title: Rådets genomförandeförordning (EU) 2019/757 av den 13 maj 2019 om genomförande av artikel 17.3 i förordning (EU) nr 224/2014 om restriktiva åtgärder med hänsyn till situationen i Centralafrikanska republiken

text:
                  14.5.2019

                  SV

                  Europeiska unionens officiella tidning

                  L 125/1

         RÅDETS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) 2019/757
         av den 13 maj 2019
         om genomförande av artikel 17.3 i förordning (EU) nr 224/2014 om restriktiva åtgärder med hänsyn till situationen i Centralafrikanska republiken
         EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
         med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
         med beaktande av rådets förordning (EU) nr 224/2014 av den 10 mars 2014 om restriktiva åtgärder med hänsyn till situationen i Centralafrikanska republiken (1), särskilt artikel 17.3,
         med beaktande av förslaget från unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik,
         och av följande skäl:

                     (1)

                     Den 10 mars 2014 antog rådet förordning (EU) nr 224/2014.

                     (2)

                     Den 18 april 2019 uppdaterade FN:s säkerhetsråds kommitté, inrättad i enlighet med FN:s säkerhetsråds resolution 2127 (2013), uppgifterna beträffande en person som är föremål för restriktiva åtgärder.

                     (3)

                     Bilaga I till förordning (EU) nr 224/2014 bör därför ändras i enlighet med detta.

               HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

            Artikel 1
            Bilaga I till förordning (EU) nr 224/2014 ska ändras i enlighet med bilagan till den här förordningen.

            Artikel 2
            Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.

            Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
            Utfärdad i Bryssel den 13 maj 2019.

                  På rådets vägnar

               F. MOGHERINI

                  Ordförande

            (1)  EUT L 70, 11.3.2014, s. 1.

            BILAGA
            I bilaga I del A (Personer) till förordning (EU) nr 224/2014 ska uppgifterna om den person som förtecknas nedan ersättas med följande uppgifter:

               ”12.   Abdoulaye HISSENE (alias: a) Abdoulaye Issène, b) Abdoulaye Hissein, c) Hissene Abdoulaye, d) Abdoulaye Issène Ramadane, e) Abdoulaye Issene Ramadan, f) Issene Abdoulaye)

                  Födelsedatum: a) 1967, b) den 1 januari 1967

                  Födelseort: a) Ndele, Bamingui-Bangoran, Centralafrikanska republiken, b) Haraze Mangueigne, Tchad

                  Nationalitet: a) centralafrikansk, b) tchadisk

                  Passnr: Diplomatpass från Centralafrikanska republiken, nr D00000897, utfärdat den 5 april 2013 (giltigt till och med den 4 april 2018)

                  Nationellt id-nummer: Nationellt id-kort från Tchad, nr 103-00653129-22, utfärdat den 21 april 2009 (löper ut den 21 april 2019)

                  Adress: a) KM5, Bangui, Centralafrikanska republiken, b) Nana-Grebizi, Centralafrikanska republiken, c) Ndjari, Ndjamena, Tchad

                  Datum för uppförande på FN-förteckningen: den 17 maj 2017

                  Övriga uppgifter: Hissène var tidigare ungdoms- och idrottsminister i den f.d. centralafrikanska presidenten Michel Djotodias regering. Dessförinnan var han ledare för det politiska partiet Konventet av patrioter för rättvisa och fred. Han etablerade sig som ledare för väpnade miliser i Bangui, särskilt i PK5-området (tredje distriktet). Faderns namn är Abdoulaye. Moderns namn är Absita Moussa. Foto finns tillgängligt för införande i INTERPOL-UN Security Council Special Notice. Länk till INTERPOL-UN Security Council Special Notice: https://www.interpol.int/en/notice/search/un/6098910

                  Uppgifter från den sammanfattning av skälen för uppförande på förteckningen som sanktionskommittén har tillhandahållit:

               Abdoulaye Hissène fördes upp på förteckningen den 17 maj 2017 i enlighet med punkterna 16 och 17 g i resolution 2339(2017) för ’deltagande i eller tillhandahållande av stöd till handlingar som undergräver freden, stabiliteten eller säkerheten i Centralafrikanska republiken, inklusive handlingar som hotar eller hindrar den politiska övergångsprocessen eller stabiliserings- och försoningsprocessen eller som främjar våld,’ och ’deltagande i planeringen, ledningen, sponsringen eller utförandet av attacker mot FN:s uppdrag eller internationell säkerhetsnärvaro, inklusive Minusca, Europeiska unionens uppdrag och de franska insatser som stöder dessa.’

                     Ytterligare uppgifter:

               Abdoulaye Hissène och andra medlemmar av f.d. Séléka samarbetade med orosstiftare inom anti-balaka som var allierade med den centralafrikanska f.d. presidenten François Bozizé, däribland Maxime Mokom, för att uppmuntra till våldsamma protester och sammanstötningar i september 2015 som en del av ett misslyckat kuppförsök för att störta regeringen i samband med att den dåvarande tillfälliga presidenten Catherine Samba-Panza besökte FN:s generalförsamling 2015. Mokom, Hissène, och andra, har åtalats av den centralafrikanska regeringen för olika brott, bland annat mord, mordbrand, tortyr och plundring i anslutning till det misslyckade kuppförsöket.
               Sedan 2015 har Hissène blivit en av de främsta ledarna för väpnade milisgrupper i PK5-området i Bangui, omfattande fler än 100 män. I denna egenskap hindrade han människor från att röra sig fritt och förhindrade staten från att återupprätta sin auktoritet i området, bland annat genom att olagligen beskatta transporter och affärsverksamhet. Under andra halvåret 2015 företrädde Hissène nairobister från f.d. Séléka i Bangui i samband med ett försök att skapa kontakt med stridande från anti-balaka under Mokom. Beväpnade män under kontroll av Haroun Gaye och Hissène deltog i de våldsamma händelserna i Bangui under perioden 26 september–3 oktober 2015.
               Medlemmar av Hissènes grupp misstänks för att ha varit inblandade i en attack den 13 december 2015 – samma dag som den konstitutionella folkomröstningen genomfördes – mot Mohamed Moussa Dhaffanes (en av f.d. Sélékas ledare) bil. Hissène har anklagats för att iscensätta det våld i KM5-området i Bangui som dödade fem personer, sårade tjugo och förhindrade människor från att rösta i den konstitutionella folkomröstningen. Hissène underminerade valen genom att skapa en kretsgång av vedergällningsangrepp mellan olika grupper.
               Den 15 mars 2016 greps Hissène av polisen på M'poko-flygplatsen i Bangui, och överfördes till forsknings- och undersökningsavdelningen vid det nationella gendarmeriet. Hans milis fritog honom senare med våld, och stal ett vapen som tidigare hade överlämnats av Minusca inom ramen för ett av kommittén godkänt undantag.
               Den 19 juni 2016, efter det att de interna säkerhetsstyrkorna hade gripit muslimska handelsmän i PK 12, kidnappade Gayes och Hissènes milisgrupper fem poliser i Bangui. Den 20 juni försökte Minusca befria poliserna. Beväpnade män under Hissènes och Gayes kontroll utbytte eld med de fredsbevarande styrkorna när de försökte befria gisslan. Minst sex personer dödades och en fredsbevarare skadades i skottlossningen.
               Den 12 augusti 2016 åkte Hissène först i en konvoj med sex bilar med tungt beväpnade personer. Konvojen, som flydde från Bangui, stoppades av Minusca söder om Sibut. På sin väg norrut hamnade konvojen vid flera vägspärrar i skottlossning med de interna säkerhetsstyrkorna. Konvojen stoppades till slut av Minusca 40 km söder om Sibut. Efter flera eldstrider fångade Minusca 11 män; Hissène och flera andra kom undan. De som hade gripits uppgav till Minusca att Hissène var ledare för konvojen, som hade som mål att nå Bria och delta i ett möte i församlingen av f.d. Séléka-grupper, organiserat av Nourredine Adam.
               I augusti och september 2016 reste expertpanelen två gånger till Sibut för att inspektera de ägodelar som påträffats i Hissènes, Gayes och Hamit Tidjanis konvoj och som Minusca beslagtagit den 13 augusti. Panelen inspekterade också den ammunition som beslagtagits i Hissènes hus den 16 augusti. Dödande och icke-dödande militär utrustning påträffades i de sex fordonen och på de gripna. Den 16 augusti 2016 slog det centrala gendarmeriet till mot Hissènes hem i Bangui. Fler än 700 vapen påträffades.
               Den 4 september 2016 öppnade en grupp med medlemmar från f.d. Séléka – som kommit från Kaga-Bandoro på sex motorcyklar för att hämta Hissène och hans kumpaner – eld mot Minusca i närheten av Dékoa. Under denna incident dödades en stridande från f.d. Séléka, och två fredsbevarare och en civilperson skadades.”


title: Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2019/760 av den 13 maj 2019 om godkännande för utsläppande på marknaden av biomassa från jästsvampen Yarrowia lipolytica som ett nytt livsmedel enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2015/2283 och om ändring av kommissionens genomförandeförordning (EU) 2017/2470 (Text av betydelse för EES.)

text:
                  14.5.2019

                  SV

                  Europeiska unionens officiella tidning

                  L 125/13

         KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) 2019/760
         av den 13 maj 2019
         om godkännande för utsläppande på marknaden av biomassa från jästsvampen Yarrowia lipolytica som ett nytt livsmedel enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2015/2283 och om ändring av kommissionens genomförandeförordning (EU) 2017/2470
         (Text av betydelse för EES)
         EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
         med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
         med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2015/2283 av den 25 november 2015 om nya livsmedel och om ändring av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1169/2011 och upphävande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 258/97 och kommissionens förordning (EG) nr 1852/2001 (1), särskilt artikel 12, och
         av följande skäl:

                     (1)

                     Enligt förordning (EU) 2015/2283 får endast nya livsmedel som godkänts och införts i unionsförteckningen släppas ut på marknaden i unionen.

                     (2)

                     I enlighet med artikel 8 i förordning (EU) 2015/2283 antogs kommissionens genomförandeförordning (EU) 2017/2470 (2) genom vilken en unionsförteckning över godkända nya livsmedel upprättas.

                     (3)

                     Enligt artikel 12 i förordning (EU) 2015/2283 ska kommissionen lägga fram ett utkast till genomförandeakt som godkänner att ett nytt livsmedel släpps ut på marknaden i unionen och som uppdaterar unionsförteckningen.

                     (4)

                     Den 10 april 2017 ansökte företaget Skotan SA (nedan kallat sökanden) i enlighet med artikel 4 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 258/97 (3) hos den behöriga myndigheten i Polen om att få släppa ut biomassa från jästsvampen Yarrowia lipolytica på unionsmarknaden som ett nytt livsmedel i den mening som avses i artikel 1.2 d i den förordningen. Ansökan gällde användning av biomassa från jästsvampen Yarrowia lipolytica i kosttillskott. De maximihalter som sökanden föreslagit är 3 g per dag för barn 3–9 år och 6 g per dag därefter.

                     (5)

                     Den 15 november 2017 utfärdade den behöriga myndigheten i Polen sin första utvärderingsrapport. I rapporten drogs slutsatsen att biomassa från jästsvampen Yarrowia lipolytica uppfyller kriterierna för nya livsmedel i artikel 3.1 i förordning (EG) nr 258/97.

