title: Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2015/2185 av den 26 november 2015 om fastställande av schablonimportvärden för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker

text:
               27.11.2015

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 312/3

         KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) 2015/2185
   av den 26 november 2015
   om fastställande av schablonimportvärden för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker
   EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
   med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1308/2013 av den 17 december 2013 om upprättande av en samlad marknadsordning för jordbruksprodukter och om upphävande av rådets förordningar (EEG) nr 922/72, (EEG) nr 234/79, (EG) nr 1037/2001 och (EG) nr 1234/2007 (1),
   med beaktande av kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 av den 7 juni 2011 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 1234/2007 vad gäller sektorn för frukt och grönsaker och sektorn för bearbetad frukt och bearbetade grönsaker (2), särskilt artikel 136.1, och
   av följande skäl:

               (1)

               I genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 fastställs, i enlighet med resultatet av de multilaterala handelsförhandlingarna i Uruguayrundan, kriterierna för kommissionens fastställande av schablonvärden vid import från tredjeländer, för de produkter och de perioder som anges i del A i bilaga XVI till den förordningen.

               (2)

               Varje arbetsdag fastställs ett schablonimportvärde i enlighet med artikel 136.1 i genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 med hänsyn till varierande dagliga uppgifter. Denna förordning bör därför träda i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   De schablonimportvärden som avses i artikel 136 i genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 fastställs i bilagan till denna förordning.
   Artikel 2
   Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.

      Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
      Utfärdad i Bryssel den 26 november 2015.

            På kommissionens vägnar

            För ordföranden

         Jerzy PLEWA

            Generaldirektör för jordbruk och landsbygdsutveckling

      (1)  EUT L 347, 20.12.2013, s. 671.

      (2)  EUT L 157, 15.6.2011, s. 1.

      BILAGA

         Schablonimportvärden för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker

                  (euro/100 kg)

                  KN-nummer

                  Kod för tredjeland (1)

                  Schablonimportvärde

                  0702 00 00

                  AL

                  50,7

                  MA

                  70,0

                  ZZ

                  60,4

                  0707 00 05

                  AL

                  56,9

                  MA

                  93,1

                  TR

                  141,5

                  ZZ

                  97,2

                  0709 93 10

                  AL

                  83,5

                  MA

                  75,1

                  TR

                  159,0

                  ZZ

                  105,9

                  0805 20 10

                  CL

                  96,2

                  MA

                  93,2

                  PE

                  78,3

                  ZZ

                  89,2

                  0805 20 30, 0805 20 50, 0805 20 70, 0805 20 90

                  TR

                  81,8

                  ZZ

                  81,8

                  0805 50 10

                  AR

                  61,0

                  TR

                  109,5

                  ZZ

                  85,3

                  0808 10 80

                  AU

                  166,8

                  CA

                  159,7

                  CL

                  85,7

                  MK

                  28,7

                  NZ

                  173,1

                  US

                  145,5

                  ZA

                  164,2

                  ZZ

                  132,0

                  0808 30 90

                  BA

                  85,4

                  CN

                  63,9

                  TR

                  128,8

                  ZZ

                  92,7

         (1)  Landsbeteckningar som fastställs i kommissionens förordning (EU) nr 1106/2012 av den 27 november 2012 om tillämpning av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 471/2009 om gemenskapsstatistik över utrikeshandeln med icke-medlemsstater vad gäller uppdateringen av nomenklaturen avseende länder och territorier (EUT L 328, 28.11.2012, s. 7). Koden ZZ står för ”övrigt ursprung”.


title: Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 712/2013 av den 24 juli 2013 om fastställande av schablonimportvärden för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker

text:
               25.7.2013

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 200/18

         KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 712/2013
   av den 24 juli 2013
   om fastställande av schablonimportvärden för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker
   EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
   med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1234/2007 av den 22 oktober 2007 om upprättande av en gemensam organisation av jordbruksmarknaderna och om särskilda bestämmelser för vissa jordbruksprodukter (”förordningen om en samlad marknadsordning”) (1),
   med beaktande av kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 av den 7 juni 2011 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 1234/2007 vad gäller sektorn för frukt och grönsaker och sektorn för bearbetad frukt och bearbetade grönsaker (2), särskilt artikel 136.1, och
   av följande skäl:

               (1)

               I genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 fastställs, i enlighet med resultatet av de multilaterala handelsförhandlingarna i Uruguayrundan, kriterierna för kommissionens fastställande av schablonvärden vid import från tredjeländer, för de produkter och de perioder som anges i del A i bilaga XVI till den förordningen.

               (2)

               Varje arbetsdag fastställs ett schablonimportvärde i enlighet med artikel 136.1 i genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 med hänsyn till varierande dagliga uppgifter. Denna förordning bör därför träda i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   De schablonimportvärden som avses i artikel 136 i genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 fastställs i bilagan till denna förordning.
   Artikel 2
   Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.

      Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
      Utfärdad i Bryssel den 24 juli 2013.

            På kommissionens vägnar För ordföranden

         Jerzy PLEWA

            Generaldirektör för jordbruk och landsbygdsutveckling

      (1)  EUT L 299, 16.11.2007, s. 1.

      (2)  EUT L 157, 15.6.2011, s. 1.

      BILAGA
      Schablonimportvärden för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker

                  (euro/100 kg)

                  KN-nummer

                  Kod för tredjeland (1)

                  Schablonimportvärde

                  0707 00 05

                  TR

                  124,7

                  ZZ

                  124,7

                  0709 93 10

                  TR

                  128,9

                  ZZ

                  128,9

                  0805 50 10

                  AR

                  86,2

                  CL

                  73,3

                  TR

                  70,0

                  UY

                  72,5

                  ZA

                  95,2

                  ZZ

                  79,4

                  0806 10 10

                  CL

                  51,4

                  EG

                  185,0

                  TR

                  169,6

                  ZZ

                  135,3

                  0808 10 80

                  AR

                  177,7

                  BR

                  112,3

                  CL

                  125,7

                  CN

                  79,0

                  NZ

                  134,1

                  US

                  165,6

                  ZA

                  131,6

                  ZZ

                  132,3

                  0808 30 90

                  AR

                  97,6

                  CL

                  151,4

                  CN

                  77,3

                  NZ

                  162,9

                  TR

                  246,0

                  ZA

                  102,1

                  ZZ

                  139,6

                  0809 10 00

                  TR

                  193,0

                  ZZ

                  193,0

                  0809 29 00

                  TR

                  320,9

                  ZZ

                  320,9

                  0809 30

                  TR

                  171,7

                  ZZ

                  171,7

                  0809 40 05

                  BA

                  69,9

                  TR

                  118,8

                  XS

                  74,4

                  ZZ

                  87,7

         (1)  Landsbeteckningar som fastställs i kommissionens förordning (EG) nr 1833/2006 (EUT L 354, 14.12.2006, s. 19). Koden ZZ står för ”övrigt ursprung”.


title: Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2016/531 av den 30 mars 2016 om godkännande av en annan ändring än en mindre ändring av produktspecifikationen för ett namn som tagits upp i registret över skyddade ursprungsbeteckningar och skyddade geografiska beteckningar (Lingot du Nord [SGB])

text:
               6.4.2016

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 89/2

         KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) 2016/531
   av den 30 mars 2016
   om godkännande av en annan ändring än en mindre ändring av produktspecifikationen för ett namn som tagits upp i registret över skyddade ursprungsbeteckningar och skyddade geografiska beteckningar (Lingot du Nord [SGB])
   EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
   med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1151/2012 av den 21 november 2012 om kvalitetsordningar för jordbruksprodukter och livsmedel (1), särskilt artikel 52.2, och
   av följande skäl:

               (1)

               Kommissionen har i enlighet med artikel 53.1 första stycket i förordning (EU) nr 1151/2012 granskat Frankrikes ansökan om godkännande av en ändring av produktspecifikationen för den skyddade geografiska beteckningen ”Lingot du Nord”, vilken registrerades i enlighet med kommissionens förordning (EG) nr 284/2008 (2).

               (2)

               Eftersom den aktuella ändringen inte utgör en mindre ändring i den mening som avses i artikel 53.2 i förordning (EU) nr 1151/2012 har kommissionen offentliggjort ansökan om ändring i Europeiska unionens officiella tidning
                   (3) i enlighet med artikel 50.2 a i den förordningen.

               (3)

               Inga invändningar enligt artikel 51 i förordning (EU) nr 1151/2012 har inkommit till kommissionen och därför bör ändringen av produktspecifikationen godkännas.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Den ändring av produktspecifikationen som har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning rörande namnet ”Lingot du Nord” (SGB) godkänns.
   Artikel 2
   Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

      Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
      Utfärdad i Bryssel den 30 mars 2016.

            På kommissionens vägnar

            För ordföranden

         Phil HOGAN

            Ledamot av kommissionen

      (1)  EUT L 343, 14.12.2012, s. 1.

      (2)  Kommissionens förordning (EG) nr 284/2008 av den 27 mars 2008 om införande av vissa beteckningar i registret över skyddade ursprungsbeteckningar och skyddade geografiska beteckningar (Lingot du Nord [SGB], Cipolla Rossa di Tropea Calabria [SGB], Marrone di Roccadaspide [SGB]) (EUT L 86, 28.3.2008, s. 21).

      (3)  EUT C 374, 11.11.2015, s. 5.


title: Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 263/2013 av den 18 mars 2013 om godkännande av en större ändring av produktspecifikationen för en beteckning som tagits upp i registret över skyddade ursprungsbeteckningar och skyddade geografiska beteckningar (Mela Alto Adige/Südtiroler Apfel [SGB])

text:
               22.3.2013

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 82/26

         KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 263/2013
   av den 18 mars 2013
   om godkännande av en större ändring av produktspecifikationen för en beteckning som tagits upp i registret över skyddade ursprungsbeteckningar och skyddade geografiska beteckningar (Mela Alto Adige/Südtiroler Apfel [SGB])
   EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
   med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1151/2012 av den 21 november 2012 om kvalitetsordningar för jordbruksprodukter och livsmedel (1), särskilt artikel 52.2, och
   av följande skäl:

               (1)

               Förordning (EU) nr 1151/2012 trädde i kraft den 3 januari 2013. Den upphäver och ersätter rådets förordning (EG) nr 510/2006 av den 20 mars 2006 om skydd av geografiska beteckningar och ursprungsbeteckningar för jordbruksprodukter och livsmedel (2).

