title: Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2019/413 av den 14 mars 2019 om ändring av genomförandeförordning (EU) 2015/1998 vad gäller tredjeländer som erkänns som länder som tillämpar säkerhetsstandarder som är likvärdiga med de gemensamma grundläggande standarderna för skydd av civil luftfart (Text av betydelse för EES.)

text:
                  15.3.2019

                  SV

                  Europeiska unionens officiella tidning

                  L 73/98

         KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) 2019/413
         av den 14 mars 2019
         om ändring av genomförandeförordning (EU) 2015/1998 vad gäller tredjeländer som erkänns som länder som tillämpar säkerhetsstandarder som är likvärdiga med de gemensamma grundläggande standarderna för skydd av civil luftfart
         (Text av betydelse för EES)
         EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
         med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
         med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 300/2008 av den 11 mars 2008 om gemensamma skyddsregler för den civila luftfarten och om upphävande av förordning (EG) nr 2320/2002 (1), särskilt artikel 4.3, och
         av följande skäl:

                     (1)

                     Genom kommissionens förordning (EG) nr 272/2009 (2) kompletteras de gemensamma grundläggande standarder för skydd av civil luftfart som fastställs i bilagan till förordning (EG) nr 300/2008.

                     (2)

                     Genom samma förordning (EG) nr 272/2009 åläggs kommissionen att erkänna likvärdigheten av säkerhetsstandarder i tredjeländer, i enlighet med de kriterier som anges i del E i bilagan till den förordningen.

                     (3)

                     I bilagan till kommissionens genomförandeförordning (EU) 2015/1998 (3) förtecknas de tredjeländer som erkänns som länder som tillämpar säkerhetsstandarder som är likvärdiga med de gemensamma grundläggande standarderna.

                     (4)

                     Kommissionen har fått bekräftelse från Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland om att landet kommer att behålla sina bestämmelser och standarder för luftfartsskydd likvärdiga med unionslagstiftningen efter landets utträde ur Europeiska unionen den 30 mars 2019.

                     (5)

                     Kommissionen har kontrollerat att Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland uppfyller kriterierna i del E i bilagan till förordning (EG) nr 272/2009.

                     (6)

                     Kommissionen har fastställt ett lämpligt förfarande för att till de övriga medlemsstaterna omfördela ansvaret för att godkänna lufttrafikföretag, säkerhetsgodkända speditörer från tredjeland och kända avsändare från tredjeland, som för närvarande godkänns av Förenade kungariket som ACC3, RA3 respektive KC3, och den har fastställt att detta förfarande bör regleras av tillfälliga genomförandebestämmelser.

                     (7)

                     Kommissionen och medlemsstaterna bekräftar det värdefulla bidrag till EU:s säkra leveranskedja för ACC3, RA3 och KC3 som tillhandahålls av de validerare för luftfartsskydd i EU som godkänts av Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland samt möjligheten att föreskriva att medlemsstaterna ska ta över ansvaret för deras godkännande från och med den 30 mars 2019.

                     (8)

                     Genomförandeförordning (EU) 2015/1998 bör därför ändras i enlighet med detta.

                     (9)

                     De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från den kommitté som inrättats genom artikel 19 i förordning (EG) nr 300/2008.

               HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

            Artikel 1
            Bilagan till genomförandeförordning (EU) 2015/1998 ska ändras i enlighet med bilagan till den här förordningen.

            Artikel 2
            Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

            Artikel 3
            Denna förordning ska tillämpas från och med dagen efter den dag då fördragen upphör att vara tillämpliga på och i Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland i enlighet med artikel 50.3 i fördraget om Europeiska unionen, om inte annat följer av ett eventuellt avtal om utträde som ingåtts i enlighet med artikel 50.2 i fördraget om Europeiska unionen.

            Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
            Utfärdad i Bryssel den 14 mars 2019.

                  På kommissionens vägnar

               Jean-Claude JUNCKER

                  Ordförande

            (1)  EUT L 97, 9.4.2008, s. 72.

            (2)  Kommissionens förordning (EG) nr 272/2009 av den 2 april 2009 om komplettering av de gemensamma grundläggande standarder för skydd av civil luftfart som fastställs i bilagan till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 300/2008 (EUT L 91, 3.4.2009, s. 7).

            (3)  Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2015/1998 av den 5 november 2015 om detaljerade bestämmelser för genomförande av de gemensamma grundläggande standarderna avseende luftfartsskydd (EUT L 299, 14.11.2015, s. 1).

            BILAGA
            Bilagan till genomförandeförordning (EU) 2015/1998 ska ändras på följande sätt:

                        1.

                        I kapitel 3 ska tillägg 3-B ersättas med följande:
                        ”TILLÄGG 3-B

                        SÄKERHETSÅTGÄRDER FÖR LUFTFARTYG

                           TREDJELÄNDER SAMT ANDRA LÄNDER OCH TERRITORIER PÅ VILKA, I ENLIGHET MED ARTIKEL 355 I FÖRDRAGET OM EUROPEISKA UNIONENS FUNKTIONSSÄTT, AVDELNING VI I TREDJE DELEN I DET FÖRDRAGET INTE ÄR TILLÄMPLIG, SOM ERKÄNNS SOM LÄNDER SOM TILLÄMPAR SÄKERHETSSTANDARDER SOM ÄR LIKVÄRDIGA MED DE GEMENSAMMA GRUNDLÄGGANDE STANDARDERNA FÖR SKYDD AV CIVIL LUFTFART

                        Vad beträffar säkerhetsåtgärder för luftfartyg erkänns följande tredjeländer samt andra länder och territorier på vilka, i enlighet med artikel 355 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, avdelning VI i tredje delen i det fördraget inte är tillämplig, som länder som tillämpar säkerhetsstandarder som är likvärdiga med de gemensamma grundläggande standarderna för skydd av civil luftfart:

                                       Kanada

                                       Färöarna, när det gäller Vágar flygplats

                                       Grönland, när det gäller Kangerlussuaq flygplats

                                       Guernsey

                                       Isle of Man

                                       Jersey

                                       Montenegro

                                       Republiken Singapore, när det gäller Singapore Changi flygplats

                                       Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland

                                       Amerikas förenta stater

                              Kommissionen ska omedelbart informera behöriga myndigheter i medlemsstaterna om kommissionen får information om att det berörda tredjelandets eller andra landets eller territoriets standarder för luftfartsskydd som har en betydande påverkan på luftfartsskyddet i unionen inte längre överensstämmer med unionens gemensamma grundläggande standarder för luftfartsskydd.
                        Behöriga myndigheter i medlemsstaterna ska omedelbart informeras om kommissionen får information om åtgärder, inklusive kompensatoriska åtgärder, som bekräftar att likvärdigheten hos det berörda tredjelandets eller andra landets eller territoriets relevanta standarder för luftfartsskydd har återställts.”

