna Övre Nilen, Unity och Jonglei angav också styrkorna under Gatwech Duals befäl i sin sammanfattning av brotten mot vapenvilan av den 14 augusti 2014.
            Gatwech Duals styrkor genomförde en attack i början av februari 2015 i delstaten Jonglei. Sedan mars 2015 har Gatwech Dual försökt bryta ned freden i delstaten Jonglei genom anfall mot civilbefolkningen.
            I slutet av april 2015 var Gatwech Dual inblandad i planering och samordning av överraskningsanfall mot sydsudanesiska regeringstrupper i delstaten Övre Nilen. I den sammanfattande rapporten från Igads mekanism för övervakning och kontroll om överträdelserna fientligheternas upphörande förtecknas de överträdelser oppositionsstyrkorna under Gatwech Duals befäl gjort sig skyldiga till, inbegripet ett anfall mot regeringsstyrkorna i Ayod.
            SPLM-IO-styrkor under Gatwech Duals befäl inriktade sig särskilt på kvinnor, barn och civila. Gatwech Dual påstås ha beordrat enheter under sitt befäl att döda Dinka-krigsfångar, kvinnor och barn, och officerare under hans befäl uppgav att oppositionskrafterna inte bör göra någon åtskillnad mellan olika Dinka-stammar utan bör döda alla.
            3.   James Koang CHUOL, alias: a) James Koang Chol Ranley b) James Koang Chol c) Koang Chuol Ranley d) James Koang Chual Födelsedatum: 1961 Nationalitet: Sydsudan Passnummer: R00012098, Sydsudan Datum för uppförande på FN-förteckningen:1 juli 2015

               Övrig information: Utsågs till befälhavare för specialdivisionen i Sudanesiska folkets befrielsearmé i opposition (Sudan People's Liberation Army in Opposition, SPLAIO) i december 2014. Hans styrkor har varit inblandade i attacker mot civilbefolkningen. I februari 2014 angrep styrkorna under hans ledning FN:s läger, sjukhus, kyrkor och skolor, bedrev omfattande våldtäkt, tortyr och förstörelse av egendom, i ett försök att fösa bort civila, soldater och poliser som är allierade med regeringen.

               Uppgifter hämtade från den narrativa sammanfattningen av skälen till uppförande på förteckningen som sanktionskommittén har lämnat:

            James Koang Chuol (Koang) uppfördes på förteckningen den 1 juli 2015 enligt punkterna 6, 7 a, 7 d, och 8 i resolution 2206 (2015) som ’ansvarig för eller delaktig i, eller direkt eller indirekt medverkande i åtgärder eller politik som hotar freden, säkerheten eller stabiliteten i Sydsudan.’’åtgärder eller politik som har till syfte eller verkan att utvidga eller förlänga konflikten i Sydsudan eller som hindrar försoningsprocessen eller fredssamtal och processer, inbegripet överträdelser av avtalet om upphörande av fientligheter’, ’angrepp på civila, inbegripet kvinnor och barn genom att begå våldshandlingar (inbegripet dödande, lemlästande, tortyr, våldtäkt eller annat sexuellt våld), bortförande, påtvingade försvinnanden, tvångsförflyttning samt attacker mot skolor, sjukhus, religiösa platser eller platser dit civila flytt för att söka skydd eller genom beteende som skulle utgöra en allvarlig kränkning av eller brott mot de mänskliga rättigheterna eller brott mot internationell humanitär rätt’ och ledare ’för varje enhet, inbegripet en eventuell sydsudanesisk regering, oppositionen, milisen, eller annan grupp, som har, eller vars medlemmar har medverkat i någon av de åtgärder som beskrivs i punkterna 6 och 7’.