                     (6)

                     Enligt artikel 35.1 i förordning (EU) 2015/2283 ska en ansökan om att få släppa ut ett nytt livsmedel på marknaden i unionen som inlämnas till en medlemsstat i enlighet med artikel 4 i förordning (EG) nr 258/97 och för vilken inget slutligt beslut fattats före den 1 januari 2018 behandlas som en ansökan i enlighet med förordning (EU) 2015/2283.

                     (7)

                     Ansökan om att få släppa ut biomassa från jästsvampen Yarrowia lipolytica som ett nytt livsmedel på unionsmarknaden lämnades in till en medlemsstat i enlighet med artikel 4 i förordning (EG) nr 258/97, men den uppfyller också kraven i förordning (EU) 2015/2283.

                     (8)

                     I enlighet med artikel 10.3 i förordning (EU) 2015/2283 bad kommissionen den 22 juni 2018 Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (nedan kallad myndigheten) att avge ett vetenskapligt yttrande genom att göra en bedömning av biomassa från jästsvampen Yarrowia lipolytica som nytt livsmedel.

                     (9)

                     Den 17 januari 2019 antog myndigheten yttrandet ”Scientific Opinion on the safety of Yarrowia lipolytica yeast biomass as a novel food pursuant to Regulation (EU) 2015/2283” (4). Yttrandet uppfyller kraven i artikel 11 i förordning (EU) 2015/2283.

                     (10)

                     Myndighetens yttrande ger tillräckligt underlag för att man ska kunna fastställa att biomassa från jästsvampen Yarrowia lipolytica vid användning i kosttillskott uppfyller kriterierna i artikel 12.1 i förordning (EU) 2015/2283 vid den föreslagna användningen och de föreslagna halterna.

                     (11)

                     I Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/46/EG (5) fastställs kraven för kosttillskott. Användningen av biomassa från jästsvampen Yarrowia lipolytica bör tillåtas utan att det påverkar tillämpningen av kraven i den lagstiftningen.

                     (12)

                     De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för växter, djur, livsmedel och foder.

               HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

            Artikel 1

               1.   Biomassa från jästsvampen Yarrowia lipolytica enligt bilagan till den här förordningen ska införas i den unionsförteckning över godkända nya livsmedel som upprättats genom genomförandeförordning (EU) 2017/2470.

               2.   Uppgifterna i den unionsförteckning som avses i punkt 1 ska omfatta de användningsvillkor och märkningskrav som anges i bilagan till den här förordningen.

               3.   Godkännandet enligt denna artikel ska inte påverka tillämpningen av bestämmelserna i direktiv 2002/46/EG.

            Artikel 2
            Bilagan till genomförandeförordning (EU) 2017/2470 ska ändras i enlighet med bilagan till den här förordningen.

            Artikel 3
            Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

            Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
            Utfärdad i Bryssel den 13 maj 2019.

                  På kommissionens vägnar

               Jean-Claude JUNCKER

                  Ordförande

            (1)  EUT L 327, 11.12.2015, s. 1.

            (2)  Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2017/2470 av den 20 december 2017 om upprättande av en unionsförteckning över nya livsmedel i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2015/2283 om nya livsmedel (EUT L 351, 30.12.2017, s. 72).

            (3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 258/97 av den 27 januari 1997 om nya livsmedel och nya livsmedelsingredienser (EGT L 43, 14.2.1997, s. 1).

            (4)  EFSA Journal, vol. 17(2019):2, artikelnr 5594.

            (5)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/46/EG av den 10 juni 2002 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om kosttillskott (EGT L 183, 12.7.2002, s. 51).

            BILAGA
            Bilagan till genomförandeförordning (EU) 2017/2470 ska ändras på följande sätt:

                        1.

                        Följande post ska införas i tabell 1 (Godkända nya livsmedel) i alfabetisk ordning:

                                    ”Godkänt nytt livsmedel

                                    Villkoren för hur det nya livsmedlet får användas

                                    Ytterligare särskilda märkningskrav

                                    Andra krav

                                    Biomassa från jästsvampen Yarrowia lipolytica

                                    Angiven livsmedelskategori

                                    Maximihalter

                                    Det nya livsmedlet ska vid märkning av livsmedel där det ingår benämnas ”värmeavdödad biomassa från jästsvampen Yarrowia lipolytica”.”

                                    Kosttillskott enligt definitionen i direktiv 2002/46/EG, utom kosttillskott för spädbarn och småbarn

                                    6 g/dag för barn från 10 år, ungdomar och den vuxna befolkningen i allmänhet
                                    3 g/dag för barn 3–9 år

                        2.

                        Följande post ska införas i tabell 2 (Specifikationer) i alfabetisk ordning:

                                    ”Godkänt nytt livsmedel

                                    Specifikation

                                    Biomassa från jästsvampen Yarrowia lipolytica

                                       Beskrivning/definition

                                    Det nya livsmedlet är den torkade och värmeavdödade biomassan från jästsvampen Yarrowia lipolytica.

                                       Egenskaper/sammansättning

                                    Protein: 45–55 g/100 g
                                    Kostfiber: 24–30 g/100 g
                                    Sockerarter: < 1,0 g/100 g
                                    Fett: 7–10 g/100 g
                                    Aska totalt: ≤ 12 %
                                    Vattenhalt: ≤ 5 %
                                    Torrsubstans: ≥ 95 %

                                       Mikrobiologiska kriterier

                                    Totalt antal aeroba mikroorganismer: ≤ 5 x 103 CFU/g
                                    Jäst och mögel totalt: ≤ 102 CFU/g
                                    Levande celler från Yarrowia lipolytica
                                        (1): < 10 CFU/g (dvs. detektionsgränsen)
                                    Koliforma bakterier: ≤ 10 CFU/g

                                       Salmonella spp.: ej påvisade i 25 g

               (1)  Ska testas omedelbart efter värmebehandlingen. Det ska vidtas åtgärder för att förhindra korskontaminering med levande celler från Yarrowia lipolytica under packning och/eller lagring av det nya livsmedlet.”


title: Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2019/764 av den 14 maj 2019 om godkännande av ett preparat av Lactobacillus hilgardii CNCM I-4785 och Lactobacillus buchneri CNCM I-4323/NCIMB 40788 som fodertillsatser för alla djurarter (Text av betydelse för EES.)

text:
                  15.5.2019

                  SV

                  Europeiska unionens officiella tidning

                  L 126/1

         KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) 2019/764
         av den 14 maj 2019
         om godkännande av ett preparat av Lactobacillus hilgardii CNCM I-4785 och Lactobacillus buchneri CNCM I-4323/NCIMB 40788 som fodertillsatser för alla djurarter
         (Text av betydelse för EES)
         EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
         med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
         med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1831/2003 av den 22 september 2003 om fodertillsatser (1), särskilt artikel 9.2, och
         av följande skäl:

                     (1)

                     Förordning (EG) nr 1831/2003 innehåller bestämmelser om godkännande av fodertillsatser samt de skäl och förfaranden som gäller för sådana godkännanden.

                     (2)

                     En ansökan om godkännande av preparat av Lactobacillus hilgardii CNCM I-4785 och Lactobacillus buchneri CNCM I-4323/NCIMB 40788 har lämnats in i enlighet med artikel 7 i förordning (EG) nr 1831/2003. Till ansökan bifogades de uppgifter och handlingar som krävs enligt artikel 7.3 i förordning (EG) nr 1831/2003.

                     (3)

                     Ansökan gäller godkännande av ett preparat av Lactobacillus hilgardii CNCM I-4785 och Lactobacillus buchneri CNCM I-4323/NCIMB 40788 som fodertillsats i kategorin ”tekniska tillsatser” för alla djurarter.

                     (4)

                     Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (nedan kallad myndigheten) konstaterade i sitt yttrande av den 2 oktober 2018 (2) att preparatet av Lactobacillus hilgardii CNCM I-4785 och Lactobacillus buchneri CNCM I-4323/NCIMB 40788 under föreslagna användningsvillkor inte inverkar negativt på djurhälsan, på konsumentsäkerheten eller på miljön. Myndigheten konstaterade också att tillsatsen betraktas som potentiellt luftvägssensibiliserande och att inga slutsatser kunde dras om tillsatsens hud- eller ögonsensibilisering eller irriterande verkan på hud eller ögon. Kommissionen anser därför att lämpliga skyddsåtgärder bör vidtas för att förhindra skadliga effekter på människors hälsa, särskilt när det gäller tillsatsens användare. Myndigheten drog också slutsatsen att tillsatsen kan förbättra produktionen av ensilage av lättensilerat och relativt svårensilerat material. Myndigheten anser inte att det behövs några särskilda krav på övervakning efter utsläppandet på marknaden. Den bekräftade även den rapport om analysmetoden för fodertillsatsen i foder som lämnats av det referenslaboratorium som inrättats genom förordning (EG) nr 1831/2003.

                     (5)

                     Bedömningen av preparatet av Lactobacillus hilgardii CNCM I-4785 och Lactobacillus buchneri CNCM I-4323/NCIMB 40788 visar att villkoren för godkännande i artikel 5 i förordning (EG) nr 1831/2003 är uppfyllda. Preparatet bör därför godkännas för användning i enlighet med bilagan till den här förordningen.

                     (6)

                     De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för växter, djur, livsmedel och foder.

               HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

            Artikel 1
            Det preparat i kategorin ”tekniska tillsatser” och den funktionella gruppen ”ensileringstillsatser” som anges i bilagan godkänns som fodertillsats under förutsättning att de villkor som anges i den bilagan uppfylls.

            Artikel 2
            Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

            Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
            Utfärdad i Bryssel den 14 maj 2019.

                  På kommissionens vägnar

               Jean-Claude JUNCKER

                  Ordförande

            (1)  EUT L 268, 18.10.2003, s. 29.

            (2)  EFSA Journal, vol. 16(2018):10, artikelnr 5455.

            BILAGA

                        Tillsatsens identifieringsnummer

                        Tillsats

                        Sammansättning, kemisk formel, beskrivning, analysmetod

                        Djurart eller djurkategori

                        Högsta ålder

                        Lägsta halt

                        Högsta halt

                        Övriga bestämmelser

                        Godkännandet gäller till och med

                        CFU tillsats/kg färskt material

                           Tekniska tillsatser: ensileringstillsatser.

                        1k20757

                           Lactobacillus hilgardii CNCM I-4785 och Lactobacillus buchneri CNCM I-4323/NCIMB 40788

                           Tillsatsens sammansättning:

                        Preparat av Lactobacillus hilgardii CNCM I-4785 och Lactobacillus buchneri CNCM I-4323/NCIMB 40788 innehållande minst 1,5 × 1011 CFU/g tillsats(förhållandet 1:1).

                           Beskrivning av den aktiva substansen

                        Livsdugliga celler av Lactobacillus hilgardii CNCM I-4785 och Lactobacillus buchneri CNCM I-4323/NCIMB 40788.

                           Analysmetod
                            (1)

                        Räkning i fodertillsats och förblandningar: Utstryk på platta med MRS-agar (EN 15787)
                        Identifiering av fodertillsatsen: pulsfältsgelelektrofores (PFGE)

                        Alla djurarter

                        —

                        —

                        —

                                    1.

                                    Ange följande i bruksanvisningen till tillsatsen och förblandningar: lagringsvillkor.

                                    2.

                                    Lägsta halt av tillsatsen när den inte används i kombination med andra mikroorganismer som ensileringstillsatser: 3 × 108 CFU/kg (L. hilgardii CNCM I-4785 och L. buchneri CNCM I-4323/NCIMB 40788 i förhållandet 1:1) i lättensilerat och relativt svårensilerat färskt material (2).