               (2)

               Kommissionen har i enlighet med artikel 9.1 första stycket i förordning (EG) nr 510/2006 granskat Italiens ansökan om godkännande av en ändring av produktspecifikationen för den skyddade geografiska beteckningen ”Mela Alto Adige/Südtiroler Apfel” som registrerats med stöd av kommissionens förordning (EG) nr 1855/2005 (3).

               (3)

               Eftersom den aktuella ändringen inte är mindre har kommissionen offentliggjort ansökan om ändring i enlighet med artikel 6.2 i förordning (EG) nr 510/2006 i  Europeiska unionens officiella tidning
                   (4). Då inga invändningar enligt artikel 7 i samma förordning har inkommit till kommissionen, bör ändringen godkännas.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Den ändring av produktspecifikationen som har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning rörande den beteckning som anges i bilagan till den här förordningen godkänns.
   Artikel 2
   Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

      Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
      Utfärdad i Bryssel den 18 mars 2013.

            På kommissionens vägnar För ordföranden

         Dacian CIOLOȘ

            Ledamot av kommissionen

      (1)  EUT L 343, 14.12.2012, s. 1.

      (2)  EUT L 93, 31.3.2006, s. 12.

      (3)  EUT L 297, 15.11.2005, s. 5.

      (4)  EUT C 125, 28.4.2012, s. 5.

      BILAGA
      Jordbruksprodukter som anges i bilaga I till fördraget och som är avsedda att användas som livsmedel:

         Klass 1.6   Frukt, grönsaker och spannmål, bearbetade eller obearbetade

      ITALIEN
      Mela Alto Adige/Südtiroler Apfel (SGB)


title: Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 1355/2014 av den 17 december 2014 om ändring av förordning (EG) nr 391/2009 vad gäller Internationella sjöfartsorganisationens (IMO) antagande av vissa koder och tillhörande ändringar av vissa konventioner och protokoll  Text av betydelse för EES

text:
               19.12.2014

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 365/82

         KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 1355/2014
   av den 17 december 2014
   om ändring av förordning (EG) nr 391/2009 vad gäller Internationella sjöfartsorganisationens (IMO) antagande av vissa koder och tillhörande ändringar av vissa konventioner och protokoll
   (Text av betydelse för EES)
   EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
   med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 391/2009 av den 23 april 2009 om gemensamma regler och standarder för organisationer som utför inspektioner och utövar tillsyn av fartyg (1), särskilt artikel 13.2,
   i enlighet med det förfarande för kontroll av överensstämmelse som fastställs i artikel 5 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2099/2002 om inrättande av en kommitté för sjösäkerhet och förhindrande av förorening från fartyg (Coss) (2), och
   av följande skäl:

               (1)

               I enlighet med artikel 5.1 i förordning (EG) nr 2099/2002 ska medlemsstaterna och kommissionen samarbeta för att i förekommande fall fastställa en gemensam ståndpunkt eller strategi i behöriga internationella forum för att minska risken för en konflikt mellan unionens sjöfartslagstiftning och internationella instrument.

               (2)

               Tillsammans med Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/15/EG (3) utgör förordning (EG) nr 391/2009 en sammanhängande rättsakt där erkända organisationers verksamhet regleras på ett enhetligt sätt enligt samma principer och definitioner. I artikel 3.2 i direktiv 2009/15/EG fastställs att om en medlemsstat beslutar att med avseende på fartyg som seglar under dess flagg bemyndiga en organisation att utföra inspektioner och besiktningar avseende föreskrivna certifikat, ska den anförtro dessa uppgifter endast åt en erkänd organisation vilken enligt artikel 2 g i direktivet är en organisation som har erkänts i enlighet med förordning (EG) nr 391/2009. Därför påverkas båda rättsakter av de bestämmelser enligt vilka de berörda organisationerna erkänns.

               (3)

               Med termen internationella konventioner enligt definitionen i artikel 2 b i förordning (EG) nr 391/2009 avses den internationella konventionen om säkerhet för människoliv till sjöss av den 1 november 1974 (nedan kallad Solas-konventionen) utom kapitel XI-2 i dess bilaga, den internationella lastlinjekonventionen av den 5 april 1966 (nedan kallad lastlinjekonventionen) och den internationella konventionen till förhindrande av förorening från fartyg av den 2 november 1973 (nedan kallad Marpol-konventionen), inklusive protokoll och ändringar till dessa, samt därmed förknippade koder av tvingande karaktär i alla medlemsstater, i uppdaterad version.

               (4)

               IMO:s församling antog vid sitt 28:e möte en genomförandekod för IMO-instrument (III-koden), vilket framgår av IMO:s resolution A.1070(28) av den 4 december 2013, samt ändringar av lastlinjekonventionen för att göra III-koden obligatorisk, tillsammans med ett åtföljande system för kontroll av flaggstaterna, vilket anges i IMO:s resolution A.1083(28) av den 4 december 2013.

               (5)

               IMO:s kommitté för skydd av den marina miljön (MEPC) antog vid sitt 66:e möte ändringar av 1978 års protokoll till Marpol-konventionen, vilket anges i resolution MEPC.246(66) av den 4 april 2014 och 1997 års protokoll till Marpol-konventionen, ändrad genom 1978 års tillhörande protokoll, vilket anges i resolution MEPC.247(66) av den 4 april 2014, för att göra III-koden obligatorisk, tillsammans med ett åtföljande system för kontroll av flaggstaterna.

               (6)

               IMO:s sjösäkerhetskommitté (MSC) antog vid sitt 93:e möte ändringar av Solas-konventionen, vilket anges i resolution MSC.366(93) av den 22 maj 2014 och 1988 års protokoll till lastlinjekonventionen, vilket anges i resolution MSC.375(93) av den 22 maj 2014, för att göra III-koden obligatorisk, tillsammans med ett åtföljande system för kontroll av flaggstaterna.

               (7)

               Vid det 65:e mötet för kommittén för skydd av den marina miljön och det 92:a mötet för sjösäkerhetskommittén antogs IMO-koden för erkända organisationer (RO-koden), vilket anges i resolution MSC.349(92) av den 21 juni 2013.

               (8)

               Vid sitt 65:e möte antog kommittén för skydd av den marina miljön ändringar av 1978 års protokoll till Marpol-konventionen för att göra RO-koden obligatorisk, vilket anges i resolution MEPC.238(65) av den 17 maj 2013.

               (9)

               Vid sitt 92:a möte antog sjösäkerhetskommittén ändringar av Solas-konventionen och 1988 års protokoll till lastlinjekonventionen för att göra RO-koden obligatorisk, vilket anges i resolutionerna MSC.350(92) och MSC.356(92) av den 21 juni 2013.

               (10)

               III-koden och RO-koden förväntas därför träda i kraft mellan den 1 januari 2015 och den 1 januari 2018 i enlighet med tillämpliga regler för antagande, ratificering och ikraftträdande av ändringar enligt de berörda IMO-konventionerna.

               (11)

               Den 13 maj 2013 antog rådet beslut 2013/268/EU (4). I enlighet med artikel 5 i det beslutet bemyndigade rådet medlemsstaterna att ge sitt samtycke till att vara bundna, i unionens intresse och med förbehåll för den förklaring som anges i bilagan till det beslutet, av de ändringar som avses i skäl 4–9 i detta direktiv.

               (12)

               I den förklaring som fogats till rådets beslut 2013/268/EU anges att medlemsstaterna anser att III-koden och RO-koden innehåller ett antal minimikrav för vilka länder kan, beroende på vad som är tillämpligt, utarbeta och förbättra den ökade sjösäkerheten och skyddet av miljön.

               (13)

               Det anges också att ingenting i III-koden eller RO-koden på något sätt ska anses begränsa eller hindra fullgörandet av medlemsstaternas skyldigheter enligt EU:s lagstiftning när det gäller definitionen av ”föreskrivna certifikat” och ”klasscertifikat”, tillämpningsområdet för de skyldigheter och kriterier som fastställts för erkända organisationer och de förpliktelser som åvilar Europeiska kommissionen vid erkännande, bedömning och, i tillämpliga fall, införande av korrigerande åtgärder eller sanktioner för de erkända organisationerna. I samma förklaring anges att vid en IMO-revision kommer medlemsstaterna att göra ett uttalande om att endast överensstämmelsen med bestämmelserna i de relevanta internationella konventioner som medlemsstaterna har godkänt, däribland vad gäller denna förklaring, ska verifieras.

               (14)

               Inom unionens rättsordning innehåller förordning (EG) nr 391/2009 och direktiv 2009/15/EG hänvisningar till de internationella konventioner som beskrivs i skäl 3. Inom denna ram införs ändringar av IMO:s konventioner automatiskt i unionslagstiftningen samtidigt som de träder i kraft på internationell nivå, däribland de tillhörande koder som har tvingande karaktär, som t.ex. III-koden och RO-koden, som därför utgör en del av IMO:s instrument som är relevanta vid tillämpningen av förordning (EG) nr 391/2009.

               (15)

               Ändringar av internationella konventioner kan dock undantas från tillämpningsområdet för EU:s sjöfartslagstiftning enligt förfarandet för kontroll av överensstämmelse om de uppfyller minst ett av de två kriterier som anges i artikel 5.2 i förordning (EG) nr 2099/2002.

               (16)

               Kommissionen utvärderade ändringarna av IMO-konventionerna i enlighet med artikel 5 i förordning (EG) nr 2099/2002 och fastställde att det finns ett antal avvikelser mellan å ena sidan III-koden och RO-koden, samt å andra sidan förordning (EG) nr 391/2009 och direktiv 2009/15/EG.