               Ytterligare uppgifter

            Genom sin ställning som ledare för regeringsfientliga styrkor i delstaten Unity, Sydsudan, vars medlemmar angripit civila, inbegripet kvinnor och barn, med dödande, sexuellt våld, attacker mot skolor, sjukhus, religiösa platser och platser dit civila har flytt, har James Koang Chuol (Koang) hotat freden, säkerheten eller stabiliteten i Sydsudan.
            Koang hoppade av från sin befattning som befäl för fjärde divisionen inom Sudanesiska folkets befrielsearmé (Sudan People's Liberation Army (SPLA) i december 2013. På order från Koang avrättade avhoppade soldater så många som 260 av sina motparter på fältet innan man gav sig på och dödade civila i delstatens huvudstad Bentiu.
            Koang utnämndes till befälhavare för specialdivisionen av Sudanesiska folkets befrielsearmé i opposition (Sudan People's Liberation Army in Opposition (SPLAIO)) i december 2014. I sin nya ställning ledde Koang attacker mot regeringsstyrkor i distrikten Renk och Maban i delstaten Övre Nilen i januari 2015, som av Intergovernmental Authority on Development Monitoring and Verification Mechansim hade fastställts utgöra överträdelser av avtalet om upphörande av fientligheter.
            Efter det att Koang tilldelats befälet över regeringsfientliga styrkor i delstaten Unity angrep dessa styrkor i februari 2014 FN:s läger, sjukhus, kyrkor och skolor, bedrev omfattande våldtäkt, tortyr och förstörelse av egendom, i ett försök att fösa bort civila, soldater och poliser som var allierade med regeringen. Efter häftiga strider och medverkan i attacker mot civilbefolkningen erövrade Koangs styrkor Bentiu den 14–15 april 2014. I separata incidenter vid en moské, en kyrka och en övergiven anläggning med livsmedel i Bentiu delade styrkorna in civila som sökte skydd efter deras etniska tillhörighet och nationalitet innan de utförde riktat dödande, varvid minst 200 personer dödades och 400 skadades. I mitten av september 2014 uppges Koang ha beordrat sina styrkor att angripa Dinka-civila vid en attack i delstaten Övre Nilen.
            4.   Santino Deng WOL (Alias: a) Santino Deng Wuol b) Santino Deng Kuol

               Titel: Generalmajor Befattning: Befälhavare för SPLA:s tredje division Födelsedatum: 9 november 1962Födelseort: Aweil, Sudan/Sydsudan Datum för uppförande på FN-förteckningen: 1 juli 2015Övrig information: Har lett och styrt militära insatser mot oppositionsstyrkor och utfört konfrontativa trupprörelser i strid mot avtalet om upphörande av fientligheter. I maj 2015 dödade styrkor under hans befäl barn, kvinnor och äldre män, brände egendomar och stal boskap under framryckningen genom delstaten Unity mot oljefältet Thorjath.

               Uppgifter hämtade från den narrativa sammanfattningen av skälen till uppförande på förteckningen som sanktionskommittén har lämnat:

            Santino Deng Wol uppfördes på förteckningen den 1 juli 2015 enligt punkterna 7 a, 7 d, och 8 i resolution 2206 (2015) p.g.a. ’åtgärder eller politik som har till syfte eller verkan att konflikten i Sydsudan utvidgas eller förlängs eller att det läggs hinder i vägen för samtalen eller processerna för att uppnå försoning eller fred, inbegripet överträdelser av avtalet om upphörande av fientligheter’, ’angrepp på civila, inbegripet kvinnor och barn, genom att begå våldshandlingar (inbegripet dödande, lemlästande, tortyr, våldtäkt eller annat sexuellt våld), bortförande, påtvingade försvinnanden, tvångsförflyttning samt attacker mot skolor, sjukhus, religiösa platser, eller platser dit civila flytt för att söka skydd, eller genom beteende som skulle utgöra en allvarlig kränkning av eller brott mot de mänskliga rättigheterna eller brott mot internationell humanitär rätt’, och som ledare ’för en enhet, inbegripet sydsudanesiska regerings-, oppositions- eller milisgrupper eller andra grupper, som har, eller vars medlemmar har, medverkat i någon av de handlingar som beskrivs i punkterna 6 och 7’.