                                    3.

                                    För användare av tillsatsen och förblandningar ska foderföretagare fastställa driftsrutiner och organisatoriska åtgärder för att hantera potentiella risker som kan uppstå vid användning. När dessa risker inte kan elimineras eller minskas till ett minimum genom sådana rutiner och åtgärder ska tillsatsen och förblandningarna användas med personlig skyddsutrustning, inklusive andningsskydd.

                        4 juni 2029

               (1)  Närmare information om analysmetoderna finns på referenslaboratoriets webbplats: https://ec.europa.eu/jrc/en/eurl/feed-additives/evaluation-reports

               (2)  Foder som är lättensilerat har mer än 3 % lösliga kolhydrater i färskt material. Foder som är relativt svårensilerat har 1,5–3,0 % lösliga kolhydrater i färskt material. Kommissionens förordning (EG) nr 429/2008 av den 25 april 2008 om tillämpningsföreskrifter för Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1831/2003 avseende utformning och presentation av ansökningar samt bedömning och godkännande av fodertillsatser (EUT L 133, 22.5.2008, s. 1).


title: Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2019/765 av den 14 maj 2019 om upphävande av antidumpningstullen på import av bioetanol med ursprung i Amerikas förenta stater och om avslutande av förfarandet avseende sådan import till följd av en översyn vid giltighetstidens utgång enligt artikel 11.2 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/1036

text:
                  15.5.2019

                  SV

                  Europeiska unionens officiella tidning

                  L 126/4

         KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) 2019/765
         av den 14 maj 2019
         om upphävande av antidumpningstullen på import av bioetanol med ursprung i Amerikas förenta stater och om avslutande av förfarandet avseende sådan import till följd av en översyn vid giltighetstidens utgång enligt artikel 11.2 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/1036
         EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
         med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
         med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/1036 av den 8 juni 2016 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska unionen (1) (nedan kallad grundförordningen), särskilt artikel 11.2,
         efter samråd med medlemsstaterna, och
         av följande skäl:
         1.   FÖRFARANDE

         1.1   Gällande åtgärder

                     (1)

                     Till följd av en antidumpningsundersökning (nedan kallad den ursprungliga undersökningen) införde rådet genom genomförandeförordning (EU) nr 157/2013 (2) en slutgiltig antidumpningstull på 62,3 euro per ton på import av bioetanol med ursprung i Amerikas förenta stater (nedan kallade Förenta staterna eller det berörda landet). Dessa åtgärder kallas nedan de gällande åtgärderna.

               1.2   Begäran om en översyn vid giltighetens utgång

                     (2)

                     Efter offentliggörandet av ett tillkännagivande om att giltighetstiden för de gällande åtgärderna snart kommer att löpa ut (3), mottog kommissionen den 7 november 2017 en begäran om inledande av en översyn vid giltighetstidens utgång enligt artikel 11.2 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/1036.

                     (3)

                     Begäran ingavs av ePure (nedan kallad sökanden), såsom företrädare för producenter som svarar för mer än 25 % av unionens sammanlagda produktion av bioetanol.

                     (4)

                     Begäran grundades på påståendet att åtgärdernas upphörande sannolikt skulle leda till att dumpningen och skadan för unionsindustrin fortsätter och/eller återkommer.

               1.3   Inledande av en översyn vid giltighetens utgång

                     (5)

                     Efter att ha slagit fast att det förelåg tillräcklig bevisning för att inleda en översyn vid giltighetstidens utgång meddelade kommissionen den 20 februari 2018 genom ett tillkännagivande i Europeiska unionens officiella tidning (4) (nedan kallat tillkännagivandet om inledande) att en översyn vid giltighetstidens utgång enligt artikel 11.2 i grundförordningen skulle inledas.

               1.4   Berörda parter

                     (6)

                     I tillkännagivandet om inledande uppmanade kommissionen berörda parter att kontakta kommissionen för att delta i undersökningen. Dessutom underrättade kommissionen uttryckligen andra kända unionsproducenter, kända exporterande producenter, handlare/blandningsföretag och myndigheterna i Förenta staterna, kända importörer, leverantörer och användare, liksom handlare om inledandet av undersökningen och uppmanade dem att delta.

                     (7)

                     Berörda parter gavs möjlighet att lämna synpunkter på inledandet av undersökningen och att begära att bli hörda av kommissionen och/eller förhörsombudet för handelspolitiska förfaranden.

               1.5   Stickprovsförfarande

                     (8)

                     I sitt meddelande om inledande angav kommissionen att den kunde komma att besluta att göra ett urval bland de berörda parterna i enlighet med artikel 17 i grundförordningen.

               1.5.1   Stickprovsförfarande avseende exporterande producenter och handlare/blandningsföretag i Förenta staterna

                     (9)

                     För att kunna avgöra om ett stickprovsförfarande var nödvändigt och i så fall göra ett urval bad kommissionen alla kända exporterande producenter och handlare/blandningsföretag i Förenta staterna att lämna de uppgifter som anges i tillkännagivandet om inledande. Dessutom uppmanade kommissionen behöriga myndigheter i Förenta staterna att identifiera och/eller kontakta andra eventuella exporterande producenter och handlare/blandningsföretag som kunde vara intresserade av att delta i undersökningen.

                     (10)

                     Åtta producenter av biobränslen gav sig till känna. Ingen av dem tillverkade dock den produkt som översynen gäller.

                     (11)

                     Dessutom gav sig tre amerikanska biobränsleorganisationer till känna och registrerades som berörda parter.

               1.5.2   Stickprovsförfarande avseende unionstillverkare

                     (12)

                     I tillkännagivandet om inledande meddelade kommissionen att den hade gjort ett preliminärt urval av unionstillverkare. Urvalet baserades främst på produktionsvolym, men även en god geografisk spridning och en representation av olika grupper uppnåddes. Det föreslagna urvalet bestod av fyra unionsproducenter och kommissionen uppmanade berörda parter att lämna synpunkter på det preliminära urvalet.

                     (13)

                     Efter mottagna synpunkter ersattes en av de producenter som ingick i urvalet på grund av dess förhållande till en annan producent som ingick i det preliminära urvalet. De fyra producenterna i urvalet svarade för 25 % av produktionen av bioetanol i unionen under översynsperioden. Urvalet är representativt för unionsindustrin.

               1.5.3   Stickprovsförfarande avseende importörer

                     (14)

                     För att kunna avgöra om ett stickprovsförfarande var nödvändigt och i så fall göra ett urval, bad kommissionen icke-närstående importörer att lämna de uppgifter som anges i tillkännagivandet om inledande.

                     (15)

                     Tre icke-närstående importörer tillhandahöll de begärda uppgifterna och samtyckte till att ingå i stickprovet. På denna grundval beslutade kommissionen att ett stickprovsförfarande inte var nödvändigt.

               1.6   Bristande samarbete

                     (16)

                     Eftersom ingen av de amerikanska producenter som gav sig till känna under stickprovsförfarandet framställde den produkt som översynen gäller under översynsperioden, var kommissionen tvungen att i enlighet med artikel 18 i grundförordningen använda sig av tillgängliga uppgifter beträffande de exporterande producenterna.

                     (17)

                     Kommissionen underrättade de amerikanska myndigheterna om tillämpningen av artikel 18.1 i grundförordningen och gav dem möjlighet att lämna synpunkter. Kommissionen har inte mottagit några synpunkter.

                     (18)

                     Även om ingen av de exporterande producenterna samarbetade, lämnades inlagor av de tre amerikanska intresseorganisationer för biobränsle som gav sig till känna under undersökningen. Dessa synpunkter beaktades.

               1.7   Svar på frågeformuläret

                     (19)

                     Kommissionen sände frågeformulär till de fyra unionsproducenter som ingick i urvalet och till de tre icke-närstående importörer som gav sig till känna.

                     (20)

                     Svar på frågeformuläret mottogs från de fyra unionsproducenter som ingick i urvalet och de tre icke-närstående importörerna. Två av de tre icke-närstående importörerna importerade inte den produkt som översynen gäller från det berörda landet under översynsperioden och beaktades därför inte vidare. Den återstående icke-närstående importörens svar på frågeformuläret beaktades på vederbörligt sätt.

               1.8   Kontrollbesök

                     (21)

                     Kommissionen inhämtade och kontrollerade alla uppgifter som den ansåg vara nödvändiga för fastställandet av sannolikheten för fortsatt eller återkommande dumpning och av sannolikheten för fortsatt eller återkommande skada samt för fastställandet av unionens intresse. Kontrollbesök i enlighet med artikel 16 i grundförordningen genomfördes i följande företags lokaler:
                     Unionstillverkare

                                 —

                                 Pannonia Ethanol Zrt., Dunaföldvar, Ungern

                                 —

                                 CropEnergies Bioethanol GmbH, Mannheim, Tyskland

                                 —

                                 Cristanol, Bazancourt, Frankrike

                                 —

                                 Alco Bio Fuel NV, Gent, Belgien

                           Importörer

                                 —

                                 Shell Trading Rotterdam B.V., Rotterdam, Nederländerna

               1.9   Ytterligare förfarande

                     (22)

                     Trots de exporterande producenternas bristande samarbetsvilja, såsom förklaras i skäl 10 och skälen 16–18, lämnade de tre amerikanska biobränsleorganisationerna och klaganden flera synpunkter på inledandet. Mot bakgrund av slutsatserna i kapitel 3 behandlas dessa synpunkter inte närmare i detta dokument.

                     (23)

                     Den 1 mars 2019 lämnade kommissionen ut uppgifter om de viktigaste omständigheter och överväganden på gundval av vilka den ämnade upphäva den gällande antidumpningstullen (nedan kallat utlämnandet av uppgifter). Alla parter beviljades en tidsfrist inom vilken de kunde lämna synpunkter på utlämnandet av uppgifter.

                     (24)

                     Den 12 mars 2019 lämnade sökanden i en skriftlig inlaga sina synpunkter på kommissionens slutsatser. Sammanfattningsvis kan sägas att sökanden invände mot kommissionens preliminära slutsats att det var osannolikt att dumpningen skulle återkomma om åtgärderna skulle upphöra att gälla.

                     (25)

                     Mot bakgrund av dessa synpunkter begärde de tre amerikanska biobränsleorganisationerna ett hörande med kommissionens avdelningar, vilket ägde rum den 19 mars 2019. Efter hörandet översände dessa organisationer kompletterande handlingar till kommissionen för att motivera vissa uttalanden. Den 20 mars 2019 redogjorde sökanden för sina synpunkter vid ett hörande.

                     (26)

                     Synpunkterna från de berörda parterna övervägdes och togs i beaktande där så var lämpligt.

               1.10   Undersökningsperiod och skadeundersökningsperiod

                     (27)

                     Undersökningen av dumpning och skada omfattade perioden 1 januari 2017–31 december 2017 (nedan kallad översynsperioden). Undersökningen av de utvecklingstendenser som är relevanta för bedömningen av skada omfattar perioden från och med den 1 januari 2014 till och med slutet av undersökningsperioden (nedan kallad skadeundersökningsperioden).