                        2.

                        I kapitel 4 ska tillägg 4-B ersättas med följande:
                        ”TILLÄGG 4-B

                        PASSAGERARE OCH KABINBAGAGE

                           TREDJELÄNDER SAMT ANDRA LÄNDER OCH TERRITORIER PÅ VILKA, I ENLIGHET MED ARTIKEL 355 I FÖRDRAGET OM EUROPEISKA UNIONENS FUNKTIONSSÄTT, AVDELNING VI I TREDJE DELEN I DET FÖRDRAGET INTE ÄR TILLÄMPLIG, SOM ERKÄNNS SOM LÄNDER SOM TILLÄMPAR SÄKERHETSSTANDARDER SOM ÄR LIKVÄRDIGA MED DE GEMENSAMMA GRUNDLÄGGANDE STANDARDERNA FÖR SKYDD AV CIVIL LUFTFART

                        Vad beträffar passagerare och kabinbagage erkänns följande tredjeländer samt andra länder och territorier på vilka, i enlighet med artikel 355 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, avdelning VI i tredje delen i det fördraget inte är tillämplig, som länder som tillämpar säkerhetsstandarder som är likvärdiga med de gemensamma grundläggande standarderna för skydd av civil luftfart:

                                       Kanada

                                       Färöarna, när det gäller Vágar flygplats

                                       Grönland, när det gäller Kangerlussuaq flygplats

                                       Guernsey

                                       Isle of Man

                                       Jersey

                                       Montenegro

                                       Republiken Singapore, när det gäller Singapore Changi flygplats

                                       Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland

                                       Amerikas förenta stater

                              Kommissionen ska omedelbart informera behöriga myndigheter i medlemsstaterna om kommissionen får information om att det berörda tredjelandets eller andra landets eller territoriets standarder för luftfartsskydd som har en betydande påverkan på luftfartsskyddet i unionen inte längre överensstämmer med unionens gemensamma grundläggande standarder för luftfartsskydd.
                        Behöriga myndigheter i medlemsstaterna ska omedelbart informeras om kommissionen har information om åtgärder, inklusive kompensatoriska åtgärder, som bekräftar att likvärdigheten hos det berörda tredjelandets eller andra landets eller territoriets relevanta standarder för luftfartsskydd har återställts.”

                        3.

                        I kapitel 5 ska tillägg 5-A ersättas med följande:
                        ”TILLÄGG 5-A

                        LASTRUMSBAGAGE

                           TREDJELÄNDER SAMT ANDRA LÄNDER OCH TERRITORIER PÅ VILKA, I ENLIGHET MED ARTIKEL 355 I FÖRDRAGET OM EUROPEISKA UNIONENS FUNKTIONSSÄTT, AVDELNING VI I TREDJE DELEN I DET FÖRDRAGET INTE ÄR TILLÄMPLIG, SOM ERKÄNNS SOM LÄNDER SOM TILLÄMPAR SÄKERHETSSTANDARDER SOM ÄR LIKVÄRDIGA MED DE GEMENSAMMA GRUNDLÄGGANDE STANDARDERNA FÖR SKYDD AV CIVIL LUFTFART

                        Vad beträffar lastrumsbagage erkänns följande tredjeländer samt andra länder och territorier på vilka, i enlighet med artikel 355 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, avdelning VI i tredje delen i det fördraget inte är tillämplig, som länder som tillämpar säkerhetsstandarder som är likvärdiga med de gemensamma grundläggande standarderna för skydd av civil luftfart:

                                       Kanada

                                       Färöarna, när det gäller Vágar flygplats

                                       Grönland, när det gäller Kangerlussuaq flygplats

                                       Guernsey

                                       Isle of Man

                                       Jersey

                                       Montenegro

                                       Republiken Singapore, när det gäller Singapore Changi flygplats

                                       Staten Israel, när det gäller den internationella flygplatsen Ben Gurion

                                       Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland

                                       Amerikas förenta stater

                              Kommissionen ska omedelbart informera behöriga myndigheter i medlemsstaterna om kommissionen får information om att det berörda tredjelandets eller andra landets eller territoriets standarder för luftfartsskydd som har en betydande påverkan på luftfartsskyddet i unionen inte längre överensstämmer med unionens gemensamma grundläggande standarder för luftfartsskydd.
                        Behöriga myndigheter i medlemsstaterna ska omedelbart informeras om kommissionen har information om åtgärder, inklusive kompensatoriska åtgärder, som bekräftar att likvärdigheten hos det berörda tredjelandets eller andra landets eller territoriets relevanta standarder för luftfartsskydd har återställts.”

                        4.

                        I kapitel 6 ska följande punkt läggas till som punkt 6.8.1.6:

                                    ”6.8.1.6

                                    Efter anmälan från Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland om landets avsikt att utträda ur Europeiska unionen, i enlighet med artikel 50 i EU-fördraget, ska de ACC3-godkännanden som har utfärdats av denna medlemsstat omfattas av följande bestämmelser:

                                                a)

                                                Ansvaret för de gällande godkännandena överförs till den behöriga myndigheten i den medlemsstat som anges i bilagan till kommissionens förordning (EG) nr 748/2009, ändrad med anledning av Förenade kungarikets utträde ur unionen.

                                                b)

                                                Ansvaret för ACC3-godkännanden för lufttrafikföretag som inte anges i bilagan till kommissionens förordning (EG) nr 748/2009, i dess ändrade lydelse, överförs till den behöriga myndigheten i enlighet med vad som anges i punkt 6.8.1.1 c.