               (17)

               För det första anges i punkt 16.1 i del 2 i III-koden en minimiförteckning över resurser och processer som flaggstaterna måste fastställa, inklusive administrativa instruktioner som hänför sig bland annat till fartygsklasscertifikat, som krävs av flaggstaten, för att visa överensstämmelse med strukturella, mekaniska, elektriska och/eller andra krav i en internationell konvention som flaggstaten är part i eller med flaggstatens nationella bestämmelser. Såsom anges i skäl 21 nedan skiljer dock unionslagstiftningen mellan föreskrivna certifikat och klasscertifikat. De senare är dokument av privat karaktär och utfärdas varken av en flaggstat eller på en flaggstats vägnar. Denna bestämmelse i III-koden hänvisar i själva verket till Solas-konventionen kapitel II-1 del A-1 regel 3-1 där det anges att fartyg ska utformas, byggas och underhållas i överensstämmelse med de strukturella, mekaniska och elektriska krav som ställs av ett klassificeringssällskap som är erkänt av administrationen i enlighet med bestämmelserna i regel XI-1/1.1. I Solas-konventionen identifieras tydligt fartyget eller dess juridiska ombud gentemot flaggstaten som föremål för detta krav. När en erkänd organisation agerar i egenskap av klassificeringssällskap utfärdar den dessutom fartygsklasscertifikat i enlighet med sina egna bestämmelser, förfaranden, villkor och privata avtalsarrangemang som flaggstaten inte är part i. Därför motsäger denna bestämmelse i III-koden avgränsningen mellan klasscertifikat och föreskrivna certifikat i den befintliga EU-lagstiftningen.

               (18)

               För det andra krävs det i punkt 18.1 i del 2 i III-koden att en flaggstat fastställer ”med avseende enbart på fartyg som har rätt att föra dess flagg”, att en erkänd organisation har tillräckliga resurser i fråga om teknik, ledarskap och forskning för att genomföra de uppgifter som den har anförtrotts. Däremot behandlas denna aspekt enligt unionslagstiftningen som ett krav för erkännande enligt kriterium A.3 i bilaga I till förordning (EG) nr 391/2009, med avseende på hela flottan inom den berörda organisationens klass, utan åtskillnad baserad på flagg. Om denna bestämmelse i III-koden införlivades i unionslagstiftningen, skulle den begränsa tillämpningen av kriterium A.3 i bilaga I till förordning (EG) nr 391/2009 till den erkända organisationens prestationer vad gäller enbart fartyg som för en medlemsstats flagg, i strid med de krav som för närvarande gäller.

               (19)

               För det tredje har det genom punkt 19 i del 2 i III-koden införts ett förbud för flaggstaten att bemyndiga de erkända organisationerna att i fråga om andra fartyg än de som har rätt att föra dess flagg tillämpa krav som avser bland annat deras klassificeringsregler, krav eller förfaranden. Enligt direktiv 2009/15/EG kan medlemsstaterna endast bemyndiga en organisation att agera på deras vägnar vad gäller att utfärda föreskrivna certifikat för deras respektive flotta om organisationen har godkänts och övervakas för detta ändamål i enlighet med förordning (EG) nr 391/2009. Inom denna ram måste de erkända organisationernas relevanta verksamhet uppfylla vissa krav avseende hela den klassade flottan, oberoende av vilken flagg den för. Detta gäller de flesta av de kriterier som anges i bilaga I till förordning (EG) nr 391/2009 samt andra skyldigheter, i synnerhet artikel 10.4 i samma förordning. Om denna bestämmelse i III-koden införlivades i unionslagstiftningen, skulle den begränsa tillämpningen av befintliga krav på erkännande i förordning (EG) nr 391/2009, bland annat om de kan betraktas som regler, krav och förfaranden, till den erkända organisationens prestationer vad gäller enbart fartyg som för en medlemsstats flagg.

               (20)

               För det fjärde definieras en erkänd organisation i avsnitt 1.1 i del 2 i RO-koden som en organisation som utvärderats av en flaggstat och anses uppfylla kraven i del 2 i RO-koden. I artikel 2 e i förordning (EG) nr 391/2009 fastställs det däremot att en erkänd organisation är ”en organisation som har erkänts i enlighet med denna förordning”. Mot bakgrund av kommissionens bedömning enligt skälen 21–23 förefaller flera bestämmelser i del 2 i RO-koden vara oförenliga med förordning (EG) nr 391/2009. Följaktligen uppfyller en erkänd organisation enligt definitionen i RO-koden inte alla krav i förordning (EG) nr 391/2009 och kan därför inte uppfylla definitionen av en erkänd organisation enligt unionslagstiftningen.

               (21)

               För det femte definieras föreskriven certifiering och föreskrivna tjänster i avsnitt 1.3 i del 2 i RO-koden som en enda kategori av verksamheter som en erkänd organisation har rätt att utföra på flaggstatens vägnar, däribland utfärdande av certifikat som avser både föreskrivna krav och klassificeringskrav. I definitionerna i artikel 2 g och 2 i i förordning (EG) nr 391/2009 görs det däremot en tydlig åtskillnad mellan föreskrivna certifikat som är certifikat som utfärdas av en flaggstat eller på dess vägnar i enlighet med internationella konventioner och klasscertifikat som är dokument som utfärdas av en erkänd organisation som i egenskap av klassificeringssällskap intygar ett fartygs lämplighet för en viss användning eller tjänst i enlighet med de regler och förfaranden som har fastställts och offentliggjorts av den erkända organisationen. Enligt unionslagstiftningen är föreskrivna certifikat och klasscertifikat alltså separata och av olika karaktär. Föreskrivna certifikat har nämligen offentlig karaktär medan klasscertifikat har privat karaktär eftersom de utfärdas av ett klassificeringssällskap i enlighet med dess egna regler, förfaranden och villkor. Av detta följer att de klassificeringscertifikat som utfärdas av en erkänd organisation för ett fartyg för att intyga överensstämmelse med klassificeringsregler och förfaranden, bland annat vid kontroll av en flaggstat som bevis för överensstämmelse med Solas-konventionen kapitel II-I del A-1 regel 3-1 är dokument av rent privat natur som varken är en flaggstats handlingar eller handlingar som utförs på en flaggstats vägnar. I RO-koden anges det dock systematiskt att ”föreskriven certifiering och föreskrivna tjänster” utförs av den erkända organisationen ”på uppdrag av flaggstaten” vilket motsäger den rättsliga åtskillnaden i unionslagstiftningen. Oberoende av denna motstridighet medför denna bestämmelse i RO-koden, om den godtas som norm i unionslagstiftningen, en uppenbar risk för att kraven på erkännande som anges i förordning (EG) nr 391/2009, och som hänför sig till hela organisationens verksamhet oberoende av flaggstat, inte längre kan genomföras inom EU.

               (22)

               För det sjätte föreskrivs det i avsnitt 3.9.3.1 i del 2 i RO-koden en mekanism för samarbete mellan erkända organisationer inom den enda ram som fastställts av flaggstaten för att vid behov standardisera de förfaranden som avser föreskriven certifiering och föreskrivna tjänster för flaggstaten. I avsnitt 3.9.3.2 i del 2 i samma kod fastställs en ram av en flaggstat eller en grupp av flaggstater för att reglera samarbetet mellan deras erkända organisationer vad gäller tekniska och säkerhetsrelaterade aspekter av ”föreskriven certifiering och föreskrivna tjänster av fartyg […] på den/de nämnda flaggstatens/-staternas vägnar”. Däremot regleras samarbetet mellan erkända organisationer enligt unionslagstiftningen i artikel 10.1 i förordning (EG) nr 391/2009 som kräver att erkända organisationer regelbundet samråder med varandra för att bevara likvärdigheten mellan och uppnå harmonisering av sina regler och förfaranden och tillämpningen av dessa, och fastställer en ram för ömsesidigt erkännande i lämpliga fall av klasscertifikat för material, utrustning och komponenter. Dessa två samarbetsförfaranden enligt artikel 10.1 hänför sig till de erkända organisationernas privata verksamhet, i deras egenskap av klassificeringssällskap, och tillämpas därför utan åtskillnad baserad på flagg. Om samarbetsmekanismerna i RO-koden införlivades i unionslagstiftningen, skulle de begränsa tillämpningsområdet för den samarbetsram som fastställs i förordning (EG) nr 391/2009 till den verksamhet som utförs av de erkända organisationerna vilken avser enbart fartyg som för en medlemsstats flagg, i strid med de krav som för närvarande gäller.

               (23)

               För det sjunde är avsnitt 3.9.3.3 i del 2 i RO-koden identiskt med punkt 19 i del 2 i III-koden. De beaktanden som görs i skäl 19 gäller därför även för denna bestämmelse i RO-koden.

               (24)

               Ingenting i vare sig III-koden eller RO-koden bör inskränka unionens förmåga att fastställa, i enlighet med fördragen och internationell rätt, lämpliga villkor för erkännande av organisationer som önskar bemyndigas av medlemsstaterna att utföra fartygsrevisioner och certifieringsverksamhet på deras vägnar, i syfte att uppnå unionens mål och särskilt för att öka sjösäkerheten och skyddet av miljön.

               (25)

               Systemet för ömsesidigt erkännande av klasscertifikat för material, utrustning och komponenter enligt artikel 10.1 i förordning (EG) nr 391/2009 är endast giltigt inom unionen med avseende på fartyg som för en medlemsstats flagg. Vad beträffar utländska fartyg beslutar de relevanta tredjeländerna som är flaggstater själva om godkännandet av sådana certifikat när de utövar sin exklusiva behörighet, särskilt enligt Förenta nationernas havsrättskonvention (Unclos).