               2.   PRODUKT SOM ÖVERSYNEN GÄLLER OCH LIKADAN PRODUKT

         2.1   Produkt som översynen gäller

                     (28)

                     Den produkt som översynen gäller är bioetanol, även kallad drivmedelsetanol, dvs. etylalkohol framställd av jordbruksprodukter (enligt förteckningen i bilaga I till fördraget om Europeiska unionens funktionssätt), denaturerad eller odenaturerad, utom produkter med en vattenhalt på mer än 0,3 viktprocent uppmätt enligt standarden EN 15376, men inklusive etylalkohol framställd av jordbruksprodukter (enligt förteckningen i bilaga I till fördraget om Europeiska unionens funktionssätt) i blandningar med bensin med en etylalkoholhalt på mer än 10 volymprocent, avsedd för användning som bränsle som för närvarande klassificeras enligt KN-nr ex 2207 10 00, ex 2207 20 00, ex 2208 90 99, ex 2710 12 21, ex 2710 12 25, ex 2710 12 31, ex 2710 12 41, ex 2710 12 45, ex 2710 12 49, ex 2710 12 50, ex 2710 12 70, ex 2710 12 90, ex 3814 00 10, ex 3814 00 90, ex 3820 00 00 och ex 3824 99 92 (Taric-nummer 2207100012, 2207200012, 2208909912, 2710122111, 2710122592, 2710123111, 2710124111, 2710124511, 2710124911, 2710125011, 2710127011, 2710129011, 3814001011, 3814009071, 3820000011 och 3824999266) med ursprung i Förenta staterna. Bioetanol kan framställas av olika jordbruksprodukter, t.ex. sockerrör, sockerbeta, potatis, maniok och majs. Det kan finnas mindre skillnader mellan producenter vad gäller framställningsmetoder.

                     (29)

                     Det har framkommit att alla typer av bioetanol och bioetanol i blandningar som omfattas av denna undersökning vid giltighetstidens utgång har samma eller mycket likartade grundläggande fysiska, kemiska och tekniska egenskaper och används för samma ändamål, trots eventuella skillnader avseende råvaran som används i produktionen. De eventuella mindre variationerna i den produkt som översynen gäller ändrar inte dess grundläggande definition eller dess egenskaper.

                     (30)

                     Bioetanol avsedd för andra användningsområden än som bränsle omfattades inte av den ursprungliga undersökningen och omfattas därför inte heller av denna översyn vid giltighetstidens utgång.

               2.2   Likadan produkt

                     (31)

                     I den ursprungliga undersökningen fastställde kommissionen att bioetanol som framställs av unionsindustrin och säljs på unionsmarknaden har liknande grundläggande fysiska, kemiska och tekniska egenskaper jämfört med bioetanol som exporteras till unionen från Förenta staterna. Trots användningen av en rad olika råmaterial framställda av jordbruksgrödor är bioetanol med ursprung i Förenta staterna utbytbar mot bioetanol som framställs i unionen.

                     (32)

                     Den huvudsakliga skillnaden mellan merparten av den bioetanol som säljs på den amerikanska marknaden och den bioetanol som säljs på unionsmarknaden gäller de olika standarderna för vattenhalt. Amerikanska producenter framställer vanligen bioetanol med en vattenhalt på 0,5 % eller mer, medan specifikationerna för unionsmarknaden kräver en lägre vattenhalt på högst 0,3 %, mätt enligt standarden EN 15376, vilket kräver ytterligare raffinering från producenter i tredjeländer för att specifikationerna för unionsmarknaden ska uppfyllas.

                     (33)

                     Kommissionen har inte mottagit några synpunkter på den likadana produkten från de berörda parter som lämnade synpunkter i denna översyn vid giltighetstidens utgång. Kommissionen bekräftade därför att dessa produkter är likadana produkter i den mening som avses i artikel 1.4 i grundförordningen.

               3.   SANNOLIKHETEN FÖR FORTSATT ELLER ÅTERKOMMANDE DUMPNING

         3.1   Inledande anmärkningar

                     (34)

                     Ingen av de amerikanska exporterande producenterna eller handlarna/blandningsföretagen av den produkt som översynen gäller samarbetade i undersökningen. Kommissionen använde därför tillgängliga uppgifter, i enlighet med artikel 18 i grundförordningen, för att fastställa sannolikheten för att dumpningen skulle fortsätta eller återkomma. I detta avseende använde kommissionen statistiska uppgifter (dvs. databasen enligt artikel 14.6, uppgifter från Agricultural Marketing Resource Center (nedan kallad AGMRC), statistik från Förenta staternas kommission för internationell handel (US International Trade Commission, nedan kallad ITC) och statistik från Förenta staternas myndighet för energiinformation (US Energy Information Administration, nedan kallad EIA) samt de uppgifter som sökanden lämnat i sin begäran om översyn.

                     (35)

                     Kommissionen underrättade de amerikanska myndigheterna om tillämpningen av artikel 18.1 i grundförordningen och gav dem tillfälle att lämna synpunkter. Kommissionen har inte mottagit några synpunkter.

               3.2   Sannolikheten för fortsatt dumpning i unionen om åtgärderna skulle upphöra att gälla

                     (36)

                     I enlighet med artikel 11.2 i grundförordningen undersökte kommissionen om dumpning fortfarande förekom och, om så var fallet, huruvida åtgärdernas upphörande sannolikt skulle innebära att dumpningen skulle fortsätta eller återkomma.

                     (37)

                     Under skadeundersökningsperioden, inklusive översynsperioden, var exporten till unionen av bioetanol med ursprung i Förenta staterna försumbar. Enligt databasen enligt artikel 14.6 uppgick importen från det berörda landet till endast 4 213,5 ton under översynsperioden, vilket motsvarar en marknadsandel på 0,1 %. Huvuddelen av denna volym (dvs. 99 %) importerades till en medlemsstat under en månad i vad som förefaller vara en enda leverans.

                     (38)

                     På grundval av denna faktiska bakgrund beslutade kommissionen preliminärt att den inte hade tillräckliga uppgifter för att dra slutsatsen att en representativ del av importen av den produkt som översynen gäller under översynsperioden visade att dumpningen fortsatte i unionen.

                     (39)

                     Därefter undersökte kommissionen sannolikheten för att dumpningen från Förenta staterna skulle återkomma på grundval av tillgängliga uppgifter, i enlighet med artikel 18 i grundförordningen.

               3.3   Sannolikheten för att dumpningen återkommer om åtgärderna upphör att gälla

                     (40)

                     Kommissionen undersökte om det var sannolikt att dumpningen skulle återkomma om åtgärderna upphör att gälla. Följande faktorer analyserades: Förenta staternas inhemska priser, de amerikanska exportpriserna till tredjeländer, produktionskapacitet, outnyttjad kapacitet, förbrukning och bioetanollager för alla tillverkare i Förenta staterna, oavsett om de följer unionsmarknadens krav vad gäller vattenhalt eller inte, samt unionsmarknadens attraktionskraft.

            Normalvärde

                     (41)

                     Eftersom de amerikanska exporterande producenterna av bioetanol inte samarbetade, fastställdes normalvärdet på grundval av uppgifter som lämnats av sökanden i begäran om översyn i enlighet med artikel 18 i grundförordningen.

                     (42)

                     Begäran om översyn baserades på offentligt tillgängliga uppgifter från AGMRC (5). I begäran om översyn användes priset för bioetanol i en av de delstater med den största produktionen av bioetanol i Förenta staterna (Illinois) för att fastställa normalvärdet.

                     (43)

                     För fullständighetens skull inkluderade kommissionen i sin beräkning av normalvärdet den årliga genomsnittliga prisnoteringen för det inhemska försäljningspriset inom fyra av de största bioetanolproducerande staterna i Förenta staterna, för vilka AGMRC lämnade fullständiga uppgifter för översynsperioden, dvs. Iowa, Illinois, Nebraska och South Dakota.

                     (44)

                     Kommissionen bedömde dessutom marknadspriserna för bioetanol enligt Chicago Board of Trade (nedan kallad CBOT). Det genomsnittliga CBOT-priset var något högre än det genomsnittliga inhemska försäljningspris som AGMRC rapporterat under översynsperioden.

                     (45)

                     På grundval av offentligt tillgänglig information fann kommissionen att de standarder för bioetanol som är tillämpliga i Förenta staterna skiljer sig från de standarder som tillämpas på andra marknader, inbegripet de tre stora amerikanska exportmarknaderna Brasilien, Kanada och Peru, när det gäller kraven på vattenhalt. De amerikanska standarderna tillåter den högsta vattenhalten jämfört med marknaderna i Brasilien, Kanada och Peru.

                     (46)

                     I sin begäran om översyn hävdade sökanden att kommissionen, när den granskar den potentiella amerikanska exporten av bioetanol till unionen, bör beakta ytterligare produktionskostnader i samband med minskningen av vattenhalten i bioetanol (nedan kallad unionsanpassningspålägg). Eftersom denna metod användes i den ursprungliga undersökningen godtog kommissionen detta påstående.

                     (47)

                     För att möjliggöra en rättvis jämförelse i enlighet med artikel 2.10 a i grundförordningen justerade kommissionen det inhemska försäljningspriset i Förenta staterna på grundval av den information som lämnats av AGMRC och CBOT för att ta hänsyn till de ytterligare anpassningskostnaderna för att minska vattenhalten i bioetanol vid export. Eftersom de exporterande producenterna i Förenta staterna inte samarbetade, förlitade sig kommissionen på uppgifter från sökanden, som uppskattade unionsanpassningspålägget till 12,30 euro per ton. För att tillämpa en återhållsam metod tillämpade kommissionen detta påslag på normalvärdet. Detta normalvärde användes vid alla dumpningsberäkningar, även vid export till marknader där standarderna för bioetanol tillåter högre vattenhalt jämfört med unionens standard.

            Exportpris

                     (48)

                     Exportpriserna under översynsperioden fastställdes på grundval av allmänt tillgängliga uppgifter, dvs. statistik från ITC. I begäran om översyn identifierade sökanden Brasilien, Kanada och Peru som de tre stora amerikanska exportmarknaderna och föreslog att sannolikheten för att dumpningen skulle återkomma bör grundas på Förenta staternas export till dessa länder. Sökanden har dessutom lämnat in uppskattningar för internationell och inhemsk frakt och för unionsanpassningspålägget, vilket beskrivs närmare i skäl 47. Kommissionen godtog den metod som föreslagits av sökanden och bedömde priset för amerikansk bioetanolförsäljning på de tre stora amerikanska exportmarknaderna under översynsperioden.

                     (49)

                     För fullständighetens skull analyserade kommissionen dessutom det genomsnittliga exportpriset för den totala försäljningen av amerikansk bioetanol till tredjelandsmarknader, med undantag för unionen.

                     (50)

                     De exportpriser som finns tillgängliga i ITC:s statistikdatabas rapporterades fritt vid fartygets sida. Kommissionen korrigerade dessa uppgifter till nivån fritt fabrik genom att dra av de inhemska transportkostnaderna i Förenta staterna. Eftersom de amerikanska exporterande producenterna inte samarbetade förlitade sig kommissionen på uppgifter från den sökande om Förenta staternas inhemska transportkostnader.

                     (51)

                     I avsaknad av bevis som skulle tyda på motsatsen ansåg kommissionen att de amerikanska exportpriserna till de enskilda exportmarknaderna redan omfattade anpassningskostnader för att minska vattenhalten i bioetanol. Kommissionen tillämpade därför inte någon justering för de ytterligare kostnaderna för de amerikanska exporterande producenterna.