                                                c)

                                                Den behöriga myndigheten i den medlemsstat som avses i leden a och b får med den behöriga myndigheten i en annan medlemsstat avtala att sistnämnda ska ta på sig ansvaret för ACC3-godkännandet för ett visst lufttrafikföretag. De berörda medlemsstaterna ska då omedelbart underrätta kommissionen om detta.

                                                d)

                                                Kommissionen kommer att underrätta den behöriga myndigheten i Förenade kungariket om vilka medlemsstater som övertar ansvaret för ACC3-godkännanden.

                                                e)

                                                Den behöriga myndigheten i Förenade kungariket ska ge den behöriga myndigheten i den övertagande medlemsstaten tillgång till en kopia av den nödvändiga dokumentation på grundval av vilken den godkänt de lufttrafikföretag som anges i led a som ACC3. Detta ska omfatta åtminstone den fullständiga valideringsrapporten, säkerhetsprogrammet och i tillämpliga fall den plan som överenskommits med det berörda lufttrafikföretaget.

                                                f)

                                                Förutsatt att skyldigheterna enligt led e är fullgjorda ska ansvaret för ACC3-godkännanden överföras den dag då Förenade kungariket utträder ur Europeiska unionen.

                                                g)

                                                ACC3-godkännanden för lufttrafikföretag som endast bedriver trafik till Förenade kungariket ska upphöra att gälla.

                                                h)

                                                ACC3-godkännanden som överförts ska fortsätta att gälla till dess att de löper ut och den övertagande medlemsstaten ska ta över det ansvar och de skyldigheter som beskrivs i denna förordning.

                                                i)

                                                Kommissionen kommer att underlätta den administrativa övergången, inbegripet införandet av uppgifter om ACC3 i unionens databas för säkerhet i leveranskedjan.”

                        5.

                        I kapitel 6 ska följande punkt läggas till som punkt 6.8.4.10:

                                    ”6.8.4.10

                                    Efter anmälan från Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland om landets avsikt att utträda ur Europeiska unionen, i enlighet med artikel 50 i EU-fördraget, ska de RA3- och KC3-godkännanden som har utfärdats av denna medlemsstat omfattas av följande bestämmelser:

                                                a)

                                                Ansvaret för RA3- eller KC3-godkännanden för en verksamhetsutövare som består av en filial eller ett dotterbolag till ett lufttrafikföretag eller ett lufttrafikföretag i sig överförs till den behöriga myndigheten i den medlemsstat som avses i punkt 6.8.1.1 i denna förordning.

                                                b)

                                                Ansvaret för RA3- eller KC3-godkännanden för en verksamhetsutövare som inte är direkt knuten till ett lufttrafikföretag överförs till den behöriga myndigheten i den medlemsstat som i punkt 6.8.1.1 anges som ansvarig för det nationella eller största lufttrafikföretaget i det tredjeland där RA3 eller KC3 verkar.

                                                c)

                                                Ansvaret för RA3- eller KC3-godkännanden för en verksamhetsutövare som inte omfattas av led a eller b överförs till den behöriga myndigheten i den medlemsstat som i punkt 6.8.1.1 anges som ansvarig för något av de EU-lufttrafikföretag som är verksamma vid den flygplats där RA3 och KC3 verkar eller den flygplats som ligger närmast denna verksamhetsutövares anläggning.

                                                d)

                                                Den behöriga myndigheten i den medlemsstat som avses i leden a–c får med den behöriga myndigheten i en annan medlemsstat avtala att sistnämnda ska ta på sig ansvaret för RA3- eller KC3-godkännandet för en viss verksamhetsutövare eller ett visst lufttrafikföretag. De berörda medlemsstaterna ska då omedelbart underrätta kommissionen om detta.

                                                e)

                                                Kommissionen kommer att underrätta den behöriga myndigheten i Förenade kungariket om vilka medlemsstater som övertar ansvaret för landets RA3- och KC3-godkännanden.

                                                f)

                                                Den behöriga myndigheten i Förenade kungariket ska ge den behöriga myndigheten i den övertagande medlemsstaten tillgång till en kopia av den nödvändiga dokumentation på grundval av vilken den godkänt en verksamhetsutövare eller ett lufttrafikföretag som RA3 eller KC3. Detta ska åtminstone omfatta den fullständiga valideringsrapporten och säkerhetsprogrammet för den berörda verksamhetsutövaren eller det berörda lufttrafikföretaget.

                                                g)

                                                Förutsatt att skyldigheterna enligt led f är fullgjorda ska ansvaret för RA3- och KC3-godkännanden överföras den dag då Förenade kungariket utträder ur Europeiska unionen.

                                                h)

                                                RA3- och KC3-godkännanden som överförts ska fortsätta att gälla till dess att de löper ut och den övertagande medlemsstaten ska ta över det ansvar och de skyldigheter som beskrivs i denna förordning.

                                                i)

                                                Kommissionen kommer att underlätta den administrativa övergången, inbegripet införandet av uppgifter om RA3 och KC3 i unionens databas för säkerhet i leveranskedjan.”

                        6.

                        I kapitel 6 ska tillägg 6-F ersättas med följande:
                        ”TILLÄGG 6-F

                        FRAKT OCH POST
                        6-Fi

                           TREDJELÄNDER SAMT ANDRA LÄNDER OCH TERRITORIER, PÅ VILKA I ENLIGHET MED ARTIKEL 355 I FÖRDRAGET OM EUROPEISKA UNIONENS FUNKTIONSSÄTT, AVDELNING VI I TREDJE DELEN I DET FÖRDRAGET INTE ÄR TILLÄMPLIG, SOM ERKÄNNS SOM LÄNDER SOM TILLÄMPAR SÄKERHETSSTANDARDER SOM ÄR LIKVÄRDIGA MED DE GEMENSAMMA GRUNDLÄGGANDE STANDARDERNA FÖR SKYDD AV CIVIL LUFTFART

                        Vad gäller frakt och post erkänns följande tredjeländer som länder som tillämpar säkerhetsstandarder som är likvärdiga med de gemensamma grundläggande standarderna för skydd av civil luftfart:

                                       Montenegro

                                       Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland

                              Kommissionen ska utan dröjsmål informera behöriga myndigheter i medlemsstaterna om kommissionen får information om att det berörda tredjelandets eller andra landets eller territoriets standarder för luftfartsskydd som har en betydande påverkan på luftfartsskyddet i unionen inte längre överensstämmer med unionens gemensamma grundläggande standarder för luftfartsskydd.
                        Behöriga myndigheter i medlemsstaterna ska utan dröjsmål informeras om kommissionen har information om åtgärder, inklusive kompensatoriska åtgärder, som bekräftar att likvärdigheten hos det berörda tredjelandets eller andra landets eller territoriets relevanta standarder för luftfartsskydd har återställts.
                        6-Fii

                           TREDJELÄNDER SAMT ANDRA LÄNDER OCH TERRITORIER PÅ VILKA, I ENLIGHET MED ARTIKEL 355 I FÖRDRAGET OM EUROPEISKA UNIONENS FUNKTIONSSÄTT, AVDELNING VI I TREDJE DELEN I DET FÖRDRAGET INTE ÄR TILLÄMPLIG, FÖR VILKA DET INTE KRÄVS GODKÄNNANDE SOM EN ACC3, ANGES I KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEBESLUT C(2015) 8005

                        6-Fiii

                           VALIDERINGSÅTGÄRDER I TREDJELÄNDER SAMT ANDRA LÄNDER OCH TERRITORIER PÅ VILKA, I ENLIGHET MED ARTIKEL 355 I FÖRDRAGET OM EUROPEISKA UNIONENS FUNKTIONSSÄTT, AVDELNING VI I TREDJE DELEN I DET FÖRDRAGET INTE ÄR TILLÄMPLIG, SOM ERKÄNNS SOM LIKVÄRDIGA MED VALIDERING AV LUFTFARTSSKYDD I EU

                        Inga bestämmelser har antagits ännu.”

                        7.

                        I kapitel 11 ska följande punkter läggas till som punkterna 11.6.3.9 och 11.6.3.10:

                                    ”11.6.3.9

                                    Från och med den dag då Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland utträder ur Europeiska unionen, i enlighet med artikel 50 i EU-fördraget, ska följande bestämmelser gälla för de validerare för luftfartsskydd i EU som godkänts av denna medlemsstat för att utföra valideringar av lufttrafikföretag, operatörer och verksamhetsutövare som ansöker om godkännande som ACC3, RA3 respektive KC3:

                                                a)

                                                De är inte längre erkända i unionen.

                                                b)

                                                De valideringar av luftfartsskydd i EU som utförts före dagen för Förenade kungarikets utträde ur unionen, inklusive de EU-valideringsrapporter som utfärdats före den dagen, fortsätter att gälla för godkännandet av de lufttrafikföretag, operatörer och verksamhetsutövare som de har validerat.

                                    11.6.3.10

                                    Personer och verksamhetsutövare som anges i föregående punkt kan ansöka om godkännande som validerare för luftfartsskydd i EU av den behöriga myndigheten i en medlemsstat. Den godkännande medlemsstaten ska

                                                a)

                                                från den behöriga myndigheten i Förenade kungariket erhålla nödvändig dokumentation på grundval av vilken den fysiska eller juridiska personen godkänts som validerare för luftfartsskydd i EU,

                                                b)

                                                kontrollera att sökanden uppfyller unionens krav i detta kapitel; om den behöriga myndigheten förvissats om att så är fallet, får den godkänna personen eller verksamhetsutövaren som validerare för luftfartsskydd i EU för en period som inte överstiger det godkännande som beviljats av den behöriga myndigheten i Förenade kungariket,

                                                c)

                                                omedelbart underrätta kommissionen, som kommer att säkerställa att valideraren för luftfartsskydd i EU förs in i unionens databas för säkerhet i leveranskedjan.”


title: Rådets genomförandeförordning (EU) 2019/459 av den 21 mars 2019 om genomförande av förordning (EU) nr 270/2011 om restriktiva åtgärder mot vissa personer, enheter och organ med hänsyn till situationen i Egypten

text:
                  22.3.2019

                  SV

                  Europeiska unionens officiella tidning

                  L 80/1

         RÅDETS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) 2019/459
         av den 21 mars 2019
         om genomförande av förordning (EU) nr 270/2011 om restriktiva åtgärder mot vissa personer, enheter och organ med hänsyn till situationen i Egypten
         EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
         med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
         med beaktande av rådets förordning (EU) nr 270/2011 av den 21 mars 2011 om restriktiva åtgärder mot vissa personer, enheter och organ med hänsyn till situationen i Egypten (1), särskilt artikel 12.4,
         med beaktande av förslaget från unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik, och
         av följande skäl:

                     (1)

                     Den 21 mars 2011 antog rådet förordning (EU) nr 270/2011.

                     (2)

                     Bilaga I bör kompletteras med information om rätten till försvar och rätten till ett effektivt rättsligt skydd.

                     (3)

                     Bilaga I till förordning (EU) nr 270/2011 bör därför ändras i enlighet med detta.

               HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

            Artikel 1
            Bilaga I till förordning (EU) nr 270/2011 ska ändras i enlighet med bilagan till den här förordningen.

            Artikel 2
            Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

            Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
            Utfärdad i Bryssel den 21 mars 2019.

                  På rådets vägnar

               G. CIAMBA

                  Ordförande

            (1)  EUT L 76, 22.3.2011, s. 4.

            BILAGA
            Bilaga I till förordning (EU) nr 270/2011 ska ersättas med följande:

                     ”BILAGA I
                     A.   Förteckning över fysiska och juridiska personer, enheter och organ som avses i artikel 2.1

                                 Namn
                                 (och eventuella alias)

                                 Personuppgifter

                                 Skäl för införande i förteckningen

                                 1.

                                 Mohamed Hosni Elsayed Mubarak (Mohamed Hosni Sayyid Mubarak)

                                 Arabrepubliken Egyptens före detta president
                                 Födelsedatum: 4.5.1928
                                 Man

                                 Föremål för rättslig åtgärd eller återvinning av tillgångar från de egyptiska myndigheternas sida till följd av en slutgiltig dom med avseende på förskingring av statliga medel, grundad på Förenta nationernas konvention mot korruption.