               Ytterligare uppgifter

            Santino Deng Wol (Deng Wol) är generalmajor i Sudanesiska folkets befrielsearmé (SPLA) och befälhavare för SPLA:s tredje division, som är en sydsudanesisk militär enhet som har deltagit i handlingar som har förlängt konflikten i Sydsudan, inbegripet överträdelser mot avtalet från januari 2014 om fientligheternas upphörande och avtalet av den 9 maj 2014 om att lösa krisen i Sydsudan (majavtalet), varigenom man på nytt åtog sig att respektera avtalet om fientligheternas upphörande.
            Deng Wol har lett och styrt militära insatser mot oppositionsstyrkor och utfört konfrontativa trupprörelser i strid mot avtalet om upphörande av fientligheter.
            Kort efter det att förhandlare från båda sidorna enats om att upphöra med fientligheterna förberedde DENGWOL sina styrkor för framryckning mot staden Leer i delstaten Unity. Senare överföll de i närheten av Leer rebellsoldater från bakhåll och granatbesköt dem.
            Enligt rapporter förberedde sig Deng Wols styrkor i mitten av april 2014 för att återta Bentiu från de regeringsfientliga styrkorna. Senare samma månad intog Deng Wols styrkor Mayom efter hårda strider där de dödade över 300 stridande i oppositionsstyrkorna. I början av maj 2014 intog sedan Deng Wols styrkor Tor Abyad och dödade därvid stridande i oppositionsstyrkorna. Kort därefter anföll och återtog SPLA-styrkor, bland dessa Deng Wols styrkor, staden Wang Kai i delstaten Unity. Deng Wol gav sina styrkor tillstånd att döda alla som bar vapen eller gömde sig i sina hem och beordrade dem att bränna alla hem där anhängare av oppositionen befann sig.
            Deng Wols tredje division inom SPLA deltog i offensiven under april och maj 2015 i delstaten Unity, under vilken SPLA inledde en samordnad offensiv för att inta oppositionens fästen i länen Mayom, Guit, Koch, Mayendit och Leer. Deng Wols styrkor dödade barn, kvinnor och äldre män, brände egendomar och stal boskap under framryckningen genom delstaten Unity mot oljefältet Thorjath i maj 2015. Dessutom drev Deng Wol enligt uppgift i början av månaden på för att tillfångatagna oppositionssoldater skulle avrättas.
            5.   Marial Chanuong Yol MANGOK (Alias: a) Marial Chinuong b) Marial Chan c) Marial Chanoung Yol d) Marial Chinoum Befattning: a) generalmajor i Sudanesiska folkets befrielsearmé b) befälhavare för presidentgardesenheten Födelsedatum:1 januari 1960Födelseort: Yirol, delstaten Lakes Nationalitet: sydsudanesisk Passnummer: R00005943, Sydsudan

               Datum för uppförande på FN-förteckningen:1 juli 2015Övrig information: Hans presidentgarde ledde massakern på civila som tillhörde folkgruppen nuer i och i närheten av Juba, av vilka många begravdes i massgravar. En sådan grav påstods innehålla 200–300 civila.

               Uppgifter hämtade från den narrativa sammanfattningen av skäl till uppförande på förteckningen som sanktionskommittén har lämnat:

            Marial Chanuong Yol Mangok uppfördes på förteckningen den 1 juli 2015 enligt punkterna 7 a, 7 c, 7 d och 8 i resolution 2206 (2015) p.g.a. ’åtgärder eller politik som har till syfte eller verkan att konflikten i Sydsudan utvidgas eller förlängs eller att det läggs hinder i vägen för samtalen eller processerna för att uppnå försoning eller fred, inbegripet överträdelser av avtalet om upphörande av fientligheter’, ’planering, ledning eller utförande av handlingar som kränker tillämplig internationell människorättslagstiftning eller internationell humanitär rätt, eller handlingar som innebär kränkningar av de mänskliga rättigheterna, i Sydsudan’, ’angrepp på civila, inbegripet kvinnor och barn, genom att begå våldshandlingar (inbegripet dödande, lemlästande, tortyr, våldtäkt eller annat sexuellt våld), bortförande, påtvingade försvinnanden, tvångsförflyttning samt attacker mot skolor, sjukhus, religiösa platser, eller platser dit civila flytt för att söka skydd, eller genom beteende som skulle utgöra en allvarlig kränkning av eller brott mot de mänskliga rättigheterna eller brott mot internationell humanitär rätt’, och som ledare ’för en enhet, inbegripet sydsudanesiska regerings-, oppositions- eller milisgrupper eller andra grupper, som har, eller vars medlemmar har, medverkat i någon av de åtgärder som beskrivs i punkterna 6 och 7’.

               Ytterligare uppgifter

            Mangok är befälhavare för Sydsudanesiska regeringens presidentgarde som ledde operationerna i Juba efter de strider som inleddes den 15 december 2013. Han utförde order om att avväpna soldater ur folkgruppen nuer och beordrade senare användning av stridsvagnar för att angripa politiska personer i Juba, varvid 22 obeväpnade livvakter anställda av oppositionsledaren Riek Machar och sju livvakter anställda av den f.d. inrikesministern Gier Chuang Aluong dödades.
            Enligt flera trovärdiga rapporter ledde Mangoks presidentgarde under de inledande operationerna i Juba massakern på civila som tillhörde folkgruppen nuer i och i närheten av Juba, av vilka många begravdes i massgravar. En sådan grav påstods innehålla 200–300 civila.
            6.   Peter GADET (alias: a) Peter Gatdet Yaka b) Peter Gadet Yak c) Peter Gadet Yaak d) Peter Gatdet Yaak e) Peter Gatdet f) Peter Gatdeet Yaka