               (26)

               På grundval av sin utvärdering har kommissionen fastställt att de bestämmelser i III-koden och RO-koden som avses i föregående skäl är oförenliga med förordning (EG) nr 391/2009 och bör uteslutas från förordningens tillämpningsområde. Artikel 2 b i förordning (EG) nr 391/2009 bör därför ändras i enlighet med detta.

               (27)

               Eftersom RO-koden träder i kraft den 1 januari 2015 bör denna förordning träda i kraft så snart som möjligt efter dagen för offentliggörandet.

               (28)

               Kommittén för sjösäkerhet och förhindrande av förorening från fartyg (Coss) har inte avgett något yttrande om de åtgärder som föreskrivs i denna förordning. En genomförandeakt ansågs vara nödvändig och ordföranden lämnade utkastet till genomförandeakt till omprövningskommittén för ytterligare överläggningar. De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från omprövningskommittén.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Artikel 2 b i förordning (EG) nr 391/2009 ska ersättas med följande:

      ”b)
            internationella konventioner
         : den internationella konventionen om säkerhet för människoliv till sjöss av den 1 november 1974 (Solas 74) utom kapitel XI-2 i dess bilaga, den internationella lastlinjekonventionen av den 5 april 1966 och den internationella konventionen till förhindrande av förorening från fartyg av den 2 november 1973 (Marpol), inklusive protokoll och ändringar till dessa samt därmed förknippade koder av tvingande karaktär i alla medlemsstater, utom punkterna 16.1, 18.1 och 19 i del 2 i genomförandekoden för IMO-instrument samt avsnitt 1.1, 1.3, 3.9.3.1, 3.9.3.2 och 3.9.3.3 i del 2 i IMO-koden för erkända organisationer, i uppdaterad lydelse.”

   Artikel 2
   Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
   Den ska tillämpas från och med den 1 januari 2015.

      Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
      Utfärdad i Bryssel den 17 december 2014.

            På kommissionens vägnar

         Jean-Claude JUNCKER

            Ordförande

      (1)  EUT L 131, 28.5.2009, s. 11.

      (2)  EGT L 324, 29.11.2002, s. 1.

      (3)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/15/EG av den 23 april 2009 om gemensamma regler och standarder för organisationer som utför inspektioner och utövar tillsyn av fartyg och för sjöfartsadministrationernas verksamhet i förbindelse därmed (EUT L 131, 28.5.2009, s. 47).

      (4)  Rådets beslut 2013/268/EU av den 13 maj 2013 om den ståndpunkt som ska intas på Europeiska unionens vägnar i Internationella sjöfartsorganisationen (IMO) i fråga om antagandet av vissa koder och tillhörande ändringar av vissa konventioner och protokoll (EUT L 155, 7.6.2013, s. 3).


title: Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2017/1928 av den 20 oktober 2017 om införande av ett namn i registret över skyddade ursprungsbeteckningar och skyddade geografiska beteckningar (Kintoa [SUB])

text:
               21.10.2017

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 272/15

         KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) 2017/1928
   av den 20 oktober 2017
   om införande av ett namn i registret över skyddade ursprungsbeteckningar och skyddade geografiska beteckningar (Kintoa [SUB])
   EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
   med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1151/2012 av den 21 november 2012 om kvalitetsordningar för jordbruksprodukter och livsmedel (1), särskilt artiklarna 15.1 och 52.2, och
   av följande skäl:

               (1)

               I enlighet med artikel 50.2 a i förordning (EU) nr 1151/2012 har Frankrikes ansökan om registrering av namnet ”Kintoa” offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning
                   (2).

               (2)

               Inga invändningar enligt artikel 51 i förordning (EU) nr 1151/2012 har inkommit till kommissionen och därför bör namnet ”Kintoa” registreras.

               (3)

               I en skrivelse som kommissionen mottog den 22 augusti 2016 meddelade de franska myndigheterna att jordbruksföretaget med begränsat ansvar (exploitation agricole à responsabilité limitée, EARL) du Carré (Alain Cazanave, Le chalet, 380 Chemin du Carré, 64300 Sallespisse) som är etablerat på franskt territorium, i mer än fem år lagligen och kontinuerligt har salufört den produkt som har varubeteckningen ”Kintoa” och att detta hade tagits upp inom ramen för det nationella invändningsförfarandet.

               (4)

               Eftersom företaget som anges i skäl 3 uppfyller de villkor som anges i artikel 15.1 i förordning (EU) nr 1151/2012 för att under en övergångsperiod lagligen kunna använda varubeteckningen efter det att den har förts in i registret, bör företaget beviljas en övergångsperiod till och med den 31 december 2017 och får då använda namnet ”Kintoa”.

               (5)

               De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från kommittén för kvalitetspolitik för jordbruksprodukter.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Namnet ”Kintoa” (SUB) ska föras in i registret.
   Namnet i första stycket avser en produkt i klass 1.1 Färskt kött (och slaktbiprodukter) enligt bilaga XI till kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 668/2014 (3).
   Artikel 2
   Jordbruksföretaget med begränsat ansvar (exploitation agricole à responsabilité limitée, EARL) du Carré (Alain Cazanave, Le chalet, 380 Chemin du Carré, 64300 Sallespisse) tillåts fortsätta att använda det registrerade namnet ”Kintoa” (SUB) till och med den 31 december 2017.
   Artikel 3
   Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

      Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
      Utfärdad i Bryssel den 20 oktober 2017.

            På kommissionens vägnar

         Jean-Claude JUNCKER

            Ordförande

      (1)  EUT L 343, 14.12.2012, s. 1.

      (2)  EUT C 90, 23.3.2017, s. 9.

      (3)  Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 668/2014 av den 13 juni 2014 om tillämpningsföreskrifter för Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1151/2012 om kvalitetsordningar för jordbruksprodukter och livsmedel (EUT L 179, 19.6.2014, s. 36).


title: Rådets genomförandeförordning (EU) nr 364/2013 av den 22 april 2013 om genomförande av artikel 16.2 i förordning (EU) nr 204/2011 om restriktiva åtgärder med hänsyn till situationen i Libyen

text:
                  23.4.2013

                  SV

                  Europeiska unionens officiella tidning

                  L 111/25

         RÅDETS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 364/2013
         av den 22 april 2013
         om genomförande av artikel 16.2 i förordning (EU) nr 204/2011 om restriktiva åtgärder med hänsyn till situationen i Libyen
         EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
         med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
         med beaktande av rådets förordning (EU) nr 204/2011 av den 2 mars 2011 om restriktiva åtgärder med hänsyn till situationen i Libyen (1), särskilt artikel 16.2, och
         av följande skäl:

                     (1)

                     Den 2 mars 2011 antog rådet förordning (EU) nr 204/2011.

                     (2)

                     Rådet anser att det inte längre finns anledning att behålla en person på förteckningen i bilaga III till förordning (EU) nr 204/2011.

                     (3)

                     Bilaga III till förordning (EU) nr 204/2011 bör uppdateras i enlighet med detta.

               HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

            Artikel 1
            Bilaga III till förordning (EU) nr 204/2011 ska ändras enligt bilagan till den här förordningen.

            Artikel 2
            Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.

            Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
            Utfärdad i Luxemburg den 22 april 2013.

                  På rådets vägnar

               C. ASHTON

                  Ordförande

            (1)  EUT L 58, 3.3.2011, s. 1.

            BILAGA
            Uppgifterna för nedanstående person ska utgå ur förteckningen i bilaga III till förordning (EU) nr 204/2011:
            ASHKAL, Al-Barrani


title: Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 564/2013 av den 18 juni 2013 om avgifter som ska betalas till Europeiska kemikaliemyndigheten enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 528/2012 om tillhandahållande på marknaden och användning av biocidprodukter  Text av betydelse för EES

text:
               19.6.2013

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 167/17

         KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 564/2013
   av den 18 juni 2013
   om avgifter som ska betalas till Europeiska kemikaliemyndigheten enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 528/2012 om tillhandahållande på marknaden och användning av biocidprodukter
   (Text av betydelse för EES)
   EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
   med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 528/2012 av den 22 maj 2012 om tillhandahållande på marknaden och användning av biocidprodukter (1), särskilt artikel 80.1, och
   av följande skäl:

               (1)

               Man bör fastställa strukturen för och storleken på de avgifter som ska betalas till Europeiska kemikaliemyndigheten (nedan kallad kemikaliemyndigheten), samt betalningsvillkoren.

               (2)

               Strukturen för och storleken på avgifterna bör fastställas med hänsyn till den arbetsinsats som enligt förordning (EU) nr 528/2012 krävs av kemikaliemyndigheten. Avgifterna bör fastställas på en sådan nivå att avgiftsinkomsterna tillsammans med kemikaliemyndighetens övriga inkomster täcker kostnaderna för de tjänster som tillhandahålls.

               (3)

               Enligt artikel 80.3 d i förordning (EU) nr 528/2012 ska strukturen för och storleken på avgifterna ta hänsyn till huruvida information har lämnats gemensamt eller separat. För att ta hänsyn till kemikaliemyndighetens faktiska arbetsinsats och för att främja gemensamt inlämnande är det lämpligt att bara ta ut en avgift per ansökan om flera personer ansöker gemensamt om godkännande av ett verksamt ämne eller förnyat godkännande för ett verksamt ämne.

               (4)

               För att beakta de behov som gäller för unionens små och medelstora företag i den mening som avses i kommissionens rekommendation 2003/361/EG av den 6 maj 2003 om definitionen av mikroföretag samt små och medelstora företag (2), bör nedsatta avgifter för godkännande av verksamma ämnen, förnyat godkännande eller införlivande i bilaga I till förordning (EU) nr 528/2012, och för godkännande av biocidprodukter och förnyat godkännande tillämpas för sådana företag. När avgiftsnedsättningen fastställs bör man beakta den signifikanta andelen mikroföretag samt små och medelstora företag inom biocidsektorn, utan att för den skull belasta övriga företag med för stora avgifter, samtidigt som man ser till att kemikaliemyndighetens arbetsinsats kan finansieras helt. För att avråda från ansökningar för produkter som innehåller verksamma ämnen som uppfyller något av substitutionskriterierna enligt artikel 10.1 i förordning (EU) nr 528/2012, såväl som för sådana verksamma ämnen, bör nedsättningar inte tillämpas på ansökningar för sådana biocidprodukter eller verksamma ämnen.