            Jämförelse

                     (52)

                     Det genomsnittliga normalvärdet jämfördes med det vägda genomsnittliga exportpriset från Förenta staterna till de tre stora amerikanska exportmarknaderna, såsom fastställs ovan, i enlighet med artikel 2.11 i grundförordningen, båda på nivån fritt fabrik. En annan jämförelse gjordes mellan det genomsnittliga normalvärdet och det vägda genomsnittliga exportpriset från Förenta staterna till alla tredjelandsmarknader, med undantag för unionen.

                     (53)

                     För att göra en försiktig bedömning använde kommissionen ett normalvärde som ökats med unionsanpassningspålägget (se skäl 47) och ett exportpris för vilket kommissionen antog att eventuella unionsanpassningspålägg redan ingick och därför var det inte nödvändigt att justera exportpriset med hänsyn till anpassningskostnaderna.

            Dumpningsmarginal fastställd på grundval av exportpriser till tredjeländer under översynsperioden

                     (54)

                     För att fastställa dumpningsmarginalen för export till tredjeländer jämförde kommissionen normalvärdet baserat både på uppgifterna från AGMRC och CBOT med exportpriset till Förenta staternas tre viktigaste exportmarknader och till alla tredjelandsmarknader, med undantag för unionen, justerat till nivån fritt fabrik.

                     (55)

                     Kommissionen fastställde att det under översynsperioden inte förekom någon dumpning när det gäller exporten till de tre viktigaste amerikanska exportmarknaderna, som granskades var för sig, eller till någon tredje marknad, utom unionen, varken med beaktande av AGMRC-uppgifter eller CBOT-priset för beräkningen av normalvärdet.

                     (56)

                     Efter utlämnandet av uppgifter hävdade sökanden att kommissionen felaktigt hade dragit slutsatsen att det inte förekom någon dumpning under översynsperioden. I sina synpunkter på utlämnandet av uppgifter konstaterade sökanden att det förekom dumpning på två amerikanska exportmarknader (Indien och Förenade Arabemiraten) och även i förhållande till exporten till två medlemsstater (Spanien och Förenade kungariket).

                     (57)

                     När det gäller sökandens påståenden om Förenta staternas export till de två medlemsstaterna, bör det noteras att kommissionens analys grundades på den import som registrerades i databasen enligt artikel 14.6, vilken anses vara mer tillförlitlig än amerikansk exportstatistik för att fastställa importvolymerna från Förenta staterna till unionen. En undersökning av denna import till enskilda medlemsstater var inte relevant för undersökningen eftersom unionen behandlas som en enda marknad och det inte fanns något påstående eller bevis för riktad dumpning i ärendet (importen till unionen som avses i skäl 37 visade inte att det fanns ett mönster för exportpriserna som skilde sig avsevärt mellan olika regioner eller tidsperioder och uppfyllde därmed inte kraven för en riktad dumpningsanalys, särskilt eftersom mer än 99 % av denna import skedde till en enda medlemsstat).

                     (58)

                     Under alla omständigheter ansågs importen från Förenta staterna till unionen vara försumbar och inte representativ under översynsperioden, såsom anges i skälen 37 och 38.

                     (59)

                     Kommissionen kontrollerade den sökandes beräkning i sin inlaga efter utlämnandet av uppgifter, och i motsats till sökanden fann kommissionen ingen dumpning som översteg miniminivån för den amerikanska exporten till Indien, utan konstaterade endast en begränsad dumpning som översteg miniminivån på 3,1 % vid export till Förenade Arabemiraten. Exporten till Förenade Arabemiraten utgjorde dock endast 3 % av den totala amerikanska exporten av bioetanol och kan därför inte isolerat betraktas som representativ. Kommissionen konstaterade att skillnaden mellan resultaten av dessa två beräkningar beror på att sökanden endast använde uppgifter från Illinois för att beräkna normalvärdet, även om fullständiga uppgifter för fyra amerikanska delstater fanns tillgängliga, och enligt den växelkurs som använts. Den sökande använde en årlig genomsnittlig växelkurs för att räkna om exportvärdena i US-dollar till euro, medan kommissionen omvandlade exportvärdena för de individuella månaderna under översynsperioden med användning av respektive genomsnittlig växelkurs per månad. Samtidigt använde sökanden en justering för amerikansk inhemsk frakt i euro på en nivå som föreslogs i begäran. Eftersom den sökande beräknade justeringen i begäran i US-dollar omvandlade kommissionen det uppskattade värdet i US-dollar till euro för de enskilda månaderna av översynsperioden med användning av respektive genomsnittlig växelkurs per månad.

                     (60)

                     På grundval av den slutsats som anges i skäl 59 ansåg kommissionen att konstaterandet av begränsad dumpning när det gäller exporten till Förenade Arabemiraten inte var av sådan karaktär att de kunde ändra kommissionens tidigare undersökningsresultat rörande de amerikanska producenternas och/eller exportörernas prisbeteende på tredjeländers marknader. Det påstående som anges i skäl 56 måste därför avvisas.

                     (61)

                     Det bör dessutom noteras att kommissionen, såsom förklaras i skäl 48, undersökte den amerikanska exporten till tre av Förenta staternas största exportmarknader för bioetanol enligt sökanden. På grund av de amerikanska exporterande producenternas bristande samarbetsvilja följde kommissionen den metod som sökanden föreslagit i sin begäran. I detta avseende har sökanden inte lagt fram någon motivering till varför de tre amerikanska exportmarknader som anges i dess ansökan och som undersökts av kommissionen inte längre kan anses utgöra en lämplig grund för analys av potentiell dumpning från amerikanska producenter och/eller exportörer på tredjeländers marknader. Sökanden angav inte heller varför de fyra länder som togs upp i synpunkterna på utlämnandet av uppgifter skulle vara mer representativa, och inte heller varför de skulle vara mer representativa än de genomsnittliga exportpriserna för all amerikansk export till tredjeländer, med undantag för unionen.

                     (62)

                     Efter meddelandet av uppgifter hävdade sökanden vidare att kommissionen inte hade beaktat sökandens månatliga analys, som visar på betydande dumpningsmarginaler för Förenta staternas export till utländska marknader.

                     (63)

                     Kommissionen tog del av sökandens tidigare inlagor avseende den månatliga analysen. Den erinrade om att, i enlighet med artikel 6.1 i grundförordningen, i syfte att uppnå ett representativt undersökningsresultat, bör en undersökningsperiod som gäller dumpning normalt sett inte omfatta en period på mindre än sex månader. I det aktuella ärendet hade kommissionen föreslagit en undersökningsperiod på tolv månader i enlighet med sin vanliga praxis för fastställande av dumpning och skada. På grundval av den undersökningsperiod som kommissionen föreslagit beräknades en genomsnittlig dumpningsmarginal för översynsperioden. Kommissionens analys visade att det under översynsperioden som helhet inte förekom någon dumpning när det gäller exporten till de tre marknader som valts av sökanden och till alla marknader i tredjeländer med undantag av unionen. Dessa undersökningsresultat visade inte på sannolikhet för ytterligare skadevållande dumpning, vilket krävs enligt artikel 11.2 i grundförordningen, utan snarare tvärtom. Det faktum att dumpning kunde konstateras under vissa månader var inte avgörande för en annan slutsats i detta avseende. Framför allt fungerar undersökningsperioden i sin helhet som en indikator för dumpning. Eftersom sökanden inte hade några invändningar mot att tolv månader användes under undersökningsperioden i tillkännagivandet om inledande (eller i ett senare skede) fann kommissionen ingen anledning att ändra sin bedömning av dumpning till en kortare period. I vilket fall som helst noterade kommissionen att en period på mindre än sex månader endast bör väljas om det föreligger särskilda omständigheter. Sökanden hade inte gjort gällande att det var fråga om sådana omständigheter och kommissionen bedömde inte heller att sådana omständigheter förelåg. Det faktum att dumpning förekom endast för vissa exportdestinationer kan inte heller anses avgörande för de amerikanska producenternas och/eller exportörernas dumpning på marknader i tredjeländer och det kan inte heller användas för att dra slutsatsen att dumpningen till unionen skulle återkomma. Detta påstående måste därför avvisas.

               3.3.1   Produktionskapacitet, outnyttjad kapacitet, förbrukning och lager

                     (64)

                     Statistiken från EIA (6) visade på en produktionskapacitet för bioetanol i Förenta staterna på 46,4 miljoner ton under översynsperioden. Detta är mer än tio gånger så mycket som unionsmarknaden, där förbrukningen uppgick till 4,3 miljoner ton under översynsperioden.

                     (65)

                     Undersökningen visade dock att det inte fanns någon outnyttjad kapacitet i Förenta staterna. Statistiken från EIA visade att den amerikanska industrins produktion motsvarade mer än 100 % (47,6 miljoner ton) av dess nominella produktionskapacitet under översynsperioden.

                     (66)

                     I sin begäran om översyn vid giltighetstidens utgång lade sökanden fram bevisning för att utbudsöverskottet på den amerikanska marknaden beror på den begränsade tillväxtpotentialen för inhemsk förbrukning. I sin inlaga av den 20 november 2018 upprepade sökanden detta påstående.

                     (67)

                     Kommissionen undersökte den inhemska förbrukningen och exporten på grundval av statistik från EIA och ITC och fastställde att de amerikanska tillverkarna endast exporterade 8 % av sin produktionsvolym under översynsperioden. Den övervägande delen av Förenta staternas produktion av bioetanol konsumerades därför inom landet. Förbrukningen i Förenta staterna uppgick till 43,3 miljoner ton under översynsperioden. Den stod således för 91 % av den amerikanska produktionen och 93 % av den amerikanska produktionskapaciteten.

                     (68)

                     Lagerhållningen för bioetanol uppgick till 2,9 miljoner ton, vilket endast motsvarar 6 % av den totala produktionen av bioetanol i Förenta staterna under översynsperioden. Även om denna lagervolym motsvarar 68 % av förbrukningen i unionen under översynsperioden, ansåg kommissionen att denna volym motsvarar en normal nivå som krävs för att undvika avbrott i försörjningen. Kommissionen grundade denna slutsats på den offentligt tillgängliga statistiken från EIA. De historiska uppgifterna visade att utgående lager stod för mellan 9 % och 12 % av den totala produktionen i Förenta staterna från 1992 till 2003, och mellan 5 % och 7 % från 2004 till översynsperioden.

                     (69)

                     Efter utlämnandet av uppgifter hävdade sökanden att det faktum att 8 % av Förenta staternas produktion av bioetanol exporterades under översynsperioden utgjorde ett bevis för ett överutbud, vilket borde sättas i samband med unionsmarknadens storlek, eftersom denna exportvolym utgjorde 98 % av förbrukningen i unionen. Samtidigt hävdade sökanden att situationen med överutbud skulle förvärras av den begränsade tillväxtpotentialen hos den inhemska förbrukningen, som stöds av trenden med ökande volymer som exporteras från Förenta staterna.

                     (70)

                     Kommissionen medgav att den amerikanska marknaden är mycket större än unionsmarknaden i fråga om produktion, förbrukning och exportförsäljning. Sökanden lade dock inte fram någon bevisning för varför den amerikanska industrins storlek skulle tyda på att dumpningen sannolikt skulle återkomma. Sökanden lade heller inte fram någon bevisning för att den kontinuerliga ökningen av exporten berodde på en begränsad tillväxtpotential i den amerikanska inhemska konsumtionen och inte på andra faktorer, särskilt den ökade efterfrågan på bioetanol på marknader i tredjeländer. Undersökningen visade att förbrukningen av drivmedelsetanol på de tre stora amerikanska exportmarknaderna ökade med 1,3 miljoner ton, medan produktionen i dessa länder endast ökade med 200 000 ton. Undersökningen visade dessutom inte bara på en ökning av den amerikanska produktionen och exporten, utan även på en ökning av den inhemska förbrukningen. Under skadeundersökningsperioden ökade den amerikanska produktionen med 4,8 miljoner ton, exporten ökade med 1,5 miljoner ton och den inhemska förbrukningen ökade med 3,1 miljoner ton. Detta påstående måste därför avvisas.