               Födelsedatum: Mellan 1957 och 1959 Födelseort: a) länet Mayom i delstaten Unity b) Mayan, delstaten Unity Datum för uppförande på FN-förteckningen:1 juli 2015

               Övrig information: Utsågs till biträdande stabschef med ansvar för operationer inom Sudanesiska folkets befrielsearmé i opposition (SPLA-IO) den 21 december 2014. Styrkor under hans befäl angrep civila, bland dessa kvinnor, i april 2014 under en attack mot Bentiu, bland annat i form av riktat dödande på grundval av etnisk tillhörighet.
            Peter Gadet uppfördes på förteckningen den 1 juli 2015 enligt punkterna 7 a, 7 d, 7 e och 8 i resolution 2206 (2015) p.g.a. ’åtgärder eller politik som har till syfte eller verkan att konflikten i Sydsudan utvidgas eller förlängs eller att det läggs hinder i vägen för samtalen eller processerna för att uppnå försoning eller fred, inbegripet överträdelser av avtalet om upphörande av fientligheter’, ’angrepp på civila, inbegripet kvinnor och barn, genom att begå våldshandlingar (inbegripet dödande, lemlästande, tortyr, våldtäkt eller annat sexuellt våld), bortförande, påtvingade försvinnanden, tvångsförflyttning samt attacker mot skolor, sjukhus, religiösa platser, eller platser dit civila flytt för att söka skydd, eller genom beteende som skulle utgöra en allvarlig kränkning av eller brott mot de mänskliga rättigheterna eller brott mot internationell humanitär rätt’, ’rekrytering av barn från väpnade gruppers eller väpnade styrkors sida i samband med den väpnade konflikten i Sydsudan’ och som ledare ’för en enhet, inbegripet sydsudanesiska regerings-, oppositions- eller milisgrupper eller andra grupper, som har, eller vars medlemmar har, medverkat i någon av de åtgärder som beskrivs i punkterna 6 och 7’.

               Ytterligare uppgifter

            Peter Gadet är befälhavare för styrkor inom Sudanesiska folkets befrielsearmé i opposition (SPLA-IO) som har medverkat i handlingar som har förlängt konflikten i Sydsudan, inbegripet brott mot avtalet om upphörande av fientligheter från januari 2014.
            Styrkor under Gadets ledning angrep och tog över Kaka, i delstaten Övre Nilen från Sudanesiska folkets befrielsearmé (SPLA) i slutet av mars 2014. Gadet fick därefter förflyttning från delstaten Jonglei till Bentiu, där han utsågs till militär guvernör för delstaten Unity, för att bistå de regeringsfientliga styrkorna i deras ansträngningar för att mobilisera befolkningen som främst tillhör folkgruppen bol nuer. Därefter ledde Gadet attacker utförda av SPLA-IO i delstaten Unity. Gadets styrkor var ansvariga för åsamkandet av skador på ett delvis färdigbyggt oljeraffinaderi i delstaten Unity som höll på att byggas av ett ryskt företag. Gadets styrkor tog också kontroll över områdena Tor Abyad och Kilo 30 i oljefälten i delstaten Unity.
            I mitten av april 2014 omringade 50 000 soldater ur de regeringsfientliga styrkorna Malakal inför ett angrepp mot Bentiu. Den 15 april 2014 angrep Gadets styrkor Bentiu och tog kontrollen över staden, innan de senare förlorade kontrollen över den. Styrkor under Gadets befäl angrep civila, bland dessa kvinnor, i april 2014 under attacken mot Bentiu, bland annat i form av riktat dödande på grundval av etnisk tillhörighet.
            I juni 2014 utfärdade Peter Gadet direktiv till befälhavarna inom SPLA-IO om att rekrytera ungdomar i alla rebellkontrollerade län.
            Den 25–29 oktober 2014 omringade styrkor under Gadets befäl Bentiu och Rubkona och angrep städerna samt intog kortvarigt staden Bentiu den 29 oktober innan de drog sig tillbaka.
            Den 21 december 2014 utnämndes Gadet till biträdande stabschef med ansvar för operationer inom SPLA-IO. Efter denna utnämning har SPLA-IO-styrkor enligt uppgift från Igads övervaknings- och kontrollmekanism gjort sig skyldiga till flera överträdelser av avtalet om upphörande av fientligheter i delstaterna Unity, Övre Nilen och Jonglei.
            B.   JURIDISKA PERSONER, ENHETER OCH ORGAN”