               (5)

               Med beaktande av den arbetsinsats som krävs av kemikaliemyndigheten för att handlägga ett överklagande som lämnas enligt artikel 77 i förordning (EU) nr 528/2012 är det lämpligt att ta ut en avgift för sådana överklaganden, enligt tredje stycket i artikel 77.1 i den förordningen. Det är dock lämpligt att återbetala avgiften om överklagandet avgörs till förmån för klaganden, för att undvika negativa påföljder för sådana klaganden.

               (6)

               Med beaktande av den begränsade arbetsinsats som krävs om en ansökan avvisas före eller under valideringen, eller dras tillbaka under utvärderingen, är det lämpligt att fastställa delvis återbetalning i sådana fall.

               (7)

               För att uppmuntra ansökningar för godkännande av verksamma ämnen som är lämpliga alternativ till godkända verksamma ämnen som omfattas av något av uteslutningskriterierna förtecknade i artikel 5.1 i förordning (EU) nr 528/2012, är det lämpligt att fastställa återbetalning av avgiften för sådana ansökningar.

               (8)

               Avgiften för ansökningar om införlivande i bilaga I till förordning (EU) nr 528/2012 i fråga om verksamma ämnen som inte föranleder betänkligheter bör fastställas med beaktande av den uppskattade arbetsinsats som krävs av kemikaliemyndigheten för handläggning av sådana ansökningar, och med beaktande av det allmänna intresset när det gäller att godkänna produkter som innehåller sådana ämnen.

               (9)

               För att avråda från ansökningar för godkännande eller förnyat godkännande av verksamma ämnen som omfattas av något av substitutionskriterierna enligt artikel 10.1 i förordning (EU) nr 528/2012 eller ansökningar för godkännande eller förnyat godkännande av produkter för vilka det krävs jämförande bedömning enligt artikel 23 i förordning (EU) nr 528/2012, och för att bidra till finansiering av undantag och nedsättningar enligt förordningen, är det lämpligt att fastställa högre avgifter för sådana ansökningar.

               (10)

               Med hänsyn till den arbetsinsats som krävs av kemikaliemyndigheten för att handlägga en begäran om yttrande om klassificering av en ändring enligt kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 354/2013 av den 18 april 2013 om ändringar av biocidprodukter som godkänts i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 528/2012 (3), är det lämpligt att ta ut en avgift för sådan begäran. För att i den utsträckning det är möjligt undvika negativa påföljder för sökande vars begäran om att få en ändring klassificerad som mindre betydande eller administrativ är välgrundad, är det lämpligt att bevilja nedsättning av avgiften för den påföljande ansökan om ändring, om begäran leder till en rekommendation om att klassificera ändringen såsom administrativ eller mindre betydande.

               (11)

               Med tanke på den arbetsinsats som krävs av kemikaliemyndigheten när det gäller införlivande av relevanta personer enligt det som anges i artikel 95 i förordning (EU) nr 528/2012, är det lämpligt att ta ut en avgift för sådana ansökningar. Den arbetsinsats som krävs för dessa ansökningar varierar betydligt beroende på om den relevanta personen lämnar in fullmakt för tillgång eller en ny dossier, eftersom kemikaliemyndigheten i det senare fallet måste kontrollera att dossiern uppfyller kraven enligt bilaga II till förordning (EU) nr 528/2012 eller, där det är tillämpligt, bilaga II A till Europaparlamentets och rådets direktiv 98/8/EG av den 16 februari 1998 om utsläppande av biocidprodukter på marknaden (4). Det är lämpligt att differentiera avgiften enligt detta.

               (12)

               Med tanke på den arbetsinsats som krävs av kemikaliemyndigheten för att handlägga en begäran om konfidentialitet enligt artikel 66.4 i förordning (EU) nr 528/2012, är det lämpligt att ta ut en avgift för en sådan begäran.

               (13)

               Eftersom kemikaliemyndighetens budget görs upp och genomförs i euro, och myndighetens räkenskaper också läggs fram i euro enligt artikel 19 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 av den 25 oktober 2012 om finansiella regler för unionens allmänna budget och om upphävande av rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 (5), artikel 17 i kommissionens förordning (EG, Euratom) nr 2343/2002 av den 23 december 2002 med rambudgetförordning för de gemenskapsorgan som avses i artikel 185 i rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 med budgetförordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget (6) och artikel 17 i budgetförordningen för Europeiska kemikaliemyndigheten av den 24 september 2008 (7), är det lämpligt att avgifterna endast tas ut i euro.

               (14)

               Av artikel 80.3 f i förordning (EU) nr 528/2012 följer att tidsfristerna för betalning av avgifterna bör fastställas med vederbörlig hänsyn tagen till tidsfristerna inom ramen för de förfaranden som fastställs i den förordningen.

               (15)

               De avgifter som fastställs i denna förordning bör ses över med lämpliga tidsintervall, för att anpassa dem efter inflationen och de faktiska kostnaderna för kemikaliemyndigheten när den tillhandahåller tjänsterna. Syftet bör vara att ta hänsyn till kemikaliemyndighetens ökande erfarenhet av hur ansökningar handläggs enligt förordningen och de effektivitetsvinster detta medför.

               (16)

               Den ständiga kommittén för biocidprodukter som anges i artikel 82.1 i förordning (EU) nr 528/2012 har inte avgett något yttrande om de åtgärder som föreskrivs i denna förordning. Eftersom det ansågs att en genomförandeakt var nödvändig lade ordföranden fram utkastet till genomförandeakten för omprövningskommittén för ytterligare överläggningar. Omprövningskommittén har inte avgett något yttrande.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   KAPITEL I

      AVGIFTER

   Artikel 1
   Avgifter för tjänster rörande verksamma ämnen
   Kemikaliemyndigheten ska ta ut de avgifter som anges i tabell 1 i bilaga I för tjänster som enligt förordning (EU) nr 528/2012 krävs i samband med godkännande och förnyat godkännande av verksamma ämnen, och införlivande i bilaga I till den förordningen.
   Artikel 2
   Avgifter i samband med unionsgodkännande av biocidprodukter
   Kemikaliemyndigheten ska ta ut de avgifter som anges i tabell 1 i bilaga II för tjänster som enligt förordning (EU) nr 528/2012 krävs för unionsgodkännande av biocidprodukter.
   Artikel 3
   Övriga avgifter
   1.   Kemikaliemyndigheten ska ta ut de avgifter som anges i bilaga III för tjänster som enligt förordning (EU) nr 528/2012 krävs för att fastställa teknisk likvärdighet, tillämpningar för ömsesidigt erkännande, begäran om införlivande i förteckningen över relevanta personer och begäran om konfidentiell behandling av information som lämnas till kemikaliemyndigheten.
   2.   Kemikaliemyndigheten ska ta ut de årliga avgifter som anges i bilaga III för varje biocidprodukt eller biocidproduktfamilj som får unionsgodkännande. Årsavgiften ska förfalla på den första årsdagen och varje efterföljande årsdag för försäljningsgodkännandets ikraftträdande. Avgiften ska hänföra sig till föregående år.
   Artikel 4
   Avgifter för överklagande enligt artikel 77 i förordning (EU) nr 528/2012 av ett beslut som fattats av kemikaliemyndigheten
   1.   För varje överklagande av kemikaliemyndighetens beslut som görs enligt artikel 77 i förordning (EU) nr 528/2012 ska kemikaliemyndigheten ta ut en avgift enligt det som anges i bilaga III.
   2.   Ett överklagande ska inte anses ha mottagits av överklagandenämnden förrän kemikaliemyndigheten har mottagit motsvarande avgift.
   3.   Om överklagandenämnden anser att överklagandet inte kan tas upp till prövning ska avgiften inte återbetalas.
   4.   Kemikaliemyndigheten ska återbetala en avgift som tagits ut enligt punkt 1 om verkställande direktören rättar ett beslut enligt artikel 93.1 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1907/2006 (8), eller om överklagandet avgörs till förmån för klaganden.
   Artikel 5
   Återbetalningsmöjligheter för alternativ till godkända verksamma ämnen som uppfyller något av uteslutningskriterierna
   1.   När en ansökan lämnas till kemikaliemyndigheten om godkännande av ett verksamt ämne som enligt det som anges i andra stycket i artikel 5.2 i förordning (EU) nr 528/2012 kan vara ett lämpligt alternativ till ett godkänt verksamt ämne som uppfyller något av uteslutningskriterierna enligt artikel 5.1 i den förordningen, kan en presumtiv sökande begära att kemikaliemyndigheten återbetalar avgiften.
   2.   Kommissionen ska besluta om ansökan efter att ha tagit del av kemikaliemyndighetens yttrande enligt artikel 8.4 i förordning (EU) nr 528/2012, som även ska omfatta rekommendationer om huruvida det aktiva ämnet är ett lämpligt alternativ enligt artikel 5.2 i förordning (EU) nr 528/2012.
   3.   Om kommissionen beslutar att det verksamma ämnet är ett lämpligt alternativ ska kemikaliemyndigheten underrätta den sökande om detta och till fullo återbetala den avgift som avses i punkt 1.
   KAPITEL II