                                 2.

                                 Suzanne Saleh Thabet

                                 Gift med Mohamed Hosni Sayyid Mubarak, Arabrepubliken Egyptens före detta president
                                 Födelsedatum: 28.2.1941
                                 Kvinna

                                 Associerad med Mohamed Hosni Sayyid Mubarak, som är föremål för rättslig åtgärd eller återvinning av tillgångar från de egyptiska myndigheternas sida till följd av en slutgiltig dom med avseende på förskingring av statliga medel, grundad på Förenta nationernas konvention mot korruption.

                                 3.

                                 Alaa Mohamed Hosni Elsayed Mubarak (Alaa Mohammed Hosni Sayyid Mubarak)

                                 Son till Mohamed Hosni Sayyid Mubarak, Arabrepubliken Egyptens före detta president
                                 Födelsedatum: 26.11.1960
                                 Man

                                 Föremål för rättslig åtgärd eller återvinning av tillgångar från de egyptiska myndigheternas sida till följd av en slutgiltig dom med avseende på förskingring av statliga medel, grundad på Förenta nationernas konvention mot korruption.

                                 4.

                                 Heidy Mahmoud Magdy Hussein Rasekh

                                 Gift med Alaa Mohammed Sayyid Mubarak, son till Arabrepubliken Egyptens före detta president
                                 Födelsedatum: 5.10.1971
                                 Kvinna

                                 Föremål för rättslig åtgärd eller återvinning av tillgångar från de egyptiska myndigheternas sida till följd av en slutgiltig dom med avseende på förskingring av statliga medel, grundad på Förenta nationernas konvention mot korruption, och associerad med Alaa Mohammed Hosni Sayyid Mubarak.

                                 5.

                                 Gamal Mohamed Hosni Elsayed Mubarak (Gamal Mohamed Hosni Sayyid Mubarak)

                                 Son till Mohamed Hosni Sayyid Mubarak, Arabrepubliken Egyptens före detta president
                                 Födelsedatum: 28.12.1963
                                 Man

                                 Föremål för rättslig åtgärd eller återvinning av tillgångar från de egyptiska myndigheternas sida till följd av en slutgiltig dom med avseende på förskingring av statliga medel, grundad på Förenta nationernas konvention mot korruption.

                                 6.

                                 Khadiga Mahmoud El Gammal

                                 Gift med Gamal Mahamed Hosni Sayyid Mubarak, son till Arabrepubliken Egyptens före detta president
                                 Födelsedatum: 13.10.1982
                                 Kvinna

                                 Föremål för rättslig åtgärd eller återvinning av tillgångar från de egyptiska myndigheternas sida till följd av en slutgiltig dom med avseende på förskingring av statliga medel, grundad på Förenta nationernas konvention mot korruption, och associerad med Gamal Mohamed Hosni Sayyid Mubarak.

                                 15.

                                 Mohamed Zoheir Mohamed Wahid Garrana

                                 Före detta minister för turism
                                 Födelsedatum: 20.2.1959
                                 Man

                                 Föremål för rättslig åtgärd från de egyptiska myndigheternas sida avseende förskingring av statliga medel, grundad på Förenta nationernas konvention mot korruption.

                                 18.

                                 Habib Ibrahim Habib Eladli

                                 Före detta inrikesminister
                                 Födelsedatum: 1.3.1938
                                 Man

                                 Föremål för rättslig åtgärd från de egyptiska myndigheternas sida avseende förskingring av statliga medel, grundad på Förenta nationernas konvention mot korruption.

                                 19.

                                 Elham Sayed Salem Sharshar

                                 Gift med Habib Ibrahim Eladli
                                 Födelsedatum: 23.1.1963
                                 Kvinna

                                 Föremål för rättslig åtgärd med avseende på förskingring av statliga medel, grundad på Förenta nationernas konvention mot korruption, och associerad med Habib Ibrahim Eladli.

                           B.   Rätten till försvar och rätten till ett effektivt rättsligt skydd enligt egyptisk lag:
                     Rätten till försvar och rätten till ett effektivt rättsligt skydd
                     Det framgår av artiklarna 54, 97 och 98 i Egyptens författning, artiklarna 77, 78, 124, 199, 214, 271, 272 och 277 i den egyptiska straffprocesslagen och artiklarna 93 och 94 i den egyptiska advokatlagen (lag nr 17 från 1983) att följande rättigheter garanteras i egyptisk lag:

                                 —

                                 För varje person som misstänks eller åtalas för brott:

                                             1.

                                             rätten till rättslig omprövning av varje rättsakt eller administrativt beslut,

                                             2.

                                             rätten att försvara sig personligen eller genom rättegångsbiträde som han eller hon själv utsett eller att, när han eller hon saknar tillräckliga medel för att betala ett rättegångsbiträde, erhålla ett sådant utan kostnad, om rättvisans intresse så fordrar.

                                 —

                                 För varje person som åtalas för brott:

                                             1.

                                             rätten att utan dröjsmål, på ett språk som han eller hon förstår och i detalj, underrättas om innebörden av och grunden för anklagelsen mot honom eller henne,

                                             2.

                                             rätten att få tillräcklig tid och möjlighet att förbereda sitt försvar,

                                             3.

                                             rätten att förhöra eller låta förhöra vittnen som åberopas mot honom eller henne samt att själv få vittnen inkallade och förhörda under samma förhållanden som vittnen åberopade mot honom eller henne,

                                             4.

                                             rätten att utan kostnad bistås av tolk, om han eller hon inte förstår eller talar det språk som begagnas i domstolen.

