title: Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2018/34 av den 28 september 2017 om fastställande av tekniska genomförandestandarder vad gäller det standardiserade presentationsformatet för dokumentet med avgiftsinformation och dess gemensamma symbol enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/92/EU (Text av betydelse för EES. )

text:
                  11.1.2018

                  SV

                  Europeiska unionens officiella tidning

                  L 6/37

            KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) 2018/34
      av den 28 september 2017
      om fastställande av tekniska genomförandestandarder vad gäller det standardiserade presentationsformatet för dokumentet med avgiftsinformation och dess gemensamma symbol enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/92/EU
      (Text av betydelse för EES)
      EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
      med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
      med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/92/EU av den 23 juli 2014 om jämförbarhet för avgifter som avser betalkonto, byte av betalkonto och tillgång till betalkonto med grundläggande funktioner (1), särskilt artikel 4.6 tredje stycket, och
      av följande skäl:

                  (1)

                  Enligt direktiv 2014/92/EU ska medlemsstaterna se till att betaltjänstleverantörer förser konsumenten med ett dokument med avgiftsinformation på papper eller annat varaktigt medium, med de standardiserade termerna i den slutliga förteckningen över de mest representativa betalkontotjänsterna och, om dessa tjänster erbjuds av betaltjänstleverantören, motsvarande avgifter för varje tjänst. De slutliga förteckningarna ska offentliggöras av medlemsstaterna, genom att integrera den standardiserade unionsterminologi som fastställs i kommissionens delegerade förordning (EU) 2018/32 (2).

                  (2)

                  För att se till att dokumentet med avgiftsinformation uppnår syftena med direktiv 2014/92/EU och samtidigt ger konsumenten all relevant information på ett sätt som ökar jämförbarheten och transparensen bör betaltjänstleverantörerna använda en standardiserad mall för dokumentet med avgiftsinformation tillsammans med tydliga anvisningar om hur dokumentet med avgiftsinformation ska fyllas i.

                  (3)

                  Eftersom dokumentet med avgiftsinformation är avsett att informera konsumenterna innan de ingår ett avtal om ett betalkonto, så att det blir möjligt för dem att jämföra betalkontoerbjudanden, bör en betaltjänstleverantör använda en standardiserad mall för att ta fram ett dokument med avgiftsinformation för vart och ett av de betalkonton som erbjuds konsumenter.

                  (4)

                  För att göra det möjligt för konsumenterna att välja det kontoerbjudande som bäst passar deras behov och samtidigt säkerställa en hög grad av standardisering bör det vara möjligt att presentera en lämplig kombination av paket, och därför bör betaltjänstleverantören ha möjlighet att utarbeta mer än ett dokument med avgiftsinformation för det betalkontot, förutsatt att minst ett paket ingår i varje dokument.

                  (5)

                  För att göra det lättare för konsumenterna att förstå innehållet i de olika typerna av paket och deras avgifter bör paketen förtecknas separat i dokumentet med avgiftsinformation.

                  (6)

                  Om tjänster som går utöver det antal tjänster som omfattas av paketet inte ingår i den slutliga nationella förteckningen över mest representativa tjänster och därför inte visas i dokumentet med avgiftsinformation, bör de redovisas i en separat tabell och inte kombineras med information om innehållet i paketen, så att konsumenterna får en klar överblick över paketet.

                  (7)

                  Eftersom innehållet i varje dokument med avgiftsinformation som ges till konsumenten är beroende av den enskilda betaltjänstleverantörens erbjudande om tjänster och av varje medlemsstats slutliga förteckning över de mest representativa betalkontotjänsterna, bör mallen för dokumentet med avgiftsinformation omfatta vissa rubriker där de olika tjänsterna bör grupperas för att säkerställa jämförbarhet mellan de betalkonton som erbjuds på den inre marknaden.

                  (8)

                  Mallen för dokumentet med avgiftsinformation bör inkludera en separat tabell att användas av de betaltjänstleverantörer som är skyldiga att tillhandahålla en heltäckande kostnadsindikator.

                  (9)

                  Denna förordning bygger på det förslag till tekniska genomförandestandarder som den europeiska tillsynsmyndigheten (Europeiska bankmyndigheten, EBA) har överlämnat till kommissionen.

                  (10)

                  EBA har genomfört öppna offentliga samråd om de förslag till tekniska genomförandestandarder som denna förordning grundar sig på, analyserat dess potentiella kostnader och nytta samt begärt ett yttrande från den bankintressentgrupp som inrättats i enlighet med artikel 37 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1093/2010 (3).

            HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
      Artikel 1
      Mall för dokumentet med avgiftsinformation och dess gemensamma symbol
      1.   Betaltjänstleverantörer ska använda mallen i bilagan och fylla i den i enlighet med artiklarna 2–13.
      2.   Betaltjänstleverantörer får inte ändra mallen för dokumentet med avgiftsinformation genom att fylla i den på annat sätt än det som föreskrivs i denna förordning. Betaltjänstleverantörer ska i synnerhet följa den i mallen angivna ordningen för information, rubriker och underrubriker. Dokumentet med avgiftsinformation ska

                  a)

                  presenteras i A4 porträttformat,

                  b)

                  ha rubriken ”Dokumentet med avgiftsinformation” högst upp på första sidan, centrerad och placerad mellan betaltjänsteleverantörens logotyp – som är placerad i dokumentets övre vänstra hörn – och den gemensamma symbolen – som är placerad i dokumentets övre högra hörn,

                  c)

                  innehålla den gemensamma symbolen, som får vara högst 2,5 × 2,5 cm, och återgiven enligt mallen i bilagan,

                  d)

                  återges med typsnitt Arial eller liknande typsnitt och teckenstorlek 11, med undantag för rubriken ”Dokument med avgiftsinformation” som ska ha teckenstorlek 16 i fetstil, rubriker, som ska ha storlek 14 i fetstil, och underrubriker, som ska ha storlek 12 i fetstil, såvida inte större teckenstorlek eller blindskrift för personer med synnedsättning antingen krävs enligt nationell lag eller har överenskommits mellan konsumenten och betaltjänstleverantören,

                  e)

                  återges i gråskala, förutom betaltjänstleverantörens logotyp och den gemensamma symbolen vilka får återges i färg i enlighet med artikel 2,

                  f)

                  ha rubriker i halvmörk grå färg med referensnummer 166,166,166 enligt RGB-färgmodellen och ha underrubriker i ljusgrå färg med referensnummer 191,191,191 enligt RGB-färgmodellen,

                  g)

                  ha numrerade sidor.

            3.   Betaltjänstleverantören ska tillhandahålla ett separat dokument med avgiftsinformation för vart och ett av de betalkonton som erbjuds konsumenterna.
      4.   Utan hinder av tillhandahållandet av betalkonton med grundläggande funktioner som avses i kapitel IV i direktiv 2014/92/EU, där endast en betaltjänstleverantör erbjuder konsumenterna ett betalkonto som kan kombineras med olika paket med tjänster som avses i artikel 4.3 i direktiv 2014/92/EU får en betaltjänstleverantör utarbeta mer än ett dokument med avgiftsinformation för kontot, förutsatt att varje dokument med avgiftsinformation innehåller minst ett paket.
      Artikel 2
      Den gemensamma symbolen och betaltjänstleverantörens logotyp
      1.   Om den gemensamma symbolen återges i färg ska den för bakgrunden följa färgmönstret med referensnummer 0/51/153 (hexadecimal: 003399) enligt RGB-färgmodellen, och för symbolen färgmönster 255/204/0 (hexadecimal: FFCC00) enligt RGB-färgmodellen.
      2.   Betaltjänstleverantörens logotyp och den gemensamma symbolen ska vara lika stora.
      3.   Logotypen får endast återges i färg om den gemensamma symbolen är i färg. Om den gemensamma symbolen skrivs ut i gråskala ska den vara tydligt läsbar.
      Artikel 3
      Kontohållarens namn
      Namnet på den betaltjänstleverantör som tillhandahåller kontot ska anges med vänsterställd fetstil.
      Artikel 4
      Kontobeteckning
      Kontobeteckningen ska anges med vänsterställd fetstil och under kontohållarens namn.
      Artikel 5
      Datum
      Det datum då betaltjänstleverantören senast uppdaterade dokumentet med avgiftsinformation ska anges med det typsnitt som föreskrivs i artikel 1.2 d, vänsterställt och under kontobeteckningen.
      Artikel 6
      Inledning
      1.   Inledningstexten i mallen ska återges i dokumentet med avgiftsinformation; radavståndet ska vara 1,15, 0 pt före och 10 pt efter texten.
      2.   Betaltjänstleverantörer ska ersätta texten inom hakparentes med namnen på de relevanta handlingarna med informationsunderlag inför ingående av avtal och de relevanta avtalshandlingarna.
      Artikel 7
      Tabell över tjänster och avgifter
      1.   Betaltjänstleverantörer ska förteckna de tjänster som ingår i den nationella slutliga förteckningen över de mest representativa betalkontotjänsterna som avses i artikel 3.5 i direktiv 2014/92/EU, om betaltjänstleverantören erbjuder dessa tjänster, tillsammans med motsvarande avgifter i tabellen över tjänster och avgifter enligt följande:

                  a)

                  Tjänsterna ska anges i kolumnen ”Tjänst” med vänsterställd fetstil.

                  b)