      STÖD FÖR MIKROFÖRETAG SAMT SMÅ OCH MEDELSTORA FÖRETAG

   Artikel 6
   Erkännande av status som mikroföretag, litet eller medelstort företag
   1.   Innan en ansökan som lämnas till kemikaliemyndigheten för godkännande, förnyelse eller införlivande i bilaga I till förordning (EU) nr 528/2012 för ett verksamt ämne eller för unionsgodkännande av en biocidprodukt eller biocidproduktfamilj, lämnad i enlighet med artiklarna 7.1, 13.1, 28.4, 43.1 eller 45.1 i den förordningen, och som innehåller en begäran om nedsättning för mikroföretag, små eller medelstora företag, ska den presumtiva sökande förse kemikaliemyndigheten med relevanta uppgifter som styrker att företaget har rätt till sådan nedsättning på grund av status som ett företag i den mening som avses i rekommendation 2003/361/EG.
   2.   När det gäller ansökan om godkännande, förnyande eller införlivande av ett verksamt ämne i bilaga I till förordning (EU) nr 528/2012, ska frågan avgöras med avseende på den tillverkare av det verksamma ämnet som den presumtiva sökande representerar. När det gäller ansökan om produktgodkännande eller förnyat produktgodkännande, ska frågan avgöras med avseende på innehavaren av det presumtiva godkännandet.
   3.   Kemikaliemyndigheten ska offentliggöra en förteckning över de relevanta uppgifter som ska inlämnas enligt punkt 1.
   4.   Inom 45 dagar från mottagandet av alla relevanta uppgifter enligt punkt 1 ska kemikaliemyndigheten fastställa om status som mikroföretag, litet eller medelstort företag kan erkännas.
   5.   Erkännande av ett företag såsom mikroföretag, litet eller medelstort företag enligt ansökningar som lämnats in i enlighet med förordning (EU) nr 528/2012 ska gälla i två år.
   6.   Ett beslut som fattats av kemikaliemyndigheten enligt punkt 4 kan inte överklagas enligt artikel 77 i förordning (EU) nr 528/2012.
   Artikel 7
   Avgiftsnedsättningar
   1.   Nedsättning av avgifter som ska betalas till kemikaliemyndigheten enligt tabell 2 i bilaga I och tabell 2 i bilaga II ska beviljas mikroföretag samt små och medelstora företag etablerade i unionen.
   2.   Nedsättning av avgifter för ansökningar om godkännande av verksamt ämne, förnyat godkännande eller införlivande i bilaga I till förordning (EU) nr 528/2012 ska endast beviljas när det verksamma ämnet inte är ett kandidatämne för substitution.
   3.   Nedsättningar för ansökningar om godkännande eller förnyat godkännande av biocidprodukter ska endast beviljas när produkten inte innehåller ett verksamt ämne som är kandidatämne för substitution.
   KAPITEL III

      BETALNINGAR

   Artikel 8
   Betalningssätt
   1.   De avgifter som fastställs i denna förordning ska betalas i euro.
   2.   Betalning ska ske först när kemikaliemyndigheten har utfärdat en faktura.
   3.   Genom undantag från punkt 2 ska betalningar som förfaller enligt artikel 4 erläggas när ett överklagande lämnas in.
   4.   Betalningarna ska erläggas genom överföring till kemikaliemyndighetens bankkonto.
   Artikel 9
   Identifiering av en betalning
   1.   Alla betalningar, med undantag för de betalningar som avses i artikel 8.3, ska identifieras med fakturanumret i referensfältet.
   2.   För betalningar enligt artikel 8.3 ska referensfältet innehålla uppgifter om sökandens (sökandenas) identitet och, om tillgängligt, numret på det beslut som överklagas.
   3.   Om det inte går att fastställa vad betalningen avser ska kemikaliemyndigheten ge betalaren en tidsfrist för att skriftligen meddela vad betalningen avser. Om kemikaliemyndigheten inte mottar ett meddelande om vad betalningen avser före utgången av tidsfristen, ska betalningen anses vara ogiltig och det berörda beloppet ska återbetalas till betalaren.
   Artikel 10
   Betalningsdag
   1.   Om inget annat fastställs ska avgifter betalas inom 30 dagar från den dag då fakturan lagts fram av kemikaliemyndigheten.
   2.   Det datum då hela betalningsbeloppet är insatt på ett bankkonto som innehas av kemikaliemyndigheten ska anses vara det datum då betalningen har gjorts.
   3.   Betalningen ska anses ha gjorts i tid om det läggs fram tillräcklig skriftlig bevisning som styrker att betalaren före utgången av den relevanta tidsfristen har begärt överföring till det bankkonto som anges på fakturan. En bekräftelse av överföringsordern från ett finansinstitut ska anses vara tillräcklig bevisning.
   Artikel 11
   Otillräcklig betalning
   1.   En betalningsfrist ska anses ha iakttagits endast om hela avgiftsbeloppet har betalats i tid.
   2.   Om en faktura gäller en grupp transaktioner får kemikaliemyndigheten fritt fördela varje eventuell delbetalning mellan transaktionerna. Kriterierna för betalningsfördelningen ska fastställas av kemikaliemyndigheternas styrelse.
   Artikel 12
   Återbetalning av för stora inbetalningar
   1.   Reglerna för återbetalning till betalaren av för stora belopp som betalats i avgift ska fastställas av kemikaliemyndighetens verkställande direktör och publiceras på kemikaliemyndighetens webbplats.
   Det överskjutande beloppet ska inte återbetalas om det understiger 200 euro och den berörda parten inte uttryckligen har begärt att det ska återbetalas.
   2.   Överskjutande belopp får inte räknas som tillgodohavande för kommande betalningar till kemikaliemyndigheten.
   Artikel 13
   Återbetalning när det gäller ansökningar som har avvisats under valideringen eller dragits tillbaka under bedömningen
   1.   Kemikaliemyndigheten ska återbetala 90 % av den inbetalda avgiften om en ansökan om godkännande av ett verksamt ämne eller godkännande av en biocidprodukt, inlämnad enligt artikel 7.1 eller 43.1 i förordning (EU) nr 528/2012, eller en ansökan om en större eller mindre ändring av en produkt avvisas före eller under valideringen.
   2.   Kemikaliemyndigheten ska återbetala 75 % av den inbetalda avgiften om en ansökan om godkännande av ett verksamt ämne eller godkännande av en biocidprodukt, inlämnad enligt artikel 7.1 eller 43.1 i förordning (EU) nr 528/2012, eller en ansökan om en större eller mindre ändring av en produkt dras tillbaka innan den utvärderande behöriga myndigheten har lämnat sin bedömningsrapport till kemikaliemyndigheten.
   Den inbetalda avgiften ska inte återbetalas om en ansökan dras tillbaka efter att den utvärderande behöriga myndigheten har lämnat sin bedömningsrapport till kemikaliemyndigheten.
   3.   Reglerna för återbetalning av kvarstående belopp till betalaren ska fastställas av kemikaliemyndighetens verkställande direktör och publiceras på kemikaliemyndighetens webbplats.
   KAPITEL IV

      SLUTBESTÄMMELSER

   Artikel 14
   Ersättning till föredragande
   De medlemmar i kommittén för biocidprodukter som agerar som föredragande ska få ersättning genom avgifter som betalas in enligt artikel 80.2 till medlemsstaters behöriga myndigheter som agerar som utvärderande behörig myndighet.
   Artikel 15
   Avgifter
   1.   Under förutsättning att kommissionen lämnar ett positivt yttrande kan kemikaliemyndigheten genom ett styrelsebeslut fastställa avgifter för administrativa eller tekniska tjänster som myndigheten på begäran av en part tillhandahåller enligt förordning (EU) nr 528/2012 i syfte att underlätta genomförandet. Kemikaliemyndighetens verkställande direktör får besluta att inte ta ut avgift från internationella organisationer eller länder som begär bistånd från kemikaliemyndigheten.
   2.   Avgifterna ska fastställas på en nivå som täcker kostnaderna för de tjänster som kemikaliemyndigheten tillhandahåller och ska inte vara högre än vad som är nödvändigt för att täcka dessa kostnader.
   3.   Avgifter ska betalas inom 30 kalenderdagar från det datum då kemikaliemyndigheten delger faktura.
   Artikel 16
   Preliminär beräkning
   När kemikaliemyndighetens (9) styrelse i enlighet med artikel 96.5 i förordning (EG) nr 1907/2006 gör en beräkning av sammanlagda inkomster och utgifter för det kommande budgetåret, ska den även göra en särskild preliminär beräkning av avgiftsinkomsterna från uppdrag som anförtrotts kemikaliemyndigheten enligt förordning (EU) nr 528/2012, och dessa inkomster ska redovisas skilt från eventuella unionsbidrag.
   Artikel 17
   Översyn
   De avgifter som föreskrivs i denna förordning ska ses över årligen av kommissionen med beaktande av den inflationstakt som uppmätts med hjälp av det europeiska konsumentprisindex som offentliggörs av Eurostat. En första översyn ska göras senast den 1 januari 2015.
   Kommissionen ska också fortlöpande se över denna förordning på grundval av viktig information som blir tillgänglig när det gäller antagandena om kemikaliemyndighetens förväntade inkomster och utgifter. Senast den 1 januari 2015 ska kommissionen se över denna förordning för att vid behov ändra den, med hänsyn till i synnerhet de resurser som kemikaliemyndigheten behöver och de resurser som medlemsstaternas behöriga myndigheter behöver för motsvarande tjänster. Vid översynen ska inverkan på mikroföretag samt små och medelstora företag beaktas, och vid behov ska avgiftsnedsättningen för dessa företag ses över.
   Artikel 18
   Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

      Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
      Utfärdad i Bryssel den 18 juni 2013.

            På kommissionens vägnar

         José Manuel BARROSO

            Ordförande

      (1)  EUT L 167, 27.6.2012, s. 1.

      (2)  EUT L 124, 20.5.2003, s. 36.

      (3)  EUT L 109, 19.4.2013, s. 4.

      (4)  EGT L 123, 24.2.1998, s. 1.

      (5)  EUT L 298, 26.10.2012, s. 1.

      (6)  EGT L 357, 31.12.2002, s. 72.

      (7)  MB/53/2008 slutlig.

      (8)  EUT L 396, 30.12.2006, s. 1.

      (9)  EUT L 396, 30.12.2006, s. 1.

      BILAGA I

         Avgifter rörande verksamma ämnen

         Tabell 1

         Standardavgifter

                  Allmän beskrivning av tjänsten samt relevanta bestämmelser i förordning (EU) nr 528/2012

                  Särskilda villkor eller beskrivning av tjänsten

                  Avgift (euro)

                  Godkännande av ett verksamt ämne, artikel 7.2

                  Avgift för den första produkttypen för vilken det verksamma ämnet godkänns

                  120 000

                  Tilläggsavgift per ytterligare produkttyp

                  40 000

                  Tilläggsavgift per produkttyp (både första produkttypen och ytterligare produkttyper) om det verksamma ämnet är ett kandidatämne för substitution enligt artikel 10 i förordning (EU) nr 528/2012

                  20 000

                  Avgift för ändring av ett godkännande, annan än tillägg av en produkttyp

                  20 000

                  Förnyat godkännande, artikel 13.3

                  Avgift för den första produkttypen för vilken det ansöks om förnyat godkännande av det verksamma ämnet

                  15 000

                  Tilläggsavgift per ytterligare produkttyp

                  1 500

                  Tilläggsavgift för den första produkttypen för vilken det ansöks om förnyat godkännande för det verksamma ämnet, i det fall det konstateras att en fullständig utvärdering krävs enligt artikel 14.1 i förordning (EU) nr 528/2012

                  25 000

                  Tilläggsavgift per ytterligare produkttyp, i det fall det konstateras att en fullständig utvärdering krävs enligt artikel 14.1 i förordning (EU) nr 528/2012

                  2 500

                  Tilläggsavgift per produkttyp (både första produkttypen och ytterligare produkttyper) om det verksamma ämnet är ett kandidatämne för substitution enligt artikel 10 i förordning (EU) nr 528/2012

                  20 000

                  Införlivande av ett verksamt ämne i bilaga I, artikel 28

                  Avgift för första införlivandet av ett verksamt ämne i bilaga I

                  10 000

                  Avgift för ändring av införlivande av ett verksamt ämne i bilaga I

                  2 000

                  Anmälan enligt artikel 3a i förordning (EG) nr 1451/2007

                  Avgift per kombination ämne/produkttyp
                  Avgiften för anmälan ska dras av från avgiften för efterföljande ansökan enligt artikel 7 i förordning (EU) nr 528/2012

                  10 000

         Tabell 2

         Avgiftsnedsättningar för godkännande, förnyat godkännande och införlivande i bilaga I i fråga om verksamma ämnen vars tillverkare klassificeras som mikroföretag eller litet eller medelstort företag som är etablerat i unionen, utom om det verksamma ämnet är ett kandidatämne för substitution

                  Typ av företag

                  Nedsättning (% av standardavgiften)

                  Mikroföretag

                  60

                  Litet företag

                  40

                  Medelstort företag

                  20

      BILAGA II

         Avgifter för unionsgodkännande av biocidprodukter

         Tabell 1

         Standardavgifter

                  Allmän beskrivning av tjänsten samt relevanta bestämmelser i förordning (EU) nr 528/2012

                  Särskilda villkor eller beskrivning av tjänsten

                  Avgift (euro)

                  Beviljande av unionsgodkännande, enskild produkt, artikel 43.2

                  Avgift per produkt som inte är identisk med någon av de representativa produkter som bedöms för godkännande av ämnet

                  80 000

                  Avgift per produkt som är identisk med någon av de representativa produkter som bedöms för godkännande av ämnet

                  40 000

                  Tilläggsavgift per produkt när det krävs jämförande bedömning enligt artikel 23 i förordning (EU) nr 528/2012

                  40 000

                  Tilläggsavgift per produkt när det begärda godkännandet är tillfälligt enligt artikel 55.2 i förordning (EU) nr 528/2012

                  10 000

                  Beviljande av unionsgodkännande, biodicproduktfamilj, artikel 43.2

                  Avgift per produktfamilj

                  150 000

                  Tilläggsavgift per produktfamilj när det krävs jämförande bedömning enligt artikel 23 i förordning (EU) nr 528/2012

                  60 000

                  Tilläggsavgift per produktfamilj när det begärda godkännandet är tillfälligt enligt artikel 55.2 i förordning (EU) nr 528/2012

                  15 000

                  Anmälan till kemikaliemyndigheten om en ytterligare produkt inom en biocidproduktfamilj, artikel 17.6

                  Avgift per ytterligare produkt

                  2 000

                  Unionsgodkännande av samma biocidprodukt, artikel 17.7

                  Avgift per produkt som utgör ”samma produkt” enligt det som avses i kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 414/2013 av den 6 maj 2013 om ett förfarande för produktgodkännande av likadana biocidprodukter i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 528/2012 (1)

                  2 000

                  Större ändring av godkänd produkt eller produktfamilj, artikel 50.2

                  Avgift per ansökan

                  40 000

                  Mindre ändring av godkänd produkt eller produktfamilj, artikel 50.2

                  Avgift per ansökan

                  15 000

                  Administrativ ändring av godkänd produkt eller produktfamilj, artikel 50.2

                  Avgift per anmälan

                  2 000

                  Rekommendation om klassificering av en ändring av en godkänd produkt eller produktfamilj, artikel 50.2

                  Avgift per begäran enligt förordning (EU) nr 354/2013.
                  Om rekommendationen är att klassificera ändringen som en administrativ eller mindre ändring, ska avgiften för begäran dras av från efterföljande ansökan eller anmälan enligt förordning (EU) nr 354/2013.

                  2 000

                  Förnyande av unionsgodkännande, enskild produkt, artikel 45.3

                  Avgift per produkt

                  5 000

                  Tilläggsavgift per produkt, när det krävs fullständig utvärdering enligt artikel 14.1 i förordning (EU) nr 528/2012

                  15 000

                  Tilläggsavgift per produkt när det krävs jämförande bedömning enligt artikel 23 i förordning (EU) nr 528/2012

                  40 000

                  Förnyat unionsgodkännande, biocidproduktfamilj, artikel 45.3

                  Avgift per produktfamilj

                  7 500

                  Tilläggsavgift per produktfamilj när det krävs fullständig utvärdering enligt artikel 14.1 i förordning (EU) nr 528/2012

                  22 500

                  Tilläggsavgift per produktfamilj när det krävs jämförande bedömning enligt artikel 23 i förordning (EU) nr 528/2012

                  60 000

         Tabell 2

         Avgiftsnedsättningar för ansökningar om beviljande och förnyande av unionsgodkännande för biocidprodukter eller biocidproduktfamiljer, om den presumtiva tillståndsinnehavaren är ett mikroföretag eller ett litet eller medelstort företag etablerat i unionen, utom om produkten innehåller ett verksamt ämne som är ett kandidatämne för substitution

                  Typ av företag

                  Nedsättning (% av standardavgiften)

                  Mikroföretag

                  30

                  Litet företag

                  20

                  Medelstort företag

                  10

         (1)  EUT L 125, 7.5.2013, s. 4.

      BILAGA III

         Övriga avgifter

                  Allmän beskrivning av tjänsten samt relevanta bestämmelser i förordning (EU) nr 528/2012

                  Särskilda villkor eller beskrivning av tjänsten

                  Avgift (euro)

                  Teknisk ekvivalens; artikel 54.3

                  Avgift när skillnaden mellan källor för verksamma ämnen är begränsad till ändring av tillverkningsplats, och ansökan endast baserar sig på analytiska data

                  5 000

                  Avgift när skillnaden mellan källor för verksamma ämnen går utöver ändring av tillverkningsplats, och ansökan endast baserar sig på analytiska data

                  20 000

                  Avgift när villkoren enligt ovan inte uppfylls

                  40 000

                  Årsavgift för biocidprodukter som godkänns av unionen; artikel 80.1 a

                  Avgift per unionsgodkännande av en biocidprodukt

                  10 000

                  Avgift per unionsgodkännande av en biocidproduktfamilj

                  20 000

                  Avgift för ansökan om ömsesidigt godkännande; artikel 80.1 a

                  Avgift per produkt eller produktfamilj som berörs av ansökan om ömsesidigt godkännande, per medlemsstat för vilken ömsesidigt erkännande begärts

                  700

                  Överklagande, artikel 77.1

                  Avgift per överklagande

                  2 500

                  Ansökan om införlivande i förteckningen över relevanta personer; artikel 95

                  Avgift per inlämnande av fullmakt för tillgång eller en dossier som kemikaliemyndigheten eller en utvärderande myndighet redan har konstaterat vara fullständig

                  2 000

                  Avgift per inlämnande av fullmakt för tillgång till del av en dossier som kemikaliemyndigheten eller en utvärderande myndighet redan har konstaterat vara fullständig

                  20 000

                  Avgift för inlämnande av en ny dossier

                  40 000

                  Begäran enligt artikel 66.4 som lämnas till kemikaliemyndigheten

                  Avgift per uppgift för vilken konfidentialitet begärs

                  1 000


title: Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 1247/2011 av den 29 november 2011 om klassificering av vissa varor i Kombinerade nomenklaturen

text:
               2.12.2011

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 319/34

         KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 1247/2011
   av den 29 november 2011
   om klassificering av vissa varor i Kombinerade nomenklaturen
   EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
   med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 2658/87 av den 23 juli 1987 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan (1), särskilt artikel 9.1 a, och
   av följande skäl:

               (1)

               För att säkerställa en enhetlig tillämpning av Kombinerade nomenklaturen, som är en bilaga till förordning (EEG) nr 2658/87, är det nödvändigt att anta bestämmelser för klassificering av de varor som avses i bilagan till den här förordningen.

               (2)

               Genom förordning (EEG) nr 2658/87 har allmänna bestämmelser fastställts för tolkningen av Kombinerade nomenklaturen. Dessa bestämmelser gäller också för varje annan nomenklatur som helt eller delvis grundar sig på denna eller som tillfogar underuppdelningar till den och som har upprättats genom särskilda unionsbestämmelser för tillämpningen av tulltaxebestämmelser eller andra åtgärder för varuhandeln.

               (3)

               Enligt dessa allmänna bestämmelser bör de varor som beskrivs i kolumn 1 i tabellen i bilagan klassificeras enligt motsvarande KN-nummer i kolumn 2 enligt den motivering som anges i kolumn 3 i tabellen.

               (4)

               Bindande klassificeringsbesked som har utfärdats av medlemsstaternas tullmyndigheter avseende klassificering av varor i Kombinerade nomenklaturen men som inte stämmer överens med reglerna i denna förordning bör, under en period på tre månader, kunna åberopas av innehavaren i enlighet med artikel 12.6 i rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av den 12 oktober 1992 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen (2).

               (5)

               De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från tullkodexkommittén.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   De varor som beskrivs i kolumn 1 i tabellen i bilagan ska i Kombinerade nomenklaturen klassificeras enligt motsvarande KN-nummer i kolumn 2 i tabellen.
   Artikel 2
   Bindande klassificeringsbesked som har utfärdats av medlemsstaternas tullmyndigheter men som inte stämmer överens med reglerna i denna förordning får under en period på tre månader fortfarande åberopas i enlighet med artikel 12.6 i förordning (EEG) nr 2913/92.
   Artikel 3
   Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

      Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
      Utfärdad i Bryssel den 29 november 2011.

            På kommissionens vägnar För ordföranden

         Algirdas ŠEMETA

            Ledamot av kommissionen

      (1)  EGT L 256, 7.9.1987, s. 1.

      (2)  EGT L 302, 19.10.1992, s. 1.

      BILAGA

                  Varubeskrivning

                  Klassificering
                  (KN-nummer)

                  Motivering

                  (1)

                  (2)

                  (3)

                              1.

                              En artikel som har formen av en modul i eget hölje med en storlek på cirka 11 × 7 × 5 cm (en så kallad analog ingångsmodul).
                              Modulen består av två kretskort med ett ingångsgränssnitt med fyra kanaler, en analog-digitalomvandlare, en processor och ett bussgränssnitt för anslutning till en programmerbar logisk styrenhet (PLC). Modulen har ett inspänningsområde på 0 till 10 V DC.
                              Modulen tar emot analoga signaler från olika externa enheter, som motsvarar mätningar av t.ex. temperatur, hastighet, flöde eller vikt.
                              Modulen omvandlar och bearbetar dessa signaler innan de skickas till PLC:n.

                  8538 90 99

                  Klassificering på grundval av de allmänna bestämmelserna 1 och 6 för tolkning av Kombinerade nomenklaturen, anmärkning 2 b i avdelning XVI samt texten till KN-nummer 8538, 8538 90 och 8538 90 99.
                  Klassificering enligt nr 8471 som ett utorgan är utesluten eftersom modulen utgör ett gränssnitt mellan externa enheter och ett numeriskt styrorgan enligt nr 8537.
                  Eftersom modulen tar emot, omvandlar, bearbetar och skickar elektriska signaler till PLC:n är klassificering enligt nr 8536 som en strömställare eller ett relä för åstadkommande av anslutning till eller förbindelse i elektriska kretsar utesluten.
                  Klassificering enligt nr 8537 som ett elektriskt styrorgan är utesluten eftersom modulen inte styr externa enheter självständigt, utan endast utgör gränssnitt mellan sådana enheter och PLC:n.
                  Eftersom analog-digitalomvandlingen endast är en mellanliggande process är klassificering enligt nr 8543 som elektriska maskiner och apparater med självständiga arbetsuppgifter, inte nämnda eller inbegripna någon annanstans i kapitel 85 utesluten.
                  Eftersom syftet med modulen är att ta emot, omvandla och bearbeta signaler från externa enheter, som motsvarar mätningar från externa enheter, och skicka dem till PLC:n, är modulen avgörande för att PLC:n enligt nr 8537 fungerar.
                  Artikeln ska därför klassificeras enligt KN-nummer 8538 som delar till apparater enligt nr 8535–8537.

                              2.

                              En artikel som har formen av en modul i eget hölje med en storlek på cirka 11 × 7 × 5 cm (en så kallad diskret utgångsmodul).
                              Modulen består av ett kretskort med ett bussgränssnitt för anslutning till en programmerbar logisk styrenhet (PLC), en processor, en digital-analogomvandlare och ett utgångsgränssnitt med åtta anslutningspunkter.
                              De utgående anslutningspunkterna är reläer av elektromagnetisk typ med ett utspänningsområde på 0 till 250 V AC och en belastningsström per punkt på upp till 0,17 A.
                              Modulen bearbetar och omvandlar diskreta signaler som motsvarar en av/på-signal (t.ex. 1/0 eller sann/falsk) innan den skickar dem till olika externa enheter såsom kontaktorer, reläer och signallampor.

                  8538 90 99

                  Klassificering på grundval av de allmänna bestämmelserna 1 och 6 för tolkning av Kombinerade nomenklaturen, anmärkning 2 b i avdelning XVI samt texten till KN-nummer 8538, 8538 90 och 8538 90 99.
                  Eftersom modulen utgör ett gränssnitt mellan externa enheter och ett numeriskt styrorgan enligt nr 8537 är klassificering enligt nr 8471 som ett utorgan utesluten.
                  Eftersom modulen tar emot, bearbetar, omvandlar och skickar elektriska signaler till externa enheter är klassificering enligt nr 8536 som en strömställare eller ett relä för åstadkommande av anslutning till eller förbindelse i elektriska kretsar utesluten.
                  De utgående anslutningspunkterna (som utgörs av elektromagnetiska reläer) är endast en del av modulen, som utöver anslutningspunkterna består av bussgränssnittet, processorn och digital-analogomvandlaren. Dessutom styr modulen inte externa enheter självständigt, utan utgör ett gränssnitt mellan PLC:n och sådana enheter. Klassificering enligt nr 8537 som elektriskt styrorgan är därför utesluten.
                  Eftersom digital-analogomvandlingen endast är en mellanliggande process är klassificering enligt nr 8543 som elektriska maskiner och apparater med självständiga arbetsuppgifter, inte nämnda eller inbegripna någon annanstans i kapitel 85 utesluten.
                  Eftersom syftet med modulen är att ta emot, bearbeta och omvandla av/på-signaler från PLC:n och skicka dem till externa enheter är modulen avgörande för att PLC:n enligt nr 8537 fungerar.
                  Artikeln ska därför klassificeras enligt KN-nummer 8538 som delar till apparater enligt nr 8535–8537.


title: Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2017/48 av den 11 januari 2017 om fastställande av schablonimportvärden för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker

text:
               12.1.2017

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 7/14

         KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) 2017/48
   av den 11 januari 2017
   om fastställande av schablonimportvärden för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker
   EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
   med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1308/2013 av den 17 december 2013 om upprättande av en samlad marknadsordning för jordbruksprodukter och om upphävande av rådets förordningar (EEG) nr 922/72, (EEG) nr 234/79, (EG) nr 1037/2001 och (EG) nr 1234/2007 (1),
   med beaktande av kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 av den 7 juni 2011 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 1234/2007 vad gäller sektorn för frukt och grönsaker och sektorn för bearbetad frukt och bearbetade grönsaker (2), särskilt artikel 136.1, och
   av följande skäl:

               (1)

               I genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 fastställs, i enlighet med resultatet av de multilaterala handelsförhandlingarna i Uruguayrundan, kriterierna för kommissionens fastställande av schablonvärden vid import från tredjeländer, för de produkter och de perioder som anges i del A i bilaga XVI till den förordningen.

               (2)

               Varje arbetsdag fastställs ett schablonimportvärde i enlighet med artikel 136.1 i genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 med hänsyn till varierande dagliga uppgifter. Denna förordning bör därför träda i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   De schablonimportvärden som avses i artikel 136 i genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 fastställs i bilagan till denna förordning.
   Artikel 2
   Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.

      Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
      Utfärdad i Bryssel den 11 januari 2017.

            På kommissionens vägnar

            För ordföranden

         Jerzy PLEWA

            Generaldirektör

            Generaldirektoratet för jordbruk och landsbygdsutveckling

      (1)  EUT L 347, 20.12.2013, s. 671.

      (2)  EUT L 157, 15.6.2011, s. 1.

      BILAGA

         Schablonimportvärden för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker

                  (euro/100 kg)

                  KN-nummer

                  Kod för tredjeland (1)

                  Schablonimportvärde

                  0702 00 00

                  IL

                  269,9

                  MA

                  115,2

                  SN

                  204,0

                  TR

                  108,2

                  ZZ

                  174,3

                  0707 00 05

                  MA

                  86,1

                  TR

                  220,1

                  ZZ

                  153,1

                  0709 91 00

                  EG

                  144,1

                  ZZ

                  144,1

                  0709 93 10

                  MA

                  236,8

                  TR

                  226,9

                  ZZ

                  231,9

                  0805 10 20

                  EG

                  46,2

                  IL

                  126,4

                  MA

                  54,3

                  TR

                  71,9

                  ZZ

                  74,7

                  0805 20 10

                  IL

                  166,4

                  MA

                  73,6

                  ZZ

                  120,0

                  0805 20 30 , 0805 20 50 , 0805 20 70 , 0805 20 90

                  EG

                  97,9

                  IL

                  151,6

                  JM

                  125,6

                  TR

                  96,5

                  ZZ

                  117,9

                  0805 50 10

                  TR

                  70,9

                  ZZ

                  70,9

                  0808 10 80

                  CN

                  144,5

                  US

                  72,4

                  ZZ

                  108,5

                  0808 30 90

                  CL

                  307,7

                  CN

                  99,5

                  TR

                  133,1

                  ZZ

                  180,1

         (1)  Landsbeteckningar som fastställs i kommissionens förordning (EU) nr 1106/2012 av den 27 november 2012 om tillämpning av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 471/2009 om gemenskapsstatistik över utrikeshandeln med icke-medlemsstater vad gäller uppdateringen av nomenklaturen avseende länder och territorier (EUT L 328, 28.11.2012, s. 7). Koden ZZ står för ”övrigt ursprung”.