                           Tillämpningen av rätten till försvar och rätten till ett effektivt rättsligt skydd
                     1.   Mohamed Hosni Elsayed Mubarak (Mohamed Hosni Sayyid Mubarak)
                     Uppgifterna i rådets akt visar att Mohamed Hosni Elsayed Mubaraks rätt till försvar och rätt till ett effektivt rättsligt skydd respekterades i de straffrättsliga förfaranden som rådet förlitat sig på. Det framgår särskilt av följande:
                     Första målet
                     Den 27 juni 2013 åtalades Mohamed Hosni Elsayed Mubarak tillsammans med två andra personer för förskingring av offentliga medel, och rättsprocessen inleddes i Kairos brottmålsdomstol den 17 november 2013. Den 21 maj 2014 fällde domstolen de tre tilltalade. De tilltalade överklagade domen i kassationsdomstolen. Den 13 januari 2015 upphävde kassationsdomstolen domen och gav order om förnyad prövning. Under den nya rättegången, den 4 och 29 april 2015, höll parterna sina muntliga pläderingar och lade fram sina skriftliga inlagor. Kairos brottmålsdomstol fällde den 9 maj 2015 de tilltalade och beordrade att de förskingrade medlen skulle återbetalas och böter betalas. Den 24 maj 2015 överklagades domen i kassationsdomstolen. Den 9 januari 2016 fastställdes de fällande domarna av kassationsdomstolen. Den 8 mars 2016 nådde de tilltalade en uppgörelse med den expertkommitté som inrättats genom premiärministerns dekret nr 2873 från 2015. Uppgörelsen godkändes den 9 mars 2016 av ministerkabinettet. Uppgörelsen förelades inte kassationsdomstolen för slutligt godkännande av den allmänna åklagaren eftersom expertkommittén inte var behörig kommitté. De tilltalade har möjlighet att inkomma med en begäran om uppgörelse till den behöriga kommittén, nämligen den nationella kommittén för återvinning av tillgångar utomlands.
                     Andra målet
                     Utredningen om förskingring av offentliga medel eller tillgångar pågår fortfarande. Rådet har inte funnit några tecken på att Mohamed Hosni Elsayed Mubaraks rätt till försvar eller rätt till ett effektivt rättsligt skydd inte har respekterats.
                     3.   Alaa Mohamed Hosni Elsayed Mubarak (Alaa Mohammed Hosni Sayyid Mubarak)
                     Uppgifterna i rådets akt visar att Alaa Mubaraks rätt till försvar och rätt till ett effektivt rättsligt skydd respekterades i de straffrättsliga förfaranden som rådet förlitade sig på. Det framgår särskilt av följande:
                     Beslut om frysning av tillgångar
                     Den 28 februari 2011 utfärdade överåklagaren ett beslut om förbud för Alaa Mubarak med flera att förfoga över sina tillgångar och medel i enlighet med artikel 208 bis/a i den egyptiska straffprocesslagen, som ger överåklagaren rätt att förbjuda den tilltalade och dennes maka och barn att förfoga över sina tillgångar om det finns anledning att misstänka att tillgångarna utgör olaglig vinning av brott som begåtts av den tilltalade. Den 8 mars 2011 fastställde den behöriga brottmålsdomstolen förbudsbeslutet. Enligt Arabrepubliken Egyptens lag har den tilltalade rätt att bestrida domstolens avgörande om förbudsbeslutet i samma domstol. Alaa Mubarak har inte bestridit avgörandet av den 8 mars 2011.
                     Första målet
                     Den tilltalade ställdes tillsammans med en annan person inför den behöriga domstolen (Kairos brottmålsdomstol) den 30 maj 2012. Den 6 juni 2013 återförvisade domstolen målet till den allmänna åklagarmyndigheten för ytterligare utredning. Efter det att utredningen avslutats hänsköts målet på nytt till domstolen. Den 15 september 2018 meddelade Kairos brottmålsdomstol en dom varigenom den i) anmodade den expertkommitté som den hade utsett att komplettera den expertrapport som kommittén hade överlämnat till domstolen i juli 2018, ii) beordrade att de tilltalade skulle anhållas och iii) begärde att de tilltalade skulle ställas inför den nationella kommittén för återvinning av tillgångar utomlands med sikte på en eventuell förlikning. De tilltalade bestred med framgång anhållningsbeslutet, och efter en jävsinvändning mot domarpanelen hänsköts målet till ett annat av brottmålsdomstolens områden för en omprövning av sakförhållandena i målet.
                     Andra målet
                     Den 27 juni 2013 åtalades Alaa Mubarak tillsammans med två andra personer för förskingring av offentliga medel, och rättsprocessen inleddes i Kairos brottmålsdomstol den 17 november 2013. Den 21 maj 2014 fällde den domstolen de tre tilltalade personerna. De tilltalade överklagade domen i kassationsdomstolen. Den 13 januari 2015 ogiltigförklarade kassationsdomstolen domen och beordrade en ny rättegång. Under den nya rättegången, den 4 och 29 april 2015, höll parterna sina muntliga pläderingar och lade fram sina skriftliga inlagor.
                     Kairos brottmålsdomstol fällde den 9 maj 2015 de tilltalade och beordrade att de förskingrade medlen skulle återbetalas och böter betalas. Den 24 maj 2015 överklagades domen i kassationsdomstolen. Den 9 januari 2016 fastställde kassationsdomstolen de fällande domarna. Den 8 mars 2016 nådde de tilltalade en uppgörelse i den expertkommitté som inrättats genom premiärministerns dekret nr 2873 från 2015. Uppgörelsen godkändes den 9 mars 2016 av ministerkabinettet. Uppgörelsen förelades inte kassationsdomstolen för slutligt godkännande från överåklagaren eftersom expertkommittén inte var behörig kommitté. De tilltalade har möjlighet att inkomma med en begäran om uppgörelse till den behöriga kommittén, nämligen den nationella kommittén för återvinning av tillgångar utomlands.
                     Tredje målet
                     Utredningen om förskingring av offentliga medel eller tillgångar pågår fortfarande. Rådet har inte funnit något som tyder på att Alaa Mubaraks rätt till försvar eller rätt till ett effektivt rättsligt skydd inte har respekterats.
                     4.   Heidy Mahmoud Magdy Hussein Rasekh
                     Uppgifterna i rådets akt visar att Heidy Mahmoud Magdy Hussein Rasekhs rätt till försvar och rätt till ett effektivt rättsligt skydd respekterades i de straffrättsliga förfaranden som rådet förlitat sig på. Det framgår särskilt av följande:
                     Beslut om frysning av tillgångar
                     Den 28 februari 2011 utfärdade överåklagaren ett beslut om förbud för Heidy Mahmoud Magdy Hussein Rasekh med flera att förfoga över sina tillgångar och medel i enlighet med artikel 208 bis/a i den egyptiska straffprocesslagen, som ger överåklagaren rätt att förbjuda den tilltalade och dennes maka och barn att förfoga över sina tillgångar om det finns anledning att misstänka att tillgångarna utgör olaglig vinning av brott som begåtts av den tilltalade. Den 8 mars 2011 fastställde den behöriga brottmålsdomstolen förbudsbeslutet. Enligt Arabrepubliken Egyptens lag har den tilltalade rätt att bestrida domstolens avgörande om förbudsbeslutet i samma domstol. Heidy Mahmoud Magdy Hussein Rasekh har inte bestridit avgörandet av den 8 mars 2011.
                     Mål
                     Utredningen om förskingring av offentliga medel eller tillgångar pågår fortfarande. Rådet har inte funnit något som tyder på att Heidy Mahmoud Magdy Hussein Rasekhs rätt till försvar eller rätt till ett effektivt rättsligt skydd inte respekterats.
                     5.   Gamal Mohamed Hosni Elsayed Mubarak
                     Uppgifterna i rådets akt visar att Gamal Mubaraks rätt till försvar och rätt till ett effektivt rättsligt skydd respekterades i de straffrättsliga förfaranden som rådet förlitat sig på. Det framgår särskilt av följande:
                     Beslut om frysning av tillgångar
                     Den 28 februari 2011 utfärdade överåklagaren ett beslut om förbud för Gamal Mubarak med flera att förfoga över sina tillgångar och medel i enlighet med artikel 208 bis/a i den egyptiska straffprocesslagen, som ger överåklagaren rätt att förbjuda den tilltalade och dennes maka och barn att förfoga över sina tillgångar om det finns anledning att misstänka att tillgångarna utgör olaglig vinning av brott som begåtts av den tilltalade. Den 8 mars 2011 fastställde den behöriga brottmålsdomstolen förbudsbeslutet. Enligt Arabrepubliken Egyptens lag har den tilltalade rätt att bestrida domstolens avgörande om förbudsbeslutet i samma domstol. Gamal Mubarak har inte bestridit avgörandet av den 8 mars 2011.
                     Första målet
                     Gamal Mubarak och en annan person ställdes den 30 maj 2012 inför den behöriga domstolen (Kairos brottmålsdomstol). Den 6 juni 2013 återförvisade domstolen målet till den allmänna åklagarmyndigheten för ytterligare utredning. Efter det att utredningen avslutats hänsköts målet på nytt till domstolen. Den 15 september 2018 meddelade Kairos brottmålsdomstol en dom varigenom den i) anmodade den expertkommitté som den hade utsett att komplettera den expertrapport som kommittén hade överlämnat till domstolen i juli 2018, ii) beordrade att de tilltalade skulle anhållas och iii) begärde att de tilltalade skulle skickas till den nationella kommittén för återvinning av tillgångar utomlands med sikte på en eventuell förlikning. De tilltalade bestred med framgång anhållningsbeslutet, och efter en jävsinvändning mot domarpanelen hänsköts målet till ett annat av brottmålsdomstolens områden för en omprövning av sakförhållandena i målet.
                     Andra målet
                     Den 27 juni 2013 åtalades Gamal Mubarak tillsammans med två andra personer för förskingring av offentliga medel, och rättsprocessen inleddes i Kairos brottmålsdomstol den 17 november 2013. Den 21 maj 2014 fällde den domstolen de tre tilltalade personerna. De tilltalade överklagade domen i kassationsdomstolen. Den 13 januari 2015 ogiltigförklarade kassationsdomstolen domen och beordrade en ny rättegång. Under den nya rättegången, den 4 och 29 april 2015, höll parterna sina muntliga pläderingar och lade fram sina skriftliga inlagor. Kairos brottmålsdomstol fällde den 9 maj 2015 de tilltalade och beordrade att de förskingrade medlen skulle återbetalas och böter betalas. Den 24 maj 2015 överklagades domen i kassationsdomstolen. Den 9 januari 2016 fastställde kassationsdomstolen de fällande domarna. Den 8 mars 2016 nådde de tilltalade en uppgörelse i den expertkommitté som inrättats genom premiärministerns dekret nr 2873 från 2015. Uppgörelsen godkändes den 9 mars 2016 av ministerkabinettet. Uppgörelsen förelades inte kassationsdomstolen för slutligt godkännande av överåklagaren eftersom expertkommittén inte var behörig kommitté. De tilltalade har möjlighet att inkomma med en begäran om uppgörelse till den behöriga kommittén, nämligen den nationella kommittén för återvinning av tillgångar utomlands.
                     Tredje målet
                     Utredningen om förskingring av offentliga medel eller tillgångar pågår fortfarande. Under utredningens lopp har Gamal Mubarak förhörts. Rådet har inte funnit något som tyder på att Gamal Mubaraks rätt till försvar eller rätt till ett effektivt rättsligt skydd inte respekterats.
                     6.   Khadiga Mahmoud El Gammal
                     Uppgifterna i rådets akt visar att Khadiga El Gammals rätt till försvar och rätt till ett effektivt rättsligt skydd respekterades i de straffrättsliga förfaranden som rådet förlitat sig på. Det framgår särskilt av följande:
                     Beslut om frysning av tillgångar
                     Den 28 februari 2011 utfärdade överåklagaren ett beslut om förbud för Khadiga El Gammal med flera att förfoga över sina tillgångar och medel i enlighet med artikel 208 bis/a i den egyptiska straffprocesslagen, som ger överåklagaren rätt att förbjuda den tilltalade och dennes maka och barn att förfoga över sina tillgångar om det finns anledning att misstänka att tillgångarna utgör olaglig vinning av brott som begåtts av den tilltalade. Den 8 mars 2011 fastställde den behöriga brottmålsdomstolen förbudsbeslutet. Enligt Arabrepubliken Egyptens lag har den tilltalade rätt att bestrida domstolens avgörande om förbudsbeslutet i samma domstol. Khadiga El Gammal har inte bestridit avgörandet av den 8 mars 2011.
                     Mål
                     Utredningen om förskingring av offentliga medel eller tillgångar pågår fortfarande. Rådet har inte funnit något som tyder på att Khadiga El Gammals rätt till försvar eller rätt till ett effektivt rättsligt skydd inte respekterats.
                     15.   Mohamed Zohir Mohamed Wahed Garrana
                     Uppgifterna i rådets akt visar att Mohamed Zohir Mohamed Wahed Garranas rätt till försvar och rätt till ett effektivt rättsligt skydd respekterades i de straffrättsliga förfaranden som rådet förlitat sig på. Det framgår särskilt av följande:
                     Mål
                     Utredningen om förskingring av offentliga medel eller tillgångar pågår fortfarande. Rådet har inte funnit något som tyder på att Mohamed Zohir Mohamed Wahed Garranas rätt till försvar eller rätt till ett effektivt rättsligt skydd inte respekterats.
                     18.   Habib Ibrahim Habib Eladli
                     Uppgifterna i rådets akt visar att Habib Ibrahim Habib Eladlis rätt till försvar och rätt till ett effektivt rättsligt skydd respekterades i de straffrättsliga förfaranden som rådet förlitat sig på. Det framgår särskilt av följande:
                     Mål
                     Habib Ibrahim Habib Eladli ställdes av den utredande domaren inför den behöriga domstolen anklagad för förskingring av offentliga medel. Den 7 februari 2016 beslutade den domstolen att Habib Ibrahim Habib Eladlis och hans makas och minderårige sons tillgångar skulle frysas. I överensstämmelse med det domstolsbeslutet utfärdade överåklagaren den 10 februari 2016 ett beslut om frysning av tillgångar i enlighet med artikel 208 bis/a i den egyptiska straffprocesslagen, som ger överåklagaren rätt att förbjuda den tilltalade och dennes maka och barn att förfoga över sina tillgångar om det finns anledning att misstänka att tillgångarna utgör olaglig vinning av brott som begåtts av den tilltalade. Enligt Arabrepubliken Egyptens lag har den tilltalade rätt att bestrida domstolens avgörande om förbudsbeslutet i samma domstol. Den 15 april 2017 fällde domstolen den tilltalade. Den tilltalade överklagade domen i kassationsdomstolen som den 11 januari 2018 ogiltigförklarade den fällande domen och beordrade en ny rättegång. Den nya rättegången pågår fortfarande.
                     19.   Elham Sayed Salem Sharshar
                     Uppgifterna i rådets akt visar att Elham Sayed Salem Sharshars rätt till försvar och rätt till ett effektivt rättsligt skydd respekterades i de straffrättsliga förfaranden som rådet förlitat sig på. Det framgår särskilt av följande:
                     Beslut om frysning av tillgångar
                     Elham Sayed Salem Sharshars make ställdes av den utredande domaren inför den behöriga domstolen anklagad för förskingring av offentliga medel. Den 7 februari 2016 beslutade den domstolen att hennes makes, hennes egna och deras minderårige sons tillgångar skulle frysas. I överensstämmelse med det domstolsbeslutet utfärdade överåklagaren den 10 februari 2016 ett beslut om frysning av tillgångar i enlighet med artikel 208 bis/a i den egyptiska straffprocesslagen, som ger överåklagaren rätt att förbjuda den tilltalade och dennes maka och barn att förfoga över sina tillgångar om det finns anledning att misstänka att tillgångarna utgör olaglig vinning av brott som begåtts av den tilltalade. Enligt Arabrepubliken Egyptens lag har den tilltalade rätt att bestrida domstolens avgörande om förbudsbeslutet i samma domstol. Elham Sayed Salem Sharshar har inte bestridit domstolens beslut.

               ”


title: Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2019/537 av den 28 mars 2019 om införande av ett namn i registret över skyddade ursprungsbeteckningar och skyddade geografiska beteckningar (”Странджански манов мед” [Strandzhanski manov med]/”Maнов мед от Странджа” [Manov med ot Strandzha] [SUB])

text:
                  2.4.2019

                  SV

                  Europeiska unionens officiella tidning

                  L 93/1

         KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) 2019/537
         av den 28 mars 2019
         om införande av ett namn i registret över skyddade ursprungsbeteckningar och skyddade geografiska beteckningar (”Странджански манов мед” [Strandzhanski manov med]/”Maнов мед от Странджа” [Manov med ot Strandzha] [SUB])
         EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
         med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
         med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1151/2012 av den 21 november 2012 om kvalitetsordningar för jordbruksprodukter och livsmedel (1), särskilt artikel 52.2, och
         av följande skäl:

                     (1)

                     I enlighet med artikel 50.2 a i förordning (EU) nr 1151/2012 har Bulgariens ansökan om registrering av namnet ”Странджански манов мед” (Strandzhanski manov med)/”Maнов мед от Странджа” (Manov med ot Strandzha) offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning (2).

                     (2)

                     Inga invändningar enligt artikel 51 i förordning (EU) nr 1151/2012 har inkommit till kommissionen och därför bör namnet ”Странджански манов мед” (Strandzhanski manov med)/”Maнов мед от Странджа” (Manov med ot Strandzha) registreras.

               HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

            Artikel 1
            Namnet ”Странджански манов мед” (Strandzhanski manov med)/”Maнов мед от Странджа” (Manov med ot Strandzha) (SUB) ska föras in i registret.
            Namnet i första stycket avser en produkt i klass 1.4 Andra produkter från djur (ägg, honung, diverse mjölkprodukter utom smör etc.) enligt bilaga XI till kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 668/2014 (3).

            Artikel 2
            Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

            Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
            Utfärdad i Bryssel den 28 mars 2019.

                  På kommissionens vägnar

                  För ordföranden

               Phil HOGAN

                  Ledamot av kommissionen

            (1)  EUT L 343, 14.12.2012, s. 1.

            (2)  EUT C 449, 13.12.2018, s. 11.

            (3)  Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 668/2014 av den 13 juni 2014 om tillämpningsföreskrifter för Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1151/2012 om kvalitetsordningar för jordbruksprodukter och livsmedel (EUT L 179, 19.6.2014, s. 36).