                  Varje tjänst ska anges endast en gång och visas under respektive underrubrik i tabellen, exempelvis ska tillhandahållande eller underhåll av kontot förtecknas under underrubriken ”Allmänna kontotjänster”.

                  c)

                  De avgifter som motsvarar tjänsterna ska högerställt anges i kolumnen ”Avgift”.

                  d)

                  När avgiften tas ut med regelbundna intervaller snarare än på basis av nyttjande ska intervallen anges vänsterställt i kolumnen ”Avgift”, följt av motsvarande avgift för den perioden, högerställt. Den totala årliga avgiften ska anges på raden omedelbart under frekvens, i vänsterställd fetstil och med lydelsen ”Totalt årlig avgift” med motsvarande avgifter högerjusterade.

                  e)

                  Enkelt radavstånd ska användas: 0 pt före och 0 pt efter varje tjänst och avgift.

            2.   Om ingen av de tjänster som tillhandahålls av en betaltjänstleverantör, vilket skulle motsvara en underrubrik, ingår i den nationella slutliga förteckningen över de mest representativa betalkontotjänsterna, ska hela den rad som avser den underrubriken strykas, inbegripet underrubrikens titel.
      3.   Om betaltjänstleverantörer inte erbjuder en eller flera tjänster från den slutliga nationella förteckningen över de mest representativa tjänsterna som avses i artikel 3.5 i direktiv 2014/92/EU, eller om tjänsten inte görs tillgänglig tillsammans med kontot, ska frasen ”tjänsten ej tillgänglig” användas.
      4.   Om separata avgifter tas ut på ett eller flera av följande sätt ska betaltjänstleverantörer i kolumnen ”Avgift” för den tjänsten och på en egen rad ge en beskrivning av varje avgiftsbelagd händelse, kanal eller villkor (”typer av avgifter”):

                  a)

                  för olika avgiftsbelagda händelser inom samma tjänst, exempelvis en startavgift och efterföljande expeditionsavgifter för samma tjänst,

                  b)

                  för olika kanaler genom vilka samma tjänst begärs, nyttjas eller tillhandahålls, till exempel telefon, filial eller internet,

                  c)

                  beroende på om ett särskilt kriterium för samma tjänst har uppfyllts, exempelvis att ett minimi- eller maximibelopp för kreditöverföringar eller kontantuttag har överskridits.

            Beskrivningen ska vara vänsterställd och avgiften ska vara högerställd.
      5.   Om avgifter tas ut beroende på en kombination av olika typer av avgifter, såsom avgifter som skiljer sig åt beroende på kanal och därefter ytterligare separeras beroende på om ett visst tröskelvärde nås, ska betaltjänstleverantörerna förutom att tillämpa punkt 4 ge en högerställd beskrivning av varje typ av avgift.
      Artikel 8
      Presentation av paket med tjänster som utgör delunderlag för avgifter under underrubriken ”Allmänna kontotjänster”
      1.   Om avgift för ett paket med betalkontotjänster tas ut som en del av avgifterna enligt underrubriken ”Allmänna kontotjänster, ska alla tjänster som ingår i paketet, oavsett om de ingår i den slutliga nationella förteckningen över de mest representativa betalkontotjänsterna som avses i artikel 3.5 i direktiv 2014/92/EU, anges i det avsnitt i tabellen som avser allmänna kontotjänster, i raden för paket med tjänster.
      2.   Betaltjänstleverantörer ska lämna information om extraavgiften för eventuella tjänster som går utöver det antal tjänster som omfattas av paketet med tjänster, i enlighet med artikel 10.
      3.   Om det totala antalet tjänster som omfattas av paketet med tjänster inte är begränsat ska betaltjänstleverantörer stryka förklaringen längst ner på raden ”Avgift för ytterligare tjänster än ovan angivna tas ut separat”.
      4.   Hela raden om paket med tjänster ska strykas om ett paket med tjänster inte erbjuds tillsammans med kontot och när avgift för paketet med tjänster tas ut separat från avgifter för allmänna kontotjänster.
      Artikel 9
      Presentation av paket med tjänster för vilka avgift tas ut separat från avgifter under underrubriken ”Allmänna kontotjänster”
      1.   Om en betaltjänstleverantör erbjuder ett paket med betalkontotjänster och avgift för paketet tas ut separat från eventuella avgifter under underrubriken ”Allmänna kontotjänster”, som avses i tabellen över tjänster och avgifter, ska betaltjänstleverantören lämna följande information i tabellen rörande paketet med tjänster:

                  a)

                  En förteckning över alla tjänster som ingår i paketet, oavsett om de ingår i den slutliga nationella förteckningen över de mest representativa betalkontotjänsterna som avses i artikel 3.5 i direktiv 2014/92/EU.

                  b)

                  Kvantiteten av varje tjänst som omfattas av paketavgiften, som kan vara antingen en siffra eller en uppgift om att antalet tjänster inte är begränsat.

                  c)

                  Paketavgiften, högerställd i kolumnen ”Avgift”.