                     (71)

                     Efter utlämnandet av uppgifter hävdade sökanden också att kommissionen borde ha granskat den maximala hållbara produktionskapacitet som tillhandahållits av EIA, vilken är 4,5 % högre än den nominella kapaciteten och även högre än den amerikanska produktionen under översynsperioden. Sökanden menade att om den maximala hållbara produktionskapaciteten betraktades som den amerikanska industrins faktiska produktionskapacitet, skulle det finnas en outnyttjad kapacitet på 0,8 miljoner ton under översynsperioden.

                     (72)

                     Dessutom lämnade sökanden in nyhetsartiklar daterade från september 2018 till januari 2019 om nedläggningar av etanolproduktionsanläggningar som planerades av flera amerikanska producenter till stöd för sina påståenden om outnyttjad kapacitet i Förenta staterna.

                     (73)

                     Enligt sökanden har kommissionen i detta avseende avvikit från tidigare praxis, enligt vilken den kompletterande kapaciteten ”motsvarar en betydande mängd i jämförelse med förbrukningen i unionen under översynsperioden (…). Om denna kapacitet användes för att exportera till unionen och konkurrera med priset med unionsproducenterna, eller med priset med den största importen från tredjeländer, är det mycket sannolikt att sådan export skulle ske till dumpade priser” (7).

                     (74)

                     När det gäller de påståenden som nämns i skäl 71 bör det noteras att EIA rapporterade uppgifter om den nominella kapaciteten och maximal hållbar produktionskapacitet endast under åren 2011 och 2012 (8). Under de följande åren begränsades rapporteringen till uppgifter om den nominella kapaciteten. Inga uppgifter om maximal hållbar produktionskapacitet fanns tillgängliga för översynsperioden eller för skadeundersökningsperioden. I detta avseende medgav kommissionen att den nominella kapaciteten inte nödvändigtvis är en fysisk produktionsbegränsning för många etanolanläggningar. Genom att tillämpa effektivare driftsteknik kan många etanolanläggningar fungera på nivåer som överskrider den nominella produktionskapaciteten. Denna driftsnivå, som kallas maximal hållbar kapacitet, är dock till sin natur subjektiv (9) och beror bland annat på den vattenhalt som producenten ämnar uppnå (10). Det framgår av handlingarna i ärendet att för att uppnå en låg vattenhalt, vilket krävs för export till unionen, är den maximala hållbara produktionskapaciteten betydligt lägre än för högre vattenhalt. Kommissionen ansåg därför att de äldre uppgifterna om maximal hållbar produktionskapacitet för 2011 och 2012, som inte har uppdaterats, inte utgör en tillförlitlig indikation på den amerikanska industrins möjligheter att producera över den nivå som redan uppnåtts under översynsperioden, vilken kommissionen redan konstaterade var högre än den nominella produktionskapaciteten. Kommissionen bekräftade således sin ursprungliga slutsats att bevisningen i ärendet i sin helhet inte tyder på någon betydande outnyttjad kapacitet i Förenta staterna.

                     (75)

                     När det gäller den potentiella nedläggningen av de amerikanska produktionsanläggningarna gällde informationen inte översynsperioden eller skadeundersökningsperioden. Även om översynen vid giltighetstidens utgång är en framåtblickande bedömning, avser undersökningen egentligen endast vad som sannolikt skulle inträffa på grundval av de förhållanden som rådde under översynsperioden.

                     (76)

                     Kommissionen ansåg att sökandens påståenden om produktionskapaciteten enligt beskrivningen i skälen 71–73 inte var underbyggda och att de därför måste avvisas.

                     (77)

                     Efter utlämnandet av uppgifter hävdade sökanden att lagernivåerna på 6 % av produktionen inte kunde anses vara en normal nivå för att undvika avbrott i försörjningen, eftersom unionsproducenternas lager endast uppgick till mellan 1,5 % och 4 %. Sökanden underströk vidare att de nuvarande lagernivåerna är långt ifrån normala, vilket framgår av en nyhetsartikel från februari 2016 (11).

                     (78)

                     När det gäller lagernivåerna hävdade sökanden vidare att kommissionen inte tog itu med en viktig fråga för unionsindustrin, som ansåg att eftersom den amerikanska industrin hade kunnat exportera till dumpade priser under den ursprungliga undersökningsperioden (1 oktober 2010–30 september 2011), fanns det ingen anledning att anse att den inte skulle vara i stånd att göra detta med ännu större lager.

                     (79)

                     När det gäller påståendet som beskrivs i skäl 77 lade sökanden inte fram någon bevisning som skulle göra det möjligt för kommissionen att avgöra om lagernivåerna i Förenta staterna är ovanligt höga och därför utgör ett hot. I den artikel som sökanden citerade från februari 2016 beskrivs en exceptionell situation. På grundval av de uppgifter som lämnats av EIA var de utgående lagren i januari och februari 2016 de högsta under skadeundersökningsperioden när de uttrycktes som en procentandel av produktionen under de föregående 12 månaderna fram till och med den månad för vilken lagren rapporterades.

                     (80)

                     När det gäller påståendet som beskrivs i skäl 78 medgav kommissionen att lagren ökade i absoluta tal jämfört med den ursprungliga undersökningsperioden. Ökningen uttryckt som en andel av produktionen var dock obetydlig (från 5,6 % under den ursprungliga undersökningsperioden till 6 % under översynsperioden). Dessutom har Förenta staternas lager varit stabila under de senaste 14 åren, motsvarande 5–7 % av produktionen, vilket förklaras i skäl 68. Eftersom sökanden inte lade fram någon bevisning för sitt påstående att lagernivåerna i unionen kunde anses vara mer normala än nivån i Förenta staterna, hade kommissionen inga skäl att betrakta de amerikanska lagernivåerna som ovanligt höga.

                     (81)

                     Påståendena om lagerhållning som beskrivs i skälen 77 och 78 måste därför avvisas.

               3.3.2   Unionsmarknadens attraktionskraft

                     (82)

                     För att avgöra om unionsmarknaden skulle vara attraktiv för de amerikanska producenterna om åtgärderna skulle upphöra att gälla, undersökte kommissionen unionsmarknadens storlek och marknadspriset i unionen, särskilt mot bakgrund av en potentiell omläggning av handeln.

                     (83)

                     Såsom förklaras i skäl 64 är unionsmarknaden en relativt liten marknad, särskilt i jämförelse med den amerikanska produktionen.

                     (84)

                     Importen till unionen var begränsad. Under översynsperioden hade unionsindustrin en marknadsandel på 96 %.

                     (85)

                     För att bedöma unionsmarknadens attraktionskraft i fråga om pris jämförde kommissionen unionens marknadspris med unionens importpriser (hemtagningskostnad) baserade på de amerikanska exporterande producenternas exportpriser under översynsperioden på Förenta staternas tre stora exportmarknader och alla exportmarknader i tredjeländer, med undantag för unionen (på grundval av ITC:s exportstatistik fritt vid fartygets sida).

                     (86)

                     Eftersom fuktspecifikationerna på unionsmarknaden skiljer sig från den amerikanska hemmamarknaden och de flesta andra exportmarknader skulle de amerikanska producenterna ådra sig ytterligare produktionskostnader för att minska vattenhalten i bioetanol, om de beslutade att återuppta sin export till unionen (se skälen 45–47). Kommissionen justerade därför de amerikanska exportpriserna för unionsanpassningspålägget.

                     (87)

                     Det bör vidare klargöras att kommissionen i maj 2012 offentliggjorde en förordning för att fastställa rätt klassificering av vissa varor i Kombinerade nomenklaturen (12). Sedan dess ska viss import av den berörda produkten, som kan ha klassificerats enligt andra tulltaxenummer under den ursprungliga undersökningsperioden, klassificeras enligt KN-nummer 2207 20 00, som är belagt med en importtull som har en hämmande verkan på exportörer. Under översynsperioden uppgick den konventionella importtullen för den produkt som översynen gäller till 129 euro per ton eller 243 euro per ton, beroende på den tullkod enligt vilken den produkt som översynen gäller klassificerades. Under översynsperioden utgjorde sådana konventionella importtullar mellan 18 % och 34 % av unionens importpris (hemtagningskostnad) såsom det konstrueras i skäl 88, eller 18 % till 36 % av unionens importpris (hemtagningskostnad) såsom det konstrueras i skäl 89.

                     (88)

                     För den amerikanska exporten av den produkt som översynen gäller till de tre stora amerikanska exportmarknaderna och till alla exportmarknader i tredjeländer med undantag för unionen, varierade det konstruerade priset (hemtagningskostnad) på unionsmarknaden, med hänsyn tagen till internationella transportkostnader, unionsanpassningspålägget och den konventionella importtullen, från 694 euro per ton till 719 euro per ton. Även det lägre unionspriset (hemtagningskostnad) var därför högre än unionens marknadspris, vilket fastställdes till 655 euro per ton under översynsperioden. Detta innebär att de amerikanska exporterande producenterna inte skulle kunna sälja på unionsmarknaden till priser som normalt sett uppnåddes på tredjeländers marknader under översynsperioden.

                     (89)

                     För fullständighetens skull och för att inta en försiktig hållning har kommissionen också konstruerat ett pris för unionen som bortser från unionsanpassningspålägget, eftersom de amerikanska exportpriserna normalt redan bör inkludera vissa anpassningskostnader, såsom förklaras i skälen 45–47. Enligt denna metod skulle det pris i unionen (hemtagningskostnad) som nämns i föregående skäl minska till en nivå på mellan 682 euro per ton och 707 euro per ton. Även utan unionsanpassningspålägget skulle de amerikanska exporterande producenterna således inte kunna uppnå de priser på unionsmarknaden som de fick för den produkt som översynen gäller på tredjelandsmarknader under översynsperioden.

                     (90)

                     Kommissionen drog därför slutsatsen att priset inte skulle motivera de amerikanska exporterande producenterna att lägga om sin export till unionen om åtgärderna skulle upphöra att gälla.

                     (91)

                     Begäran om översyn avsåg gällande antidumpningsåtgärder mot bioetanol med ursprung i Förenta staterna, Kina, Peru och Brasilien, och den därmed sammanhängande risken för omläggning av handeln till unionen som en annan källa till eventuell återkommande dumpning.

                     (92)

                     Kommissionen bekräftar att det finns en risk för att dessa åtgärder leder till att bioetanolexport med ursprung i Förenta staterna läggs om. Kommissionen ansåg dock samtidigt att risken för en omläggning av handeln skulle vara begränsad vid en övergripande bedömning av sannolikheten för att dumpningen skulle återkomma.

                     (93)

                     För det första infördes antidumpnings- och utjämningsåtgärderna i Kina för destillatörens torkade drank, inte bioetanol, och dessa åtgärder infördes långt före översynsperioden. De avser följaktligen en annan produkt, från vilken det inte går att dra slutsatsen att en direkt koppling till ökad import av bioetanol till unionen skulle kunna förekomma.

                     (94)

                     Därefter hävdade sökanden i sin inlaga av den 5 juli 2018 att de kinesiska myndigheterna höjde den tillämpliga importtullen för amerikansk bioetanol från 5 % år 2016 till 30 % år 2017, med ytterligare ökningar till 45 % och 70 % år 2018. Enligt WTO:s databas över MGN-tullsatser och förmånstullar (13) uppgick emellertid importtullen i Kina för HS-undernummer 2207 10 till 5 % under 2009, ökade därefter till 40 % och minskade igen till 8 % under 2017. Den importtullsats som är tillämplig på HS-undernummer 2207 20 i Kina var 80 % från och med 2006 och minskade till 30 % 2016 och låg kvar på denna nivå under översynsperioden. Kommissionen kunde följaktligen inte bekräfta sökandens påstående.

                     (95)

                     I detta avseende visade ITC-statistiken att exporten av den produkt som översynen gäller från Förenta staterna till Kina under alla omständigheter redan har absorberats av den ökade exporten till andra tredjeländer under de senaste åren. Den potentiella risken för att denna export läggs om till unionen, om åtgärden upphörde, är därför begränsad. Även om all export av bioetanol från Förenta staterna till Kina som genomfördes under översynsperioden (140 000 ton till ett genomsnittspris på 442 euro per ton fritt vid fartygets sida), skulle lagts om till unionen efter höjningen av importtullarna, skulle den endast ha motsvarat 3 % av unionens förbrukning under översynsperioden.

                     (96)

                     För det andra avsåg begäran i fråga om Brasilien en tullkvot som infördes i augusti 2017, med en tull på 20 % för import av bioetanol över en kvot på 600 miljoner liter (14) (473 000 ton). Men även med denna tull uppgick bioetanolexporten från Förenta staterna till Brasilien till 318 miljoner liter (251 000 ton) under det sista kvartalet av översynsperioden, vilket är mer än dubbelt så mycket som kvoten för detta kvartal. Den produkt som översynen gäller exporterades från Förenta staterna till Brasilien till ett genomsnittligt pris på 522 euro per ton. Detta tyder på att Brasilien, trots en tull på 20 %, fortfarande var en attraktiv marknad för Förenta staterna:s export. Kommissionen anser därför inte att det är sannolikt att denna export skulle läggas om till unionen.

                     (97)

                     För det tredje, vad gäller de åtgärder som Peru vidtagit, under antagandet att de utjämningsåtgärder på närmare 48 US-dollar per ton som Peru införde i november 2018 (15) skulle ha en helt hämmande verkan på den amerikanska exporten av bioetanol till Peru (för vilken kommissionen inte kunde samla in bevis), skulle en omläggning av denna import till unionen som uppgick till 127 000 ton under översynsperioden, endast ha motsvarat 3 % av unionens förbrukning under översynsperioden. Även det värsta scenariot för en omläggning av handeln till följd av peruanska åtgärder kunde inte leda till någon slutgiltig slutsats om återkommande dumpning av amerikansk bioetanol.

                     (98)

                     Efter utlämnandet av uppgifter hävdade sökanden att de amerikanska bioetanoltillverkarna ansåg att unionsmarknaden är mycket attraktiv, i strid med kommissionens slutsatser om attraktionskraften. Sökanden grundade detta påstående på det faktum att den amerikanska industrin började förnya den hållbarhetscertifiering som krävs för att sälja bioetanol på unionsmarknaden enligt direktivet om förnybar energi (16). Enligt sökanden är det enda skälet till att producenter och handlare i tredjeländer investerar i certifiering enligt direktivet om förnybar energi att möjliggöra export till unionen. Sökanden lämnade en förteckning över sju amerikanska tillverkare (Marquis Energy, Archer Daniels Midland, Green Plains, Cargill, Conestoga Energy Partners – två certifikat, Plymouth Energy), som påstås ha förnyat sina hållbarhetscertifieringar för unionen.

                     (99)

                     Till stöd för de påståenden som beskrivs i skäl 98 citerade sökanden en nyhetsartikel från augusti 2017 om den amerikanska producenten och handlaren Archer Daniels Midlands (nedan kallad ADM) planer för att ”ställa om sin torrkrossningsanläggning i Peoria, Illinois, för att producera industri- och dryckesetanol och bränsle för exportmarknaden med högre marginaler” (17).

                     (100)

                     Även om sökanden inte lade fram några bevis för hållbarhetscertifiering av producenter och handlare i Förenta staterna enligt direktivet om förnybar energi, undersökte kommissionen detta påstående. I detta avseende bör det noteras att unionens hållbarhetscertifiering är frivillig rättsligt sett, dvs. import till unionen kan också ske utan den. All användning av biobränslen som inte är certifierade skulle dock inte beaktas vid mätningen av en medlemsstats uppfyllande av kraven i det direktivet när det gäller de nationella målen för den totala andelen energi från förnybara energikällor i den slutliga energianvändningen (brutto) och för andelen energi från förnybara energikällor inom transportsektorn och när man mäter dess efterlevnad av kraven på förnybar energi (18). Med tanke på att bioetanol är dyrare än vanligt bränsle finns det därför ingen ekonomisk anledning, på grundval av bevisningen i ärendet, att importera bioetanol som inte certifierats enligt direktivet om förnybar energi. Kommissionen drog därför slutsatsen att det finns ett tydligt incitament att sälja certifierad etanol på unionsmarknaden, vilket i praktiken gör hållbarhetscertifieringen nödvändig för export till unionen. Kommissionen konstaterade att endast fyra (Marquis Energy, Green Plains, en av Conestoga Energy Partners, Plymouth Energy) av de sju amerikanska företag som namnges av sökanden hade ett hållbarhetscertifikat som är giltigt för unionen (EU-ISCC (19)-certifiering). De övriga tre företagen (Archer Daniels Midland, Cargill, ett av Conestoga Energy Partners) förnyade sin certifiering enligt ISCC-PLUS (20), som gäller för leveranser utanför unionen, särskilt till Japan. Dessutom har alla amerikanska producenter och handlare som certifierats för unionen kontinuerligt certifierats sedan 2011 (21). Dessa företag fortsatte att förnya sin certifiering även under antidumpningsåtgärdernas giltighetstid, trots att de inte sålde till unionen. Bevisningen i ärendet tyder därför på att unionens certifiering enligt direktivet om förnybar energi också är ekonomiskt viktig för försäljningen till andra marknader, som en övergripande kvalitetsmärkning. På grundval av tillgängliga uppgifter drog kommissionen därför slutsatsen att förnyad certifiering inte bara kan ses som en indikation på de amerikanska producenternas avsikter att återuppta exporten till unionen, utan mer allmänt som bevis på att de är hållbara, vilket också är relevant för export till andra marknader. Dessutom är certifieringskravet en ytterligare faktor utöver kravet vad gäller vattenhalt och de befintliga importtullarna, som begränsar de amerikanska producenternas och/eller exportörernas tillgång till unionsmarknaden och därmed också minskar unionsmarknadens attraktionskraft.

                     (101)

                     Vad gäller ADM:s planer, även om kommissionen noterade att ADM avsåg att fokusera mer på export av den drivmedelsetanol som framställs i dess anläggning i Peoria, finns inga belägg för att företaget hade för avsikt att inrikta sig på unionsmarknaden, särskilt som ADM inte var certifierat enligt direktivet om förnybar energi. Det bör dessutom noteras att anläggningens omläggning syftade till att leda produktionen bort från drivmedelsetanol i riktning mot dryckesetanol och industriell etanol. Denna förändring skulle i själva verket minska anläggningens produktionskapacitet med 100 miljoner gallons (cirka 300 000 ton), vilket förklaras närmare i en annan nyhetsartikel (22).

                     (102)

                     Båda påståendena om de amerikanska producenternas och handlarnas avsikter att omdirigera sin försäljning till unionsmarknaden som beskrivs i skälen 98 och 99 måste därför avvisas.

                     (103)

                     Sökanden lämnade också in en studie från en extern grupp ekonomer som ansåg att kommissionens beräkningar avseende unionsmarknadens attraktionskraft i fråga om priser inte var korrekta, och att unionsmarknaden, i motsats till kommissionens slutsatser, är attraktiv för amerikansk export.

                     (104)

                     Kommissionen medgav att unionsmarknaden i prishänseende kan vara attraktiv för amerikanska företag jämfört med vissa andra exportmarknader. Inom ramen för bedömningen av huruvida det var sannolikt att den skadevållande dumpningen skulle fortsätta i enlighet med artikel 11.2 i grundförordningen, och såsom förklaras i skälen 48 och 59, utförde kommissionen sin analys av unionsmarknadens attraktionskraft i fråga om priser på grundval av de tre enskilda exportmarknader som sökanden föreslog. För fullständighetens skull har den också gjort detta med priserna på all export från Förenta staterna till tredjeländer, undantaget exporten till unionen, totalt sett. Kommissionen är inte rättsligt skyldig att undersöka varje exportmarknad enskilt. I det aktuella ärendet undersökte kommissionen två av Förenta staternas största exportmarknader och en tredje marknad som valts ut av sökanden. Det skulle vara oproportionerligt att undersöka alla 36 exportmarknader enskilt (med undantag av unionen) för amerikanska producenter och/eller exportörer av den berörda produkten, när en analys av de största exportmarknaderna inte uppvisar tillräckliga bevis för att priset är attraktivt. Såsom redan nämnts i skäl 59 lade sökanden inte fram någon motivering till varför de tre amerikanska exportmarknader som den ursprungligen föreslog och som undersöktes av kommissionen inte längre utgjorde en lämplig grund för kommissionens analys. När det gäller Brasilien, Kanada och Peru, dvs. de tre marknader som sökanden föreslog, ger studien samma resultat som kommissionens undersökning när det gäller unionsmarknadens attraktionskraft i fråga om pris. Därför ansåg kommissionen att den inlämnade studien inte påvisade några fel i kommissionens beräkning. Tvärtom ansåg kommissionen att den studie som sökanden lämnat in stödde dess ursprungliga undersökningsresultat.

                     (105)

                     Efter utlämnandet av uppgifter lade sökanden fram bevisning om nivån på importtullarna i Kina. När det gäller Kina hävdade sökanden vidare att det faktum att exporten till Kina redan hade absorberats av andra tredjeländer borde ha uppfattats som ett tydligt erkännande av att omläggningen av handeln redan hade ägt rum.

                     (106)

                     Kommissionen medgav att sökanden lade fram tillräcklig bevisning om nivån på importtullarna i Kina på etanol med ursprung i Förenta staterna. Kommissionen förnekade inte att de amerikanska exportörerna sökte nya marknader efter det att importtullarna i Kina hade ökat. Kommissionen ansåg dock att de amerikanska exportvolymerna till Kina under översynsperioden är de mest relevanta för att analysera risken för en eventuell omläggning av handeln till unionsmarknaden. De volymer som redan hade hittat nya marknader anses inte vara lika relevanta.

                     (107)

                     Efter utlämnandet av uppgifter hävdade sökanden att den brasilianska marknaden inte är attraktiv för de amerikanska producenterna och/eller exportörerna med tanke på den tull på 20 % som införts för import som överskrider en importkvot, såsom förklaras i skäl 96. Till stöd för detta påstående hänvisade den sökande till en nyhetsartikel från oktober 2018 i vilken det angavs att ”export av majsbaserad amerikansk etanol till Brasilien sjönk till den lägsta nivån på nästan tre år i augusti” (23). Sökanden hävdade vidare att kommissionen borde ha tagit hänsyn till att Brasilien har en stark inhemsk efterfrågan, medan dess försörjningssituation och därmed dess importbehov varierar. Enligt sökanden är de flesta av de brasilianska raffinaderierna av socker och bioetanol blandade enheter som kan växla mellan produktion av socker och bioetanol på grundval av priserna och lönsamheten för dessa två produkter.

                     (108)

                     När det gäller tullkvotens effekt bör det noteras att den citerade nyhetsartikeln endast anger att de månatliga exportvolymerna i augusti 2018 nådde en nivå som var den lägsta sedan oktober 2015. Exportstatistiken från ITC visade i själva verket att exportvolymen var noll i augusti 2018 – en situation som senast inträffade i oktober 2015. Men nyhetsartikeln innehåller ingen information om exportutvecklingen, utom när det gäller denna jämförelse mellan augusti 2018 och oktober 2015. I själva verket återupptogs den amerikanska exporten till Brasilien i september 2018 och ökade totalt sett under 2018 jämfört med året innan.

                     (109)

                     Dessutom ansåg kommissionen att sökanden inte gav tillräcklig bevisning för den brasilianska bioetanolindustrins struktur och funktionssätt, och kommissionen kunde inte heller inhämta några sådana bevis. Tvärtemot vad sökanden hävdar visade exportstatistiken från ITC att den amerikanska exporten av drivmedelsetanol till Brasilien kontinuerligt ökade under skadeundersökningsperioden och även ökade under 2018. Sökandens påstående att den brasilianska marknaden är attraktiv för amerikanska producenter och/eller exportörer måste därför avvisas.

                     (110)

                     Efter utlämnandet av uppgifter hävdade sökanden att kommissionen på ett konstlat sätt hade minskat de peruanska åtgärdernas sannolika inverkan på unionsmarknaden genom att separat betrakta en eventuell omläggning av handeln från Kina och Peru.

                     (111)

                     Med hänsyn till särdragen på unionsmarknaden, dvs. den högsta tillåtna vattenhalten i den produkt som översynen gäller och certifiering av hållbarhet enligt direktivet om förnybar energi som de facto är nödvändig för att sälja på unionsmarknaden, såsom förklaras i skäl 100, ansåg kommissionen det osannolikt att den amerikanska exporten till Peru och Kina skulle läggas om till unionsmarknaden fullt ut. Sökanden har dessutom inte lagt fram någon bevisning till stöd för sitt påstående. Detta påstående måste därför avvisas.

               3.3.3   Slutsats om sannolikheten för återkommande dumpning

                     (112)

                     Mot bakgrund av ovanstående bedömning av sannolikheten för att dumpningen skulle återkomma om åtgärderna skulle upphöra att gälla, drog kommissionen slutsatsen att det var osannolikt att amerikanska producenter av bioetanol skulle exportera betydande mängder bioetanol till unionen till dumpade priser om åtgärderna skulle upphöra att gälla.

                     (113)

                     Efter utlämnandet av uppgifter hävdade sökanden att kommissionen borde ha följt sin tidigare praxis och dra slutsatsen att de amerikanska producenternas bristande samarbetsvilja utgör ytterligare – och viktiga – bevis för att ”exporterande producenter inte var villiga eller i stånd att visa att ingen dumpning skulle äga rum om åtgärderna skulle upphöra att gälla” (24).

                     (114)

                     Som svar på detta erinrade kommissionen för det första om att dess beslutspraxis, som utfördes efter en bedömning från fall till fall, inte kan vara bindande för framtida undersökningar och följaktligen inte är någon indikation på hur vissa slutsatser från kommissionen bör dras. För det andra ansågs avgörandet i den ovan nämnda undersökningen vara en ytterligare faktor, bland många, som ledde till kommissionens slutsatsen i det aktuella fallet. För det tredje, som kompletterande faktor kan den bristande samarbetsviljan hos de amerikanska exporterande producenterna anses utgöra ett hinder för insamling av detaljerade uppgifter för bedömningen av sannolikheten för fortsatt och återkommande dumpning, och detta leder nödvändigtvis till att de tillgängliga uppgifterna används i enlighet med artikel 18 i grundförordningen. Kommissionen ansåg dock att bristande samarbete inte kan vara grund till att åtgärderna förlängs. I detta särskilda fall bedömde kommissionen att den bristande samarbetsviljan från de amerikanska exporterande producenternas sida utgjorde ett hinder för en fullständig och grundlig bedömning av alla faktorer och tillämpade därför de tillgängliga uppgifterna. Efter att ha beaktat alla tillgängliga bevis, och i enlighet med artikel 18 i grundförordningen, drog kommissionen slutsatsen att det är osannolikt att dumpningen skulle återkomma om åtgärderna upphör att gälla. Även detta påstående måste därför avvisas.

               3.4   Slutsats

                     (115)

                     Mot bakgrund av att det är osannolikt att den dumpade exporten från det berörda landet återkommer, finns det inget behov av att analysera sannolikheten för återkommande skada och unionens intresse. Åtgärderna beträffande import av bioetanol med ursprung i Förenta staterna bör därför upphävas och förfarandet avslutas.

               4.   SLUTSATS

                     (116)

                     Av ovanstående följer att de antidumpningsåtgärder som tillämpas på import av bioetanol med ursprung i Förenta staterna och som infördes genom genomförandeförordning (EU) nr 157/2013 bör upphävas i enlighet med artikel 11.2 i grundförordningen.

                     (117)

                     Den kommitté som inrättats genom artikel 15.1 förordning (EU) 2016/1036 avgav inget yttrande.

               HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

            Artikel 1
            Antidumpningstullen på import av bioetanol, även kallad drivmedelsetanol, dvs. etylalkohol framställd av jordbruksprodukter (enligt förteckningen i bilaga I till fördraget om Europeiska unionens funktionssätt), denaturerad eller odenaturerad, utom produkter med en vattenhalt på mer än 0,3 viktprocent uppmätt enligt standarden EN 15376, men inklusive etylalkohol framställd av jordbruksprodukter (enligt förteckningen i bilaga I till fördraget om Europeiska unionens funktionssätt) i blandningar med bensin med en etylalkoholhalt på mer än 10 volymprocent, avsedd för användning som bränsle som för närvarande klassificeras enligt KN-nr ex 2207 10 00, ex 2207 20 00, ex 2208 90 99, ex 2710 12 21, ex 2710 12 25, ex 2710 12 31, ex 2710 12 41, ex 2710 12 45, ex 2710 12 49, ex 2710 12 50, ex 2710 12 70, ex 2710 12 90, ex 3814 00 10, ex 3814 00 90, ex 3820 00 00 och ex 3824 99 92 (Taric-nummer 2207100012, 2207200012, 2208909912, 2710122111, 2710122592, 2710123111, 2710124111, 2710124511, 2710124911, 2710125011, 2710127011, 2710129011, 3814001011, 3814009071, 3820000011 och 3824999266) med ursprung i Amerikas förenta stater ska härmed upphöra att gälla och förfarandet rörande denna import avslutas.

            Artikel 2
            Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

            Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
            Utfärdad i Bryssel den 14 maj 2019.

                  På kommissionens vägnar

               Jean-Claude JUNCKER

                  Ordförande

            (1)  EUT L 176, 30.6.2016, s. 21.

            (2)  Rådets genomförandeförordning (EU) nr 157/2013 av den 18 februari 2013 om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av bioetanol med ursprung i Amerikas förenta stater (EUT L 49, 22.2.2013, s. 10).

            (3)  Tillkännagivande om att giltighetstiden för vissa antidumpningsåtgärder snart kommer att löpa ut (EUT C 180, 8.6.2017, s. 37).

            (4)  Tillkännagivande om inledande av en översyn vid giltighetstidens utgång av de antidumpningsåtgärder som tillämpas på import av bioetanol med ursprung i Amerikas förenta stater (EUT C 64, 20.2.2018, s. 7).

            (5)  Finns på https://www.agmrc.org/renewable-energy/ethanol/midwest-ethanol-cash-prices-basis-data-and-charts-for-selected-states (senast nedladdad den 12 februari 2019).

            (6)  Finns på https://www.eia.gov/totalenergy/data/monthly/index.php#renewable (senast besökt den 12 februari 2019).

            (7)  Rådets genomförandeförordning (EU) nr 191/2014 av den 24 februari 2014 om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av vissa mangandioxider med ursprung i Sydafrika efter en översyn vid giltighetstidens utgång i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EG) nr 1225/2009 (EUT L 59, 28.2.2014, s. 7).

            (8)  Finns på https://www.eia.gov/petroleum/ethanolcapacity/index.php (senast besökt den 14 mars 2019).

            (9)  Finns på https://www.eia.gov/todayinenergy/detail.php?id=31832 (senast besökt den 28 mars 2019).

            (10)  Se bilaga II till inlagan från de amerikanska intresseorganisationerna efter utfrågningen av den 20 mars, som finns tillgänglig i de offentliga ärendehandlingarna.

            (11)  Finns på https://www.reuters.com/article/us-usa-biofuels-idUSKCN0VQ2QW (senast besökt den 18 mars 2019).

            (12)  Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 211/2012 av den 12 mars 2012 om klassificering av vissa varor i Kombinerade nomenklaturen (EUT L 73, 13.3.2012, s. 1).

            (13)  Finns på https://www.wto.org/english/tratop_e/tariffs_e/tariff_data_e.htm (senast besökt den 13 februari 2019).

            (14)  Resolution nr 72 av den 31 augusti 2017 och ministerdekret nr 32 av den 4 september 2017.

            (15)  Resolution nr 152 av den 6 november 2018.

            (16)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/28/EG av den 23 april 2009 om främjande av användningen av energi från förnybara energikällor och om ändring och ett senare upphävande av direktiven 2001/77/EG och 2003/30/EG (EUT L 140, 5.6.2009, s. 16).

            (17)  Finns på https://www.reuters.com/article/us-adm-results/adm-says-profit-tumbles-and-issues-gloomy-view-shares-drop-idUSKBN1D01EV (senast besökt den 15 mars 2019).

            (18)  Artikel 17 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/28/EG av den 23 april 2009 om främjande av användningen av energi från förnybara energikällor och om ändring och ett senare upphävande av direktiven 2001/77/EG och 2003/30/EG (EUT L 140, 5.6.2009, s. 16).

            (19)  Finns på https://www.iscc-system.org/process/audit-and-certification-process/iscc-system-documents/ (senast besökt den 19 mars 2019).

            (20)  Finns på https://www.iscc-system.org/process/audit-and-certification-process/iscc-system-documents/ (senast besökt den 19 mars 2019).

            (21)  Finns på https://www.iscc-system.org/certificates/all-certificates/ (senast besökt den 15 mars 2019).

            (22)  Finns på http://ethanolproducer.com/articles/14531/adm-announces-plans-to-reconfigure-ethanol-complex-in-illinois (senast nerladdad den 15 mars 2019).

            (23)  Finns på https://www.reuters.com/article/us-usa-ethanol-brazil/u-s-ethanol-exports-to-brazil-drop-to-nearly-three-year-low-idUSKCN1MF2FI (senast besökt den 15 mars 2019).

            (24)  Rådets förordning (EG) nr 1001/2008 av den 13 oktober 2008 om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av vissa rördelar av järn eller stål med ursprung i Republiken Korea och Malaysia till följd av en översyn vid giltighetstidens utgång enligt artikel 11.2 i förordning (EG) nr 384/96 (EUT L 275, 16.10.2008, s. 18).