title: Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 366/2012 av den 27 april 2012 om ändring av genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 vad gäller tröskelvolymerna för tilläggstull för gurkor och körsbär utom surkörsbär

text:
               28.4.2012

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 116/10

         KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 366/2012
   av den 27 april 2012
   om ändring av genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 vad gäller tröskelvolymerna för tilläggstull för gurkor och körsbär utom surkörsbär
   EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
   med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1234/2007 av den 22 oktober 2007 om upprättande av en gemensam organisation av jordbruksmarknaderna och om särskilda bestämmelser för vissa jordbruksprodukter (”förordningen om en samlad marknadsordning”) (1), särskilt artikel 143 b jämförd med artikel 4, och
   av följande skäl:

               (1)

               I kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 av den 7 juni 2011 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 1234/2007 vad gäller sektorn för frukt och grönsaker och sektorn för bearbetad frukt och bearbetade grönsaker (2) föreskrivs att importen av de produkter som förtecknas i förordningens bilaga XVIII ska övervakas. Övervakningen sker i enlighet med artikel 308d i kommissionens förordning (EEG) nr 2454/93 av den 2 juli 1993 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EEG) nr 2913/92 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen (3).

               (2)

               I enlighet med artikel 5.4 i det jordbruksavtal (4) som slöts inom ramen för de multilaterala förhandlingarna i Uruguayrundan, och på grundval av de senast tillgängliga uppgifterna för 2009, 2010 och 2011, bör det göras en anpassning av tröskelvolymerna för tilläggstullarna för gurka från och med den 1 maj 2012 och för körsbär, utom surkörsbär, från och med den 21 maj 2012.

               (3)

               Genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 bör därför ändras i enlighet med detta.

               (4)

               Denna åtgärd bör tillämpas så fort uppdaterade uppgifter föreligger, varför den här förordningen bör träda i kraft samma dag som den offentliggörs.

               (5)

               De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från förvaltningskommittén för den samlade marknadsordningen inom jordbruket.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Bilaga XVIII till genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 ska ersättas med bilagan till denna förordning.
   Artikel 2
   Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.

      Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
      Utfärdad i Bryssel den 27 april 2012.

            På kommissionens vägnar

         José Manuel BARROSO

            Ordförande

      (1)  EUT L 299, 16.11.2007, s. 1.

      (2)  EUT L 157, 15.6.2011, s. 1.

      (3)  EGT L 253, 11.10.1993, s. 1.

      (4)  EGT L 336, 23.12.1994, s. 22.

      BILAGA

            ”BILAGA XVIII
            TILLÄGGSIMPORTTULLAR: AVDELNING IV KAPITEL I AVSNITT 2
            Om inte annat följer av reglerna för tolkning av Kombinerade nomenklaturen, ska beskrivningen under varuslag endast anses som vägledande. Tillämpningsområdet för tilläggstullen i denna bilaga ska avgöras genom KN-numrens omfattning vid den tidpunkt då denna förordning antas.

                        Löpnummer

                        KN-nummer

                        Varuslag

                        Tillämpningsperiod

                        Tröskelvolymer
                        (ton)

                        78.0015

                        0702 00 00

                        Tomater

                        Från och med den 1 oktober till och med den 31 maj

                        481 762

                        78.0020

                        Från och med den 1 juni till och med den 30 september

                        44 251

                        78.0065

                        0707 00 05

                        Gurkor

                        Från och med den 1 maj till och med den 31 oktober

                        13 402

                        78.0075

                        Från och med den 1 november till och med den 30 april

                        18 306

                        78.0085

                        0709 91 00

                        Kronärtskockor

                        Från och med den 1 november till och med den 30 juni

                        11 620

                        78.0100

                        0709 93 10

                        Zucchini

                        Från och med den 1 januari till och med den 31 december

                        54 760

                        78.0110

                        0805 10 20

                        Apelsiner

                        Från och med den 1 december till och med den 31 maj

                        292 760

                        78.0120

                        0805 20 10

                        Klementiner

                        Från och med den 1 november till och med slutet av februari

                        85 392

                        78.0130

                        0805 20 30
                        0805 20 50
                        0805 20 70
                        0805 20 90

                        Mandariner (inbegripet tangeriner och satsumas), wilkings och liknande citrushybrider

                        Från och med den 1 november till och med slutet av februari

                        99 128

                        78.0155

                        0805 50 10

                        Citroner

                        Från och med den 1 juni till och med den 31 december

                        340 920

                        78.0160

                        Från och med den 1 januari till och med den 31 maj

                        90 108

                        78.0170

                        0806 10 10

                        Bordsdruvor

                        Från och med den 21 juli till och med den 20 november

                        80 588

                        78.0175

                        0808 10 80

                        Äpplen

                        Från och med den 1 januari till och med den 31 augusti

                        701 247

                        78.0180

                        Från och med den 1 september till och med den 31 december

                        64 981

                        78.0220

                        0808 30 90

                        Päron

                        Från och med den 1 januari till och med den 30 april

                        230 148

                        78.0235

                        Från och med den 1 juli till och med den 31 december

                        35 573

                        78.0250

                        0809 10 00

                        Aprikoser

                        Från och med den 1 juni till och med den 31 juli

                        5 794

                        78.0265

                        0809 29 00

                        Körsbär, utom surkörsbär

                        Från och med den 21 maj till och med den 10 augusti

                        59 061

                        78.0270

                        0809 30

                        Persikor, inbegripet nektariner

                        Från och med den 11 juni till och med den 30 september

                        5 613

                        78.0280

                        0809 40 05

                        Plommon

                        Från och med den 11 juni till och med den 30 september

                        10 293”


title: Rådets genomförandeförordning (EU) nr 1064/2010 av den 17 november 2010 om avslutande av den partiella interimsöversynen av de antidumpnings- och utjämningsåtgärder som tillämpas på import av polyetentereftalatfilm (PET-film) med ursprung i Indien

text:
               20.11.2010

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 304/2

         RÅDETS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 1064/2010
   av den 17 november 2010
   om avslutande av den partiella interimsöversynen av de antidumpnings- och utjämningsåtgärder som tillämpas på import av polyetentereftalatfilm (PET-film) med ursprung i Indien
   EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
   med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1225/2009 av den 30 november 2009 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (1) (nedan kallad den grundläggande antidumpningsförordningen), särskilt artikel 11.3 och 11.5,
   med beaktande av rådets förordning (EG) nr 597/2009 av 11 juni 2009 om skydd mot subventionerad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (2) (nedan kallad den grundläggande antisubventionsförordningen), särskilt artiklarna 19 och 22.1 första meningen,
   med beaktande av det förslag som Europeiska kommissionen (nedan kallad kommissionen) lagt fram efter samråd med rådgivande kommittén, och
   av följande skäl:
   1.   GÄLLANDE ÅTGÄRDER

   1.1   Tidigare undersökningar och gällande utjämningsåtgärder

               (1)

               Genom förordning (EG) nr 2597/1999 (3) införde rådet i december 1999 en slutgiltig utjämningstull på import av polyetentereftalatfilm (PET-film) (nedan kallad den berörda produkten), med ursprung i Indien. Den undersökning som ledde fram till antagandet av den förordningen kallas nedan den ursprungliga antisubventionsundersökningen. Åtgärderna infördes i form av en värdetull på mellan 3,8 % och 19,1 % på import från individuellt namngivna exportörer och en övrig tull på 19,1 % på import från alla andra företag. Den ursprungliga antisubventionsundersökningen omfattade perioden 1 oktober 1997–30 september 1998.

               (2)

               I mars 2006 beslutade rådet genom förordning (EG) nr 367/2006 (4), som antogs efter en översyn vid giltighetstidens utgång enligt artikel 18 i den grundläggande antisubventionsförordningen, att behålla den slutgiltiga utjämningstull som infördes genom förordning (EG) nr 2597/1999 på import av PET-film med ursprung i Indien. Översynsundersökningen omfattade perioden 1 oktober 2003–30 september 2004.

               (3)

               I augusti 2006 ändrade rådet genom förordning (EG) nr 1288/2006 (5), som antogs efter en partiell interimsöversyn av subventioneringen av en indisk PET-filmtillverkare, Garware Polyester Limited (nedan kallad Garware), den slutgiltiga utjämningstull som infördes för Garware genom förordning (EG) nr 367/2006.

               (4)

               I september 2007 ändrade rådet genom förordning (EG) nr 1124/2007 (6), som antogs efter en partiell interimsöversyn av subventioneringen av en annan indisk PET-filmtillverkare, Jindal Poly Films Limited, tidigare känd som Jindal Polyester Ltd (nedan kallad Jindal), den slutgiltiga utjämningstull som infördes för Jindal genom förordning (EG) nr 367/2006.

               (5)

               I januari 2009 ändrade rådet genom förordning (EG) nr 15/2009 (7), som antogs efter en partiell interimsöversyn som kommissionen inlett på eget initiativ av subventioneringen av fem indiska PET-filmtillverkare, den slutgiltiga utjämningstull som infördes för dessa företag genom förordning (EG) nr 367/2006.

               (6)

               Efter en partiell interimsöversyn av subventioneringen av Jindal ändrade rådet i juni 2010 genom förordning (EU) nr 579/2010 (8) den slutgiltiga utjämningstull som infördes för Jindal genom förordning (EG) nr 367/2006.

         1.2   Tidigare undersökningar och gällande antidumpningsåtgärder

               (7)

               I augusti 2001 införde rådet genom förordning (EG) nr 1676/2001 (9) en slutgiltig antidumpningstull på import av polyetentereftalatfilm (PET-film) med ursprung i bland annat Indien. Den undersökning som ledde fram till antagandet av den förordningen kallas nedan den ursprungliga antidumpningsundersökningen. Åtgärderna bestod av en värdetull på mellan 0 % och 62,6 % på import från individuellt namngivna exportörer och en övrig tull på 53,3 % på import från alla andra företag.

               (8)

               I mars 2006 ändrade rådet genom förordning (EG) nr 366/2006 (10) de åtgärder som infördes genom förordning (EG) nr 1676/2001. Den antidumpningstull som infördes var på mellan 0 % och 18 %, beroende på undersökningsresultaten i översynen vid giltighetstidens utgång av de slutgiltiga utjämningsåtgärderna som genomfördes enligt förordning (EG) nr 367/2006.

               (9)

               I augusti 2006 ändrade rådet genom förordning (EG) nr 1288/2006, som antogs efter en interimsöversyn av subventioneringen av en indisk PET-filmtillverkare, Garware, den slutgiltiga antidumpningstull som infördes för Garware genom förordning (EG) nr 1676/2001.

               (10)

               I september 2006 ändrade rådet genom förordning (EG) nr 1424/2006 (11), som antogs efter en ansökan från en ny exporterande tillverkare, förordning (EG) nr 1676/2001 med avseende på SRF Limited. I den ändrade förordningen fastställdes en dumpningsmarginal på 15,5 % och en antidumpningstull på 3,5 % för det berörda företaget, med hänsyn till företagets exportsubventionsmarginal som fastställdes i den antisubventionsundersökning som ledde till antagandet av förordning (EG) nr 367/2006. Eftersom företaget inte hade någon individuell utjämningstullsats, gällde den tullsats som fastställts för alla andra företag.

               (11)

               I november 2007 införde rådet genom förordning (EG) nr 1292/2007 (12) en slutgiltig antidumpningstull på import av PET-film med ursprung i Indien, efter en översyn vid giltighetstidens utgång enligt artikel 11.2 i den grundläggande antidumpningsförordningen. Genom samma förordning avslutades i enlighet med artikel 11.3 i den grundläggande antidumpningsförordningen en partiell interimsöversyn, begränsad till en indisk exporterande tillverkare.

               (12)

               I januari 2009 ändrade rådet genom förordning (EG) nr 15/2009, som antogs efter en partiell interimsöversyn som kommissionen inlett på eget initiativ av subventioneringen av fem indiska PET-filmtillverkare, den slutgiltiga antidumpningstull som infördes för dessa företag genom förordning (EG) nr 1292/2007.

         2.   FÖRFARANDE

   2.1   Grund för översynen

               (13)

               Begäran om en partiell interimsöversyn i enlighet med artikel 11.3 i den grundläggande antidumpningsförordningen och artikel 19 i den grundläggande antisubventionsförordningen ingavs av Polyplex Corporation Limited, en exporterande tillverkare i Indien (nedan kallad sökanden). Begäran var begränsad till en undersökning av produktomfattningen för att klargöra om vissa produkttyper ska omfattas av de antidumpnings- och utjämningsåtgärder som tillämpas på import av PET-film.

               (14)

               Sökanden begärde att skyddsliner av polyester överdragen med silikon (nedan kallad SPRL), i den mån den omfattas av definitionen av den berörda produkten, skulle undantas från de gällande antidumpnings- och utjämningsåtgärderna på polyetentereftalatfilm (PET-film) med ursprung i Indien. Sökanden lade fram tillräcklig prima facie-bevisning för att SPRL:s grundläggande fysiska, tekniska och kemiska egenskaper markant skiljer sig från den berörda produktens egenskaper.

         2.2   Inledande

               (15)

               Efter samråd med rådgivande kommittén fastställde kommissionen att bevisningen var tillräcklig för att motivera inledandet av en partiell interimsöversyn och offentliggjorde därför den 9 september 2009 ett tillkännagivande i Europeiska unionens officiella tidning
                   (13) om att en partiell interimsöversyn inletts i enlighet med artikel 11.3 i den grundläggande antidumpningsförordningen och artikel 19 i den grundläggande antisubventionsförordningen och att denna begränsats till en undersökning av produktomfattningen. Genom översynen skulle man särskilt avgöra om huruvida skyddsliner av SPRL omfattas av definitionen av den berörda produkten i den ursprungliga undersökningen.

         2.3   Översynsundersökningen

               (16)

               Kommissionen underrättade officiellt myndigheterna i republiken Indien (nedan kallat det berörda landet) och alla andra parter som den visste var berörda, dvs. exporterande tillverkare i det berörda landet, användare, importörer och tillverkare i unionen om inledandet av den partiella interimsöversynen. Berörda parter gavs tillfälle att lämna synpunkter och begära att bli hörda inom den tidsfrist som anges i tillkännagivandet om inledande.

               (17)

               Alla berörda parter som begärde att bli hörda och som visade att det fanns särskilda skäl att höra dem gavs tillfälle att bli hörda.

               (18)

               Kommissionen sände frågeformulär till alla parter som den visste berördes och till alla andra parter som gav sig till känna inom den tidsfrist som angivits i tillkännagivandet om inledande.

               (19)

               Sökanden, två andra indiska exporterande tillverkare, fyra unionstillverkare och två unionsimportörer besvarade frågeformulären.

               (20)

               Kommissionen inhämtade och kontrollerade alla uppgifter som den bedömde vara nödvändiga för sin bedömning av behovet av en ändring av de gällande utjämnings- och antidumpningsåtgärdernas omfattning och genomförde kontroller på plats vid följande företag:

                           —

                           Garware Polyester Limited, Mumbai, Indien

                           —

                           Mitsubishi Polyester Film, Wiesbaden, Tyskland

                           —

                           Polyplex Corporation Limited, Noida, Indien

               (21)

               Undersökningen omfattade perioden 1 april 2008–31 mars 2009 (nedan kallad översynsperioden).

         3.   BERÖRD PRODUKT

               (22)

               Den produkt som berörs är samma produkt som definierades i förordningarna (EG) nr 367/2006 och (EG) nr 1292/2007, dvs. polyetentereftalatfilm (PET-film) med ursprung i Indien, som för närvarande klassificeras enligt enligt KN-nummer ex 3920 62 19 och ex 3920 62 90.

         4.   RESULTATET AV ÖVERSYNSUNDERSÖKNINGEN

   4.1   Bakgrund

               (23)

               PET-film är en icke-självhäftande film av polyetentereftalat. PET-film tillverkas alltid av PET-polymer och består av en grundfilm som kan genomgå ytterligare behandling antingen under eller efter tillverkningsprocessen. En sådan behandling består ofta av koronabehandling, metallisering eller ytbehandling.

               (24)

               PET-film har särskilda fysiska, kemiska och tekniska egenskaper som skiljer den från annan plastfilm. Till PET-filmens egenskaper hör exempelvis dess höga draghållfasthet, goda elektriska egenskaper, låga vattenupptagningsförmåga och goda fuktbeständighet, låga krympbenägenhet och goda barriäregenskaper. Även om dessa specifika egenskaper är avgörande för de olika typerna av PET-film, har de olika typerna fortfarande samma grundläggande fysiska, tekniska och kemiska egenskaper som den ursprungliga PET-filmen. PET-film har i huvudsak fem slutliga användningsområden inom följande fem marknadssegment: magnetiska medier, förpackning, elektroteknik, fotografi och reproduktion samt industriella tillämpningar.

         4.2   Metod

               (25)

               För att bedöma om SPRL och andra typer av PET-film bör betraktas som en enda produkt eller två skilda produkter, undersökte man om SPRL och andra typer av PET-film hade samma grundläggande fysiska och kemiska egenskaper. Man undersökte vidare tillverkningsprocess, olikheter när det gäller slutanvändningsområden och utbytbarhet samt skillnader i kostnader och priser.

         4.3   Parternas främsta argument

               (26)

               Sökanden hävdade att SPRL:s grundläggande fysiska, tekniska och kemiska egenskaper skiljer sig från den berörda produktens egenskaper. Det är särskilt den relativt låga utlösningskraften och den låga ytspänningen som gör filmen glatt och ytan blir därför inaktiv tillsammans med bläck, ytbehandlingar, lim och metallisering. På grund av rörelsen av ohärdad silikon i SPRL visar enligt sökanden även den motsatta sidan av en enkel sida belagd med SPRL betydande skillnader i fysiska och tekniska egenskaper i jämförelse med andra typer av PET-film. Det hävdas att dessa egenskaper omöjliggör användningen av SPRL i de industrisegment för den ursprungliga PET-filmen som angavs i den ursprungliga undersökningen, dvs. magnetiska medier, förpackning, elektroteknik, fotografi och reproduktion samt industriella tillämpningar. Den funktionellt aktiva ytan på andra typer av PET-film gör det å andra sidan omöjligt att använda dem som skyddsliners, eftersom de ohjälpligt skulle fastna på vidhäftande ytor. Sökanden hävdade således att SPRL när det gäller användningsområden inte är utbytbar mot någon annan typ av PET-film.

               (27)

               Unionsindustrin hävdade att sökandens argument byggde på två artificiellt begränsade jämförelser som följde på varandra. För det första jämförde sökanden SPRL med ett litet urval av PET-film, dvs. den vanliga PET-filmen, och inte med andra typer av ytbelagd PET-film som är mer jämförbara med SPRL. För det andra gjordes den begränsade jämförelsen bara utifrån en högst selektiv och begränsade uppsättning fysiska och kemiska egenskaper. Unionsindustrin hävdade att när man jämför SPRL med ett brett urval av andra typer av PET-film och tar hänsyn till ett representativt antal kemiska och fysiska egenskaper, är det tydligt att SPRL är samma produkt som andra typer av PET-film och bör därför fortsätta att omfattas av antidumpnings- och utjämningsåtgärderna. Enligt unionsindustrin är SPRL alltså en PET-film som senare belagts med ett silikonskikt. Den är i grunden inte annorlunda än andra typer av ytbehandlad film, såsom metalliserad film eller film med anti-statiskt ytskikt eller film med ett barriärskikt och är därför helt klart den berörda produkten. Till stöd för sina påståenden tillhandahöll unionsindustrin en jämförelse av ett antal olika fysiska och kemiska egenskaper i ett antal olika typer av PET-film.

         4.4   Undersökningsresultat

   4.4.1   Fysiska och kemiska egenskaper

               (28)

               Undersökningen visade att de två egenskaper som nämns i skäl 27, dvs. den relativt låga utlösningskraften och den låga ytspänningen i SPRL, är ytterligare två egenskaper som ska jämföras med PET-filmens grundläggande fysiska, tekniska eller kemiska egenskaper som definierades i den ursprungliga antidumpningsundersökningen (14) och som återges i skäl 24. Det ska alltså noteras att de grundläggande fysiska, tekniska och kemiska egenskaperna är desamma för SPRL som för alla andra typer av PET-film.

               (29)

               När det gäller de två egenskaper som är specifika för SPRL, dvs. den låga utlösningskraften och den låga ytspänningen, fann man att dessa inte är egenskaper som PET-filmen som sådan har, utan snarare egenskaper som den silikonbelagda ytan eller silikonet i sig självt har. Ytbehandling med silikon, liksom ytbehandling med andra ämnen, ändrar en del egenskaper som filmytan har, men ändrar inte själva PET-filmens grundläggande fysiska, tekniska och kemiska egenskaper, som under ytskiktet förblir desamma.

               (30)

               Det är visserligen sant att en ytbehandling av PET-filmen med silikon resulterar i en låg utlösningskraft, liksom i en låg ytspänning, men en liknande invändning kan göras om andra typer av ytbehandling, dvs. när PET-filmen täcks med andra typer av ytskikt får PET-filmens yta andra särskilda egenskaper. I vissa fall kan ytbehandlingen resultera i egenskaper som gör att PET-filmen bara lämpar sig för mycket speciella användningsområden. Ytbehandlingen med silikon är inte på något sätt unik i detta avseende. Andra särskilda produkter med andra typer av ytskikt är till exempel förseglingsbar film, imfri film, film som kan öppnas och förslutas och film behandlad med co-polyester. Alla dessa typer har emellertid samma grundläggande fysiska, tekniska och kemiska egenskaper och omfattas av definitionen av den berörda produkten i den ursprungliga undersökningen.

               (31)

               Det får därför anses att det inte finns några betydande skillnader när det gäller fysiska, tekniska och kemiska egenskaper hos SPRL och andra typer av PET-film som skulle berättiga att SPRL utesluts från produktomfattningen.

         4.4.2   Jämförelse av andra kriterier

               (32)

               För fullständighetens skull undersöktes också andra argument som sökanden tog upp i sin begäran om översyn och som visar att SPRL och PET-film är olika produkter.

         4.4.2.1   Tillverkningsprocess

               (33)

               Sökanden hävdade att SPRL kräver separata tillverkningsanläggningar jämfört med de andra typer av PET-film som tillverkas.

               (34)

               Såsom anges i skäl 23 tillverkas PET-film alltid av PET-polymer och består av en grundfilm som kan genomgå ytterligare behandling antingen under eller efter tillverkningsprocessen. En sådan behandling består ofta av koronabehandling, metallisering eller ytbehandling.

               (35)

               SPRL är PET-film som ytbehandlats med ett silikonskikt. Undersökningen visade att det finns två olika typer av teknik för tillverkning av SPRL. Den unionstillverkare som undersöktes använder sig av en ytbehandlingsteknik in-line. Med denna teknik ytbehandlas den ursprungliga PET-filmen under tillverkningsprocessen innan den sträcks ut. Ytbehandlingsmodulen är bara en del av produktionslinjen och den kan läggas till eller tas bort. De indiska tillverkare som undersöktes använder sig däremot av en ytbehandlingsteknik off-line. Med denna teknik tillverkas först PET-filmen och ytbehandlas därefter på en särskild produktionslinje.

               (36)

               Man konstaterade att valet mellan en ytbehandlingsteknik in-line eller off-line bara handlar om ekonomi, eftersom investeringskostnaden för flyttbara moduler vid ytbehandling in-line är ungefär tio gånger högre än investeringen i en ytbehandlingslinje off-line. Fördelen med ytbehandling in-line är att linjen har en mycket högre hastighet som gör det möjligt med betydande produktionsvolymer. Ytbehandling in-line leder också till besparingar per enhet när det gäller silikonkostnaderna, eftersom ytskiktet av silikon är tunnare än i ytbehandlingen off-line.

               (37)

               Det bör noteras att befintligheten av två olika sorters ytbehandlingsteknik inte ändrar SPRL:s fysiska, tekniska och kemiska egenskaper, som är desamma som i andra typer av PET-film. Olika tillverkningsprocesser är inte i sig relevanta när man ska avgöra om en produkttyp är av ett annat slag, under förutsättning att de produkttyper som dessa processer ger upphov till har samma grundläggande fysiska, tekniska och kemiska egenskaper.

         4.4.2.2   Skillnader i slutanvändningsområden och utbytbarhet

               (38)

               Sökanden hävdade också att det inte finns någon utbytbarhet när det gäller användningsområden för SPRL och för andra typer av PET-film. Detta bekräftades genom undersökningen. Såsom konstaterades i den ursprungliga undersökningen gäller detta emellertid också andra typer av PET-film som fått en särskild behandling.

               (39)

               Man bekräftade i undersökningen att syftet med ytbehandlingen, eller annan särskild behandling av PET-film, är att göra den lämplig för vissa särskilda användningsområden. Det ämne som väljs som ytskikt i varje enskilt fall har vissa egenskaper som gör det lämpligt för ändamålet. Silikon ger till exempel en låg utlösningskraft. Ytbehandlingsämnet kan ha andra särskilda egenskaper (när det gäller silikon är det den låga ytspänningen), som gör det omöjligt att använda produkten på andra områden. Det finns ett antal andra typer av PET-film, som behandlats med andra ämnen eller på annat sätt och som därför har specifika och avgränsade användningsområden.

               (40)

               Även om SPRL har vissa särskilda användningsområden, har den samma grundläggande fysiska, tekniska och kemiska egenskaper som andra typer av PET-film. Utbytbarheten och slutanvändningen är följaktligen inte relevanta för att avgöra om SPRL skulle kunna utgöra en annan produkt.

         4.4.2.3   Skillnader i kostnader och priser

               (41)

               Slutligen hävdade sökanden att behandlingen av den ursprungliga PET-filmen med silikon innebär extra kostnader.

               (42)

               Man fann mycket riktigt att den extra kostnaden för silikonbehandlingen kan uppgå till 10 % av tillverkningskostnaderna, beroende på vilken behandlingsmetod man väljer. Såsom beskrivs i skäl 35 och 36 har sökanden valt en dyrare metod när det gäller silikonkostnaderna per enhet. Det ska understrykas att detta är en kostnad som tillkommer tillverkningskostnaden för den ursprungliga PET-filmen. Ytbehandling med andra ämnen, liksom metalliseringsprocessen, ökar också tillverkningskostnaderna och därmed priserna.

               (43)

               De extra kostnaderna för silikonbehandlingen kan emellertid inte i sig anses som ett avgörande kriterium för att fastställa om SPRL är en separat produkt. Skillnader i kostnader och priser kan alltså inte i sig berättiga slutsatsen att en viss produkttyp bör anses som en annan produkt, så länge som denna produkt har samma grundläggande fysiska, tekniska och kemiska egenskaper som den berörda produkten.

         5.   SLUTSATSER OM PRODUKTOMFATTNINGEN

               (44)

               Undersökningsresultaten bekräftade att behandlingen av PET-filmen med silikon resulterar i att slutprodukten får en annan yta jämfört med den ursprungliga PET-filmen. Denna process ändrar emellertid inte produktens grundläggande fysiska, kemiska och tekniska egenskaper. Undersökningen bekräftade således att det på marknaden finns ett antal särskilt behandlade typer PET-film, som omfattas av definitionen av den berörda produkten såsom denna fastställts i den ursprungliga undersökningen. De andra analyserade kriterierna, dvs. tillverkningsprocessen, utbytbarheten/slutanvändningen och skillnader i kostnader och priser, ändrade inte denna slutsats.

               (45)

               Alla berörda parter underrättades om de viktigaste omständigheter och överväganden som låg till grund för slutsatserna. Parterna beviljades en period inom vilken de kunde lämna synpunkter efter detta meddelande av uppgifter.

               (46)

               De muntliga och skriftliga kommentarer som parterna lämnade in beaktades, men ändrade inte slutsatsen att inte ändra definitionen av vilka produkter som ska omfattas av de gällande antidumpnings- och utjämningsåtgärderna på import av PET-film.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Den partiella interimsöversynen av de antidumpnings- och utjämningsåtgärder som tillämpas på import av viss PET-film med ursprung i Indien avslutas härmed utan att de gällande antidumpnings- och utjämningsåtgärderna ändras.
   Artikel 2
   Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

      Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
      Utfärdad i Bryssel den 17 november 2010.

            På rådets vägnar

         D. REYNDERS

            Ordförande

      (1)  EUT L 343, 22.12.2009, s. 51.

      (2)  EUT L 188, 18.7.2009, s. 93.

      (3)  EGT L 316, 10.12.1999, s. 1.

      (4)  EUT L 68, 8.3.2006, s. 15.

      (5)  EUT L 236, 31.8.2006, s. 1.

      (6)  EUT L 255, 29.9.2007, s. 1.

      (7)  EUT L 6, 10.1.2009, s. 1.

      (8)  EUT L 168, 2.7.2010, s. 1.

      (9)  EGT L 277, 23.8.2001, s. 1.

      (10)  EUT L 68, 8.3.2006, s. 6.

      (11)  EUT L 270, 29.9.2006, s. 1.

      (12)  EUT L 288, 6.11.2007, s. 1.

      (13)  EUT C 215, 9.9.2009, s. 19.

      (14)  Skäl 10 i förordning (EG) nr 367/2001.


title: Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2015/909 av den 12 juni 2015 om förfarandena för beräkning av den kostnad som uppstår som en direkt följd av den tågtrafik som bedrivs (Text av betydelse för EES)

text:
               13.6.2015

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 148/17

         KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) 2015/909
   av den 12 juni 2015
   om förfarandena för beräkning av den kostnad som uppstår som en direkt följd av den tågtrafik som bedrivs
   (Text av betydelse för EES)
   EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
   med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/34/EU av den 21 november 2012 om inrättande av ett gemensamt europeiskt järnvägsområde (1), särskilt artikel 31.3, och
   av följande skäl:

               (1)

               Vid beräkningen av de direkta kostnaderna kan behovet av påskyndad modernisering eller underhåll till följd av en intensivare användning av nätet beaktas under förutsättning att det säkerställs att endast kostnader som uppstår som en direkt följd av den tågtrafik som bedrivs tas med.

               (2)

               Infrastrukturförvaltarna är skyldiga att driva näten samtidigt som de ställs inför inskränkningar som hindrar effektiv förvaltning och kostnadskontroll. Därför bör medlemsstaterna ha möjlighet att fastställa direkta kostnader i nivå med kostnaderna för ett effektivt tillhandahållande av tjänster.

               (3)

               Att avgiften för tillträde till järnvägsspår fastställs till de direkta kostnaderna för den tågtrafik som bedrivs bör inte leda till att infrastrukturförvaltaren får en ekonomisk nettovinst eller nettoförlust för den tågtrafik som bedrivs.

               (4)

               Anskaffningsvärdet bör baseras på de belopp som infrastrukturförvaltaren betalat för förvärv av tillgångar förutsatt att infrastrukturförvaltaren förblir ansvarig för dessa belopp.

               (5)

               Infrastrukturförvaltaren bör inte ha rätt att täcka kostnader för investering i en tillgång, om den inte är skyldig att återbetala denna kostnad.

               (6)

               Eftersom förfarandena för beräkning av den kostnad som uppstår som en direkt följd av den tågtrafik som bedrivs bör tillämpas i hela unionen, bör de vara förenliga med de befintliga redovisningssystemen för infrastrukturkostnader och med de kostnadsuppgifter som tillämpas av infrastrukturförvaltarna.

               (7)

               Användning av prognostiserade kostnader och prestandanivåer bör inte under normala affärsförhållanden medföra en höjning av de direkta kostnaderna och avgifterna för tillträde till järnvägsspår och i slutändan en ineffektiv användning av nätet. Därför bör anskaffningsvärdet användas, och endast om sådana värden inte finns tillgängliga eller om de aktuella värdena är lägre kan de aktuella värdena beaktas. Alternativt kan uppskattade värden eller återanskaffningsvärden, prognostiserade kostnader och prognostiserade prestandanivåer användas, förutsatt att infrastrukturförvaltaren visar för regleringsorganet hur de har fastställts och att de har fastställts på ett objektivt sätt.

               (8)

               Infrastrukturförvaltaren bör endast tillåtas att i beräkningen ta med de direkta kostnader för vilka den på ett objektivt och noggrant sätt kan visa att de uppstår som en direkt följd av den tågtrafik som bedrivs. Till exempel varierar slitage av signaler utmed banan och ställverk inte med trafiken och bör därför inte omfattas av en avgift baserad på direkta kostnader (2). Däremot kommer andra delar, såsom punktinfrastruktur, att utsättas för slitage av den tågtrafik som bedrivs och bör därför delvis omfattas av en avgift baserad på direkta kostnader. Eftersom sensorer används i allt större utsträckning i tåg och infrastruktur, kan de ge kompletterande information om det faktiska slitage som orsakas av den tågtrafik som bedrivs.

               (9)

               Domstolen meddelade en dom om beräkning av den kostnad som uppstår som en direkt följd av den tågtrafik som bedrivs (3). Denna förordning tar hänsyn till den domen.

               (10)

               Elförsörjningsutrustning, såsom kablar och transformatorer, utsätts i allmänhet inte för slitage till följd av den tågtrafik som bedrivs. De utsätts inte för friktion eller andra effekter till följd av den tågtrafik som bedrivs. Därför bör dessa kostnader för elförsörjningsutrustning inte tas med i beräkningen av de kostnader som uppstår som en direkt följd av den tågtrafik som bedrivs. När tåg använder eldrift medför detta dock slitage på kontaktmediet (de överliggande kontaktledningarna eller strömskenorna) på grund av den friktion och de ljusbågar de orsakar. Följaktligen kan en del av kostnaderna för underhåll och modernisering av dessa kontaktmedier anses ha uppstått som en direkt följd av den tågtrafik som bedrivs. Kostnaderna för underhåll och modernisering av andra delar av överliggande kontaktledningsutrustning kan också försämras som en direkt följd av trafikrörelser som orsakar elektrisk och mekanisk påfrestning.

               (11)

               Användning av fordon eller järnvägslinjer med vissa särskilda konstruktionsegenskaper leder till olika nivåer av kostnader som uppstår som en direkt följd av den tågtrafik som bedrivs. Medlemsstaterna får tillåta att deras infrastrukturförvaltare modulerar de genomsnittliga direkta kostnaderna i enlighet med bl.a. bästa internationella praxis för att återspegla dessa skillnader.

               (12)

               Det är en väletablerad ekonomisk princip att användaravgifter baserade på marginalkostnader säkerställer en optimal och effektiv användning av den tillgängliga infrastrukturkapaciteten. Följaktligen får infrastrukturförvaltaren besluta att använda beräkningsgrunden marginalkostnader för att beräkna den kostnad som uppstår som en direkt följd av den tågtrafik som bedrivs.

               (13)

               Dessutom har det med hjälp av bästa internationella praxis (4) fastställts metoder och modeller, till exempel ekonometriska eller tekniska modeller, för att beräkna marginalkostnaderna för användningen av infrastrukturen. Samtidigt kommer internationell bästa praxis fortsätta att utvecklas i takt med att ytterligare oberoende analyser och forskning – som verifieras oberoende av infrastrukturförvaltaren, till exempel av regleringsorganet – genomförs, inbegripet analyser och forskning som kan vara specifika för en enskild medlemsstat på grund av särskilda egenskaper hos infrastrukturen. Följaktligen bör infrastrukturförvaltaren tillåtas att använda sådana modeller för att fastställa de kostnader som uppstår som en direkt följd av den tågtrafik som bedrivs.

               (14)

               Olika former av ekonometriska eller tekniska modeller kan erbjuda en högre grad av precision i beräkningen av de direkta kostnaderna eller de marginella kostnaderna för användningen av infrastrukturen. Kostnadsmodeller kräver dock en mycket högre kvalitet på data och på sakkunskap än metoder baserade på att vissa kostnadskategorier som inte kan göras gällande dras av från de totala kostnaderna. Dessutom har regleringsorgan eventuellt ännu inte möjlighet att kontrollera att en konkret beräkning följer bestämmelserna i direktiv 2012/34/EU. Om dessa högre krav uppfylls bör följaktligen infrastrukturförvaltaren ges rätt att beräkna direkta kostnader på grundval av ekonometriska eller tekniska modeller eller en kombination av dem.

               (15)

               Regleringsorganen bör kunna kontrollera om de olika avgiftsprinciperna tillämpas i enlighet med den information som infrastrukturförvaltaren tillhandahöll dem. I bilaga IV till direktiv 2012/34/EU föreskrivs att infrastrukturförvaltaren i beskrivningen av järnvägsnätet närmare ska ange vilka metoder, bestämmelser och i tillämpliga fall tariffer som används vad gäller både kostnader och avgifter.

               (16)

               I internationella studier (5) har värdena för direkta kostnader per enhet beräknats i nära samarbete med infrastrukturförvaltare. Även om dessa studier innehåller analyser av ett flertal metoder som används i medlemsstaterna för olika sammansättningar av vagnparker och olika destinationer, befanns många av värdena rörande de direkta kostnaderna per tågkilometer vara lägre än 2 euro (i 2005 års priser och växelkurser, med användning av ett lämpligt prisindex) per tågkilometer för ett 1 000 ton tungt tåg. För att minska det administrativa arbetet för regleringsorganen bör samma detaljnivå inte krävas vid beräkningen av de direkta kostnaderna när deras värde ligger under denna nivå.

               (17)

               Av olika skäl, t.ex. produktivitetsökningar, spridning av ny teknik eller en bättre kunskap om kostnadskausalitet, bör beräkningen av direkta kostnader uppdateras eller ses över regelbundet i enlighet med bl.a. bästa internationella praxis.

               (18)

               Eftersom järnvägsföretagen behöver förutsägbara avgiftssystem och har rimliga förväntningar på utvecklingen av infrastrukturavgifter, bör infrastrukturförvaltaren tillhandahålla en infasningsplan för järnvägsföretag som bedriver tågtrafik och vars avgifter kan komma att öka väsentligt efter en översyn av genomförandet av de befintliga beräkningsmetoderna, om en sådan infasningsplan krävs av regleringsorganet.

               (19)

               De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från den kommitté som avses i artikel 62.1 i direktiv 2012/34/EU.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Syfte och tillämpningsområde
   1.   I denna förordning fastställs förfarandena för beräkning av de kostnader som uppstår som en direkt följd av den tågtrafik som bedrivs, för att avgifterna för minimipaketet av tillträdestjänster och tillträde till infrastruktur som förbinder anläggningar för tjänster ska kunna fastställas i enlighet med artikel 31.3 i direktiv 2012/34/EU.
   2.   Denna förordning ska gälla utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i artikel 8 i direktiv 2012/34/EU om finansieringen av infrastruktur eller balansen mellan inkomster och utgifter för infrastrukturförvaltaren.
   Artikel 2
   Definitioner
   I denna förordning gäller följande definitioner:
   1.
         direkt kostnad
      : den kostnad som uppstår som en direkt följd av den tågtrafik som bedrivs.
   2.
         direkt kostnad per enhet
      : den direkta kostnaden per tågkilometer, fordonskilometer, bruttotonkilometer för ett tåg, eller en kombination av dessa.
   3.
         kostnadsställe
      : en affärsenhet inom infrastrukturförvaltarens räkenskaper till vilken kostnaderna allokeras för att fördela dessa kostnader direkt eller indirekt till en tjänst som kan marknadsföras.
   Artikel 3
   Direkta kostnader för hela nätet
   1.   De direkta kostnaderna för hela nätet ska beräknas som skillnaden mellan, å ena sidan, kostnaderna för att tillhandahålla tjänsterna i minimipaketet av tillträdestjänster och för tillträde till infrastruktur som förbinder anläggningar för tjänster och, å andra sidan, de kostnader som inte kan göras gällande som avses i artikel 4.
   2.   Medlemsstaten får besluta att infrastrukturförvaltaren ska använda kostnaderna för ett effektivt tillhandahållande av tjänster vid beräkningen av de direkta kostnaderna för hela nätet som avses i punkt 1.
   3.   De värden på tillgångar som används för beräkning av direkta kostnader för hela nätet ska grundas på anskaffningsvärden eller, om sådana värden inte är tillgängliga eller om de aktuella värdena är lägre, på de aktuella värdena. Anskaffningsvärdet för historiska tillgångar ska grundas på de av infrastrukturförvaltaren betalade och dokumenterade beloppen vid tidpunkten för förvärvet av dessa tillgångar. Vid skuldlättnader, varvid en annan har tagit över samtliga eller delar av infrastrukturförvaltarens skulder, ska infrastrukturförvaltaren använda en relevant del av skuldlättnaderna för att minska värdet på sina tillgångar och därmed de direkta kostnaderna för hela nätet. Genom undantag från första meningen får infrastrukturförvaltaren använda värden som inkluderar uppskattade värden eller aktuella värden eller återanskaffningsvärden, om de kan mätas på ett öppet, objektivt och noggrant sätt och vederbörligen motiveras för regleringsorganet.
   4.   Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 4, och om infrastrukturförvaltaren på ett öppet, noggrant och objektivt sätt kan mäta och redovisa på grundval av bland annat bästa internationella praxis att kostnaderna uppstår som en direkt följd av den tågtrafik som bedrivs, får infrastrukturförvaltaren i synnerhet ta med följande kostnader i beräkningen av sina direkta kostnader för hela nätet:

               a)

               Kostnaderna för den personal som behövs för att hålla en viss sträcka öppen, om en sökande begär att få bedriva en viss tågtrafik utanför de normala öppettiderna på denna sträcka.

               b)

               Den del av kostnaderna för punktinfrastruktur, inklusive växlar och korsningar, som är utsatt för slitage till följd av tågtrafiken.

               c)

               Den del av kostnaderna för att modernisera och underhålla den överliggande kontaktledningen eller strömskenan eller båda och den överliggande kontaktledningsutrustningen som uppstår som en direkt följd av den tågtrafik som bedrivs.

               d)

               Kostnaderna för personal som behövs för att förbereda tilldelningen av tåglägen och tågplanen i den utsträckning de uppstår som en direkt följd av den tågtrafik som bedrivs.

         5.   De kostnader som används vid beräkningen enligt denna artikel ska grundas på infrastrukturförvaltarens utförda eller prognostiserade betalningar. De kostnader som beräknas enligt denna artikel ska mätas eller prognostiseras på ett konsekvent sätt på grundval av uppgifter från samma tidsperiod.
   Artikel 4
   Kostnader som inte kan göras gällande
   1.   Infrastrukturförvaltaren får i synnerhet inte ta med följande kostnader i beräkningen av direkta kostnader för hela nätet:

               a)

               Fasta kostnader för att tillhandahålla en sträcka, vilka infrastrukturförvaltaren är skyldig att bära även i avsaknad av tågrörelser.

               b)

               Kostnader som inte hänför sig till betalningar som görs av infrastrukturförvaltaren. Kostnader eller kostnadsställen som inte är direkt kopplade till tillhandahållande av minimipaket av tillträdestjänster eller till tillträde till infrastruktur som förbinder anläggningar för tjänster.

               c)

               Kostnader för förvärv, försäljning, demontering, sanering, rekultivering eller hyra av mark eller andra fasta tillgångar.

               d)

               Allmänna kostnader för hela nätet, inklusive löner och pensioner.

               e)

               Finansieringskostnader.

               f)

               Kostnader för tekniska framsteg eller tekniskt åldrande.

               g)

               Kostnader för immateriella tillgångar.

               h)

               Kostnader för sensorer samt kommunikationsutrustning och signalutrustning utmed banan, om de inte uppstår som en direkt följd av den tågtrafik som bedrivs.

               i)

               Kostnader för information, eller för kommunikationsutrustning eller telekommunikationsutrustning som inte är belägen utmed banan.

               j)

               Kostnader i samband med enskilda fall av force majeure, olyckor och driftsavbrott utan att det påverkar tillämpningen av artikel 35 i direktiv 2012/34/EU.

               k)

               Kostnader för elförsörjningsutrustning för drivmotorström, om de inte uppstår som en direkt följd av den tågtrafik som bedrivs. De direkta kostnaderna för att bedriva tågtrafik som inte använder elförsörjningsutrustning får inte omfatta kostnader för användning av elförsörjningsutrustningen.

               l)

               Kostnader för tillhandahållande av den information som nämns under punkt 1 f i bilaga II till direktiv 2012/34/EU, om de inte uppstår till följd av den tågtrafik som bedrivs.

               m)

               Administrativa kostnader som kan hänföras till de system med differentierade avgifter som avses i artiklarna 31.5 och 32.4 i direktiv 2012/34/EU.

               n)

               Avskrivningar som inte kan tillskrivas faktiskt slitage på infrastrukturen till följd av den tågtrafik som bedrivs.

               o)

               Den del av kostnader för underhåll och modernisering av infrastruktur som inte uppstår som en direkt följd av den tågtrafik som bedrivs.

         2.   Om infrastrukturförvaltaren erhöll medel för att finansiera särskilda investeringar i infrastruktur, som den inte är skyldig att betala tillbaka och om dessa investeringar beaktas vid beräkningen av de direkta kostnaderna, får kostnaderna för sådana investeringar, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 32 i direktiv 2012/34/EU, inte öka avgiftsnivån.
   3.   De kostnader som enligt denna artikel inte tas med i beräkningen ska mätas eller prognostiseras på grundval av den tidsperiod som avses i artikel 3.5.
   Artikel 5
   Beräkning och modulering av de direkta kostnaderna per enhet
   1.   Infrastrukturförvaltaren ska beräkna de genomsnittliga direkta kostnaderna per enhet för hela nätet genom att dividera de direkta kostnaderna för hela nätet med det totala antal fordonskilometer, tågkilometer eller bruttotonkilometer som prognostiseras eller faktiskt trafikeras.
   Alternativt, om infrastrukturförvaltaren kan visa för det regleringsorgan som avses i artikel 55 i direktiv 2012/34/EU att de värden och parametrar som nämns i punkt 2 skiljer sig åt väsentligt mellan olika delar av nätet, ska infrastrukturförvaltaren dela upp sitt nät i de delarna och därefter beräkna de genomsnittliga direkta kostnaderna per enhet för varje del av nätet genom att dividera de direkta kostnaderna för dessa delar med det totala antalet fordonskilometer, tågkilometer eller bruttotonkilometer som prognostiseras eller faktiskt trafikeras. Prognosperioden får löpa över flera år.
   För att beräkna de genomsnittliga direkta kostnaderna per enhet får infrastrukturförvaltaren använda en kombination av fordonskilometer, tågkilometer eller bruttotonkilometer under förutsättning att denna beräkningsmetod inte ändrar det direkta orsakssambandet med den bedrivna tågtrafiken. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 3.3 får infrastrukturförvaltaren tillämpa de faktiska eller de prognostiserade kostnaderna.
   2.   Medlemsstaterna får tillåta att infrastrukturförvaltaren modulerar de genomsnittliga direkta kostnaderna per enhet för att ta hänsyn till de olika graderna av slitage på infrastrukturen i enlighet med en eller flera av följande parametrar:

               a)

               Tåglängd och/eller antalet fordon i tåget.

               b)

               Tågmassa.

               c)

               Typ av fordon, särskilt dess ofjädrade massa.

               d)

               Tåghastighet.

               e)

               Dragkraft för den motordrivna enheten.

               f)

               Axellast och/eller antalet axlar.

               g)

               Fastställt antal hjulplattor eller faktisk användning av utrustning för skydd mot slirningar.

               h)

               Longitudinell styvhet hos fordonen och horisontella krafter som inverkar på spåret.

               i)

               Förbrukad och uppmätt elektrisk effekt eller dynamik hos strömavtagarna eller kontaktskorna som en parameter för att fastställa avgift för slitage på den överliggande kontaktledningen eller strömskenan.

               j)

               Spårparametrar, särskilt radier.

               k)

               Alla övriga kostnadsrelaterade parametrar där infrastrukturförvaltaren kan visa för regleringsorganet att värdena för varje parameter, inklusive variationerna hos varje sådan parameter i förekommande fall, mäts och registreras på ett objektivt sätt.

         3.   En modulering av de direkta kostnaderna per enhet får inte leda till en ökning av de direkta kostnaderna för hela nätet såsom anges i artikel 3.1.
   4.   Extra kostnader på grund av planerade eller oplanerade tillfälliga trafikomläggningar på initiativ av infrastrukturförvaltaren ska inte ingå i de kostnader som uppstår som en direkt följd av den tågtrafik som bedrivs. Den första meningen är inte tillämplig om järnvägsföretaget får ersättning för extrakostnaderna av infrastrukturförvaltaren eller om den tillfälliga trafikomläggningen skedde till följd av en samordningsprocess i enlighet med artikel 46 i direktiv 2012/34/EU.
   5.   Det totala antalet fordonskilometer, tågkilometer, bruttotonkilometer eller en kombination av dem, som används för beräkningarna enligt denna artikel ska mätas eller prognostiseras på grundval av den referensperiod som avses i artikel 3.5.
   Artikel 6
   Kostnadsmodeller
   Genom undantag från artikel 3.1 och den första meningen i artikel 5.1 får infrastrukturförvaltaren beräkna de direkta kostnaderna per enhet på grundval av ekonometriska eller tekniska kostnadsmodeller, förutsatt att den kan visa för regleringsorganet att de direkta kostnaderna per enhet endast omfattar kostnader som är en direkt följd av den tågtrafik som bedrivs och, i synnerhet, inte inbegriper några av de kostnader som avses i artikel 4. Regleringsorganet får begära att infrastrukturförvaltaren i jämförelsesyfte beräknar de direkta kostnaderna per enhet i enlighet med artikel 3.1 och artikel 5.1 eller med hjälp av kostnadsmodeller i enlighet med första meningen.
   Artikel 7
   Förenklad kontroll
   1.   Om de direkta kostnader för hela nätet som avses i artikel 3.1 eller de direkta kostnader beräknade på grundval av modeller som avses i artikel 6 multiplicerat med antalet tågkilometer, fordonskilometer och/eller bruttotonkilometer under referensperioden är antingen mindre än 15 % av de totala kostnaderna för underhåll och modernisering eller mindre än summan av 10 % av underhållskostnaderna och 20 % av moderniseringskostnaderna, får regleringsorganet utföra den kontroll som avses i artikel 56.2 i direktiv 2012/34/EU av beräkningen av de direkta kostnaderna för hela nätverket på ett förenklat sätt. Medlemsstaterna får besluta att höja de procentsatser som anges i denna punkt med högst de dubbla angivna värdena.
   2.   Regleringsorganet får godta beräkningen av de genomsnittliga direkta kostnaderna per enhet som avses i artikel 5.1 och de modulerade genomsnittliga direkta enhetskostnader som avses i artikel 5.2 och/eller de modeller för kostnadsberäkning som avses i artikel 6, med den förenklade kontroll som avses i punkt 1 i denna artikel, om de genomsnittliga direkta kostnaderna per tågkilometer för ett 1 000 ton tungt tåg uppgår till högst 2 euro (i 2005 års priser och växelkurser, med användning av ett lämpligt prisindex).
   3.   De förenklade kontroller som avses i punkterna 1 och 2 ska tillämpas oberoende av varandra. De förenklade kontrollerna ska inte påverka tillämpningen av artiklarna 31 eller 56 i direktiv 2012/34/EU.
   4.   Regleringsorganet ska fastställa detaljerna i den förenklade kontrollen.
   Artikel 8
   Omprövning av beräkningen
   Infrastrukturförvaltaren ska regelbundet uppdatera metoden för beräkning av sina direkta kostnader med beaktande av bland annat bästa internationella praxis.
   Artikel 9
   Övergångsbestämmelser
   Infrastrukturförvaltaren ska lämna in sin metod för beräkning av direkta kostnader och, i tillämpliga fall, en infasningsplan till regleringsorganet senast den 3 juli 2017.
   Artikel 10
   Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
   Den ska tillämpas från och med den 1 augusti 2015.

      Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
      Utfärdad i Bryssel den 12 juni 2015.

            På kommissionens vägnar

         Jean-Claude JUNCKER

            Ordförande

      (1)  EUT L 343, 14.12.2012, s. 32.

      (2)  Catrin-studien ger en översikt över olika studier när det gäller de infrastrukturegenskaper som används i ekonometriska tågkostnadsstudier av sju infrastrukturförvaltare i EU. Sex av de sju infrastrukturförvaltarna ansåg inte att trafikstyrning eller signalering var relevant för deras ekonometriska kostnadsundersökningar (se tabell 13, resultat 1 i Catrin-studien, s. 40).

      (3)  Dom av domstolen i målet kommissionen mot Polen, C-512/10, ECLI:EU:C:2013:338, punkterna 82, 83 och 84.

      (4)  Resultat D1 i Catrin-studien, samordnad av VTI, mars 2008, s. 37–54 och 82–84.

      (5)  Grace-projektet, som samordnas av universitetet i Leeds, Resultat D7 ”Generalisation of marginal social cost estimates”, ss. 22–23.


title: Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2015/1596 av den 21 september 2015 om godkännande av en annan ändring än en mindre ändring av produktspecifikationen för ett namn som tagits upp i registret över skyddade ursprungsbeteckningar och skyddade geografiska beteckningar (Montes de Toledo [SUB])

text:
               24.9.2015

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 248/40

         KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) 2015/1596
   av den 21 september 2015
   om godkännande av en annan ändring än en mindre ändring av produktspecifikationen för ett namn som tagits upp i registret över skyddade ursprungsbeteckningar och skyddade geografiska beteckningar (Montes de Toledo [SUB])
   EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
   med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1151/2012 av den 21 november 2012 om kvalitetsordningar för jordbruksprodukter och livsmedel (1), särskilt artikel 52.2, och
   av följande skäl:

               (1)

               Kommissionen har i enlighet med artikel 53.1 första stycket i förordning (EU) nr 1151/2012 granskat Spaniens ansökan om godkännande av en ändring av produktspecifikationen för den skyddade ursprungsbeteckningen ”Montes de Toledo”, vilken registrerades i enlighet med kommissionens förordning (EG) nr 1187/2000 (2) i dess ändrade lydelse enligt förordning (EU) nr 593/2010 (3).

               (2)

               Eftersom den aktuella ändringen inte utgör en mindre ändring i den mening som avses i artikel 53.2 i förordning (EU) nr 1151/2012 har kommissionen offentliggjort ansökan om ändring i Europeiska unionens officiella tidning
                   (4) i enlighet med artikel 50.2 a i den förordningen.

               (3)

               Inga invändningar enligt artikel 51 i förordning (EU) nr 1151/2012 har inkommit till kommissionen och därför bör ändringen av produktspecifikationen godkännas.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Den ändring av produktspecifikationen som har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning rörande namnet ”Montes de Toledo” (SUB) godkänns.
   Artikel 2
   Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

      Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
      Utfärdad i Bryssel den 21 september 2015.

            På kommissionens vägnar

            För ordföranden

         Phil HOGAN

            Ledamot av kommissionen

      (1)  EUT L 343, 14.12.2012, s. 1.

      (2)  Kommissionens förordning (EG) nr 1187/2000 av den 5 juni 2000 om komplettering av bilagan till förordning (EG) nr 2400/96 om upptagandet av vissa namn i ”Register över skyddade ursprungsbeteckningar och skyddade geografiska beteckningar” som föreskrivs i rådets förordning (EEG) nr 2081/92 om skydd för geografiska och ursprungsbeteckningar för jordbruksprodukter och livsmedel (EGT L 133, 6.6.2000, s. 19.).

      (3)  Kommissionens förordning (EU) nr 593/2010 av den 6 juli 2010 om godkännande av större ändringar av produktspecifikationen för en beteckning som tagits upp i registret över skyddade ursprungsbeteckningar och skyddade geografiska beteckningar (Montes de Toledo [SUB]) (EUT L 172, 7.7.2010, s. 1).

      (4)  EUT C 147, 5.5.2015, s. 16.


title: Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2016/473 av den 31 mars 2016 om ändring för tvåhundrafyrtiofjärde gången av rådets förordning (EG) nr 881/2002 om införande av vissa särskilda restriktiva åtgärder mot vissa med organisationerna Isil (Daesh) och al-Qaida associerade personer och enheter

text:
               1.4.2016

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 85/30

         KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) 2016/473
   av den 31 mars 2016
   om ändring för tvåhundrafyrtiofjärde gången av rådets förordning (EG) nr 881/2002 om införande av vissa särskilda restriktiva åtgärder mot vissa med organisationerna Isil (Daesh) och al-Qaida associerade personer och enheter
   EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
   med beaktande av rådets förordning (EG) nr 881/2002 av den 27 maj 2002 om införande av vissa särskilda restriktiva åtgärder mot vissa med organisationerna Isil (Daesh) och al-Qaida associerade personer och enheter (1), särskilt artiklarna 7.1 a och 7a.1, och
   av följande skäl:

               (1)

               I bilaga I till förordning (EG) nr 881/2002 förtecknas de personer, grupper och enheter som omfattas av frysning av tillgångar och ekonomiska resurser enligt den förordningen.

               (2)

               Den 28 mars 2016 beslutade FN:s säkerhetsråds sanktionskommitté att lägga till en fysisk person i förteckningen över personer, grupper och enheter som bör omfattas av frysningen av tillgångar och ekonomiska resurser. Bilaga I till förordning (EG) nr 881/2002 bör därför ändras i enlighet med detta.

               (3)

               För att de åtgärder som föreskrivs i denna förordning ska vara verkningsfulla bör denna förordning träda i kraft omedelbart.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Bilaga I till förordning (EG) nr 881/2002 ska ändras i enlighet med bilagan till den här förordningen.
   Artikel 2
   Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.

      Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
      Utfärdad i Bryssel den 31 mars 2016.

            På kommissionens vägnar

            För ordföranden

            Chef för tjänsten för utrikespolitiska instrument

      (1)  EUT L 139, 29.5.2002, s. 9.

      BILAGA
      I bilaga I till förordning (EG) nr 881/2002 ska följande läggas till under rubriken ”Fysiska personer”:

         ”Nayef Salam Muhammad Ujaym Al-Hababi (alias a) Nayf Salam Muhammad Ujaym al-Hababi, b) Faruq al-Qahtani, c) Faruq al-Qatari, d) Farouq al-Qahtani al Qatari, e) Sheikh Farooq al-Qahtani, f) Shaykh Imran Farouk, g) Sheikh Faroq al-Qatari). Födelsedatum: a) 1981, b) Omkring 1980. Födelseort: Saudiarabien. Nationalitet: a) Saudiarabien, b) Qatar. Pass nr: 592667 (qatariskt pass utfärdat den 3 maj 2007). Adress: Afghanistan (sedan 2009). Dag som avses i artikel 7d.2 i: 28 mars 2016.”


title: Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2015/135 av den 28 januari 2015 om fastställande av schablonimportvärden för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker

text:
               29.1.2015

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 23/11

         KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) 2015/135
   av den 28 januari 2015
   om fastställande av schablonimportvärden för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker
   EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
   med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1308/2013 av den 17 december 2013 om upprättande av en samlad marknadsordning för jordbruksprodukter och om upphävande av rådets förordningar (EEG) nr 922/72, (EEG) nr 234/79, (EG) nr 1037/2001 och (EG) nr 1234/2007 (1),
   med beaktande av kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 av den 7 juni 2011 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 1234/2007 vad gäller sektorn för frukt och grönsaker och sektorn för bearbetad frukt och bearbetade grönsaker (2), särskilt artikel 136.1, och
   av följande skäl:

               (1)

               I genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 fastställs, i enlighet med resultatet av de multilaterala handelsförhandlingarna i Uruguayrundan, kriterierna för kommissionens fastställande av schablonvärden vid import från tredjeländer, för de produkter och de perioder som anges i del A i bilaga XVI till den förordningen.

               (2)

               Varje arbetsdag fastställs ett schablonimportvärde i enlighet med artikel 136.1 i genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 med hänsyn till varierande dagliga uppgifter. Denna förordning bör därför träda i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   De schablonimportvärden som avses i artikel 136 i genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 fastställs i bilagan till denna förordning.
   Artikel 2
   Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.

      Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
      Utfärdad i Bryssel den 28 januari 2015.

            På kommissionens vägnar

            För ordföranden

         Jerzy PLEWA

            Generaldirektör för jordbruk och landsbygdsutveckling

      (1)  EUT L 347, 20.12.2013, s. 671.

      (2)  EUT L 157, 15.6.2011, s. 1.

      BILAGA

         Schablonimportvärden för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker

                  (euro/100 kg)

                  KN-nummer

                  Kod för tredjeland (1)

                  Schablonimportvärde

                  0702 00 00

                  EG

                  362,8

                  MA

                  99,0

                  TR

                  128,7

                  ZZ

                  196,8

                  0707 00 05

                  JO

                  229,9

                  TR

                  192,7

                  ZZ

                  211,3

                  0709 91 00

                  EG

                  122,4

                  ZZ

                  122,4

                  0709 93 10

                  EG

                  165,4

                  MA

                  226,4

                  TR

                  233,5

                  ZZ

                  208,4

                  0805 10 20

                  EG

                  47,9

                  IL

                  78,7

                  MA

                  55,0

                  TN

                  52,5

                  TR

                  77,7

                  ZZ

                  62,4

                  0805 20 10

                  IL

                  148,1

                  MA

                  90,6

                  ZZ

                  119,4

                  0805 20 30, 0805 20 50, 0805 20 70, 0805 20 90

                  EG

                  74,4

                  IL

                  100,6

                  MA

                  133,5

                  TR

                  126,1

                  ZZ

                  108,7

                  0805 50 10

                  TR

                  56,2

                  ZZ

                  56,2

                  0808 10 80

                  BR

                  59,3

                  CL

                  89,3

                  MK

                  26,7

                  US

                  161,6

                  ZZ

                  84,2

                  0808 30 90

                  CL

                  316,1

                  US

                  138,7

                  ZZ

                  227,4

         (1)  Landsbeteckningar som fastställs i kommissionens förordning (EU) nr 1106/2012 av den 27 november 2012 om tillämpning av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 471/2009 om gemenskapsstatistik över utrikeshandeln med icke-medlemsstater vad gäller uppdateringen av nomenklaturen avseende länder och territorier (EUT L 328, 28.11.2012, s. 7). Koden ZZ står för ”övrigt ursprung”.


title: Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2015/1597 av den 23 september 2015 om undantag från genomförandeförordning (EU) nr 615/2014 vad gäller det slutliga datumet för utbetalningen av den första delen av förskottet till de mottagande organisationerna i Grekland för arbetsprogram inom sektorn för olivolja och bordsoliver för år 2015

text:
               24.9.2015

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 248/41

         KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) 2015/1597
   av den 23 september 2015
   om undantag från genomförandeförordning (EU) nr 615/2014 vad gäller det slutliga datumet för utbetalningen av den första delen av förskottet till de mottagande organisationerna i Grekland för arbetsprogram inom sektorn för olivolja och bordsoliver för år 2015
   EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
   med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1308/2013 av den 17 december 2013 om upprättande av en samlad marknadsordning för jordbruksprodukter och om upphävande av rådets förordningar (EEG) nr 922/72, (EEG) nr 234/79, (EG) nr 1037/2001 och (EG) nr 1234/2007 (1), särskilt artikel 31 b, och
   av följande skäl:

               (1)

               I enlighet med artikel 7.1 i kommissionens delegerade förordning (EU) nr 611/2014 (2), inleddes det första treåriga arbetsprogrammet för stöd till sektorn för olivolja och bordsoliver som avses i artikel 29.1 i förordning (EU) nr 1308/2013 den 1 april 2015.

               (2)

               I enlighet med artikel 3.2 i kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 615/2014 (3) ska medlemsstaterna göra en första delutbetalning av förskottet till de mottagande organisationerna för det första året för genomförandet av de godkända arbetsprogrammen senast den 31 maj 2015. Som anges i artikel 4.1 i den förordningen är sådana förskott föremål för ställande av en säkerhet av den stödmottagande organisationen.

               (3)

               I Grekland har rådande ekonomiska och bankrelaterade förhållanden satt stopp för vissa godkända arbetsprogram eftersom de stödmottagande organisationerna inte hade möjlighet att inge den erforderliga säkerheten i rätt tid. Grekland kunde därför inte betala den första delbetalningen senast den 31 maj 2015.

               (4)

               Med hänsyn till denna situation, och för att möjliggöra genomförandet av de godkända arbetsprogrammen, är det nödvändigt att föreskriva ett undantag från artikel 3.2 i genomförandeförordning (EU) nr 615/2014 för att Grekland ska kunna erlägga den första delbetalningen senast den 15 oktober 2015.

               (5)

               För ett smidigt genomförande bör denna förordning träda i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts.

               (6)

               De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från kommittén för den samlade marknadsordningen inom jordbruket.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   För Grekland och avseende år 2015, ska det sista datum som avses i första meningen i artikel 3.2 i genomförandeförordning (EU) nr 615/2014 vara den 15 oktober 2015.
   Artikel 2
   Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

      Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
      Utfärdad i Bryssel den 23 september 2015.

            På kommissionens vägnar

         Jean-Claude JUNCKER

            Ordförande

      (1)  EUT L 347, 20.12.2013, s. 671.

      (2)  Kommissionens delegerade förordning (EU) nr 611/2014 av den 11 mars 2014 om komplettering av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1308/2013 vad gäller programmen för stöd till sektorn för olivolja och bordsoliver (EUT L 168, 7.6.2014, s. 55).

      (3)  Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 615/2014 av den 6 juni 2014 om tillämpningsföreskrifter för Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1306/2013 och Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1308/2013 vad gäller arbetsprogram för stöd till sektorn för olivolja och bordsoliver (EUT L 168, 7.6.2014, s. 95).