            2.   Om en avgift tas ut för paketet med regelbundna intervaller ska intervallerna visas vänsterställt i kolumnen ”Avgift”, och den totala årsavgiften ska visas på raden omedelbart under intervallerna, i fetstil och med lydelsen ”Total årlig avgift”.
      3.   Betaltjänstleverantörer ska lämna information om extraavgiften för eventuella tjänster som går utöver det antal tjänster som omfattas av paketet med tjänster, i enlighet med artikel 10.
      4.   Om det totala antalet tjänster i paketet inte är begränsat, ska betaltjänstleverantören stryka förklaringen längst ner i tabellen ”Avgift för ytterligare tjänster än ovan angivna tas ut separat”.
      5.   Om mer än ett paket som faller under punkt 1 ingår i dokumentet med avgiftsinformation, ska betaltjänstleverantören lämna information enligt denna artikel för varje paket i en separat tabell och i tillämpliga fall ange varumärkesnamnet för paketet med tjänster.
      6.   Betaltjänstleverantörerna ska stryka hela tabellen om ett paket med tjänster inte erbjuds tillsammans med kontot eller om avgift för paketet med tjänster tas ut som en del av avgiften för allmänna kontotjänster.
      Artikel 10
      Tabell över extraavgifter för tjänster som går utöver det antal tjänster som omfattas av paket med betalkontotjänster
      1.   Betaltjänstleverantörerna ska i denna tabell lämna information om extraavgifter för alla tjänster som går utöver det antal tjänster som omfattas av ett sådant paket som avses i artiklarna 8 och 9 om sådan information inte anges i tabellen över tjänster och avgifter, eller om avgiften för tjänsten är en annan än den som anges i tabellen.
      2.   Om betaltjänstleverantörer erbjuder mer än ett paket och den extraavgift som avses i punkt 1 varierar beroende på paket ska betaltjänstleverantörer förteckna de olika avgifterna separat för varje paket och i förekommande fall använda paketets varumärkesnamn.
      3.   Betaltjänstleverantörerna ska när de fyller i tabellen i förekommande fall följa den presentation och den struktur som föreskrivs i denna förordning.
      4.   Om ett dokument med avgiftsinformation inte innehåller information om paket med tjänster ska betaltjänstleverantörerna stryka den tabell som avses i punkt 1.
      Artikel 11
      Heltäckande kostnadsindikator
      1.   Betaltjänstleverantörer ska i en separat tabell ange den heltäckande kostnadsindikator där den övergripande årliga kostnaden för betalkontot summeras, om så krävs enligt nationella bestämmelser.
      2.   Om det enligt nationella bestämmelser inte åligger betaltjänstleverantörer att ange en heltäckande kostnadsindikator ska de stryka tabellen för den heltäckande kostnadsindikatorn.
      Artikel 12
      Namn på varumärken
      Om ett varumärkesnamn används ska detta anges omedelbart efter namnet på tjänsten med det typsnitt som föreskrivs i artikel 1.2 d och inom hakparentes.
      Artikel 13
      Användning av elektroniska medel
      1.   Om dokumentet med avgiftsinformation tillhandahålls elektroniskt får betaltjänstleverantörerna – under förutsättning att konsumenten samtidigt förses med en kopia av dokumentet med avgiftsinformation i linje med mallen i bilagan och ifylld i enlighet med artiklarna 2–12 – ändra mallen endast på följande sätt:

                  a)

                  Genom undantag från artikel 1.2 d öka teckenstorleken förutsatt att proportionerna alltjämt är desamma som de som anges i artikel 1.2.

                  b)

                  Om dimensionerna inom de elektroniska verktygen är sådana att flera tabeller eller kolumner gör dokumentet med avgiftsinformation svårläst, använda en enda kolumn eller en enda tabell, förutsatt att ordningsföljden för information, rubriker och underrubriker förblir densamma.

                  c)

                  Använda elektroniska verktyg, såsom så kallad layering eller popup-fönster, förutsatt att titeln på dokumentet med avgiftsinformation, den gemensamma symbolen, inledningen, rubriker och underrubriker är väl synliga och att informationens ordningsföljd förblir densamma.

            2.   Användning av de elektroniska verktyg som avses i punkt 1 c får inte vara störande på ett sätt som gör att det avleder konsumentens uppmärksamhet från informationen i dokumentet med avgiftsinformation. Information som tillhandahålls genom layering eller popup-fönster ska begränsas till den information som avses i denna förordning.
      Artikel 14
      Ikraftträdande
      Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

         Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
         Utfärdad i Bryssel den 28 september 2017.

               På kommissionens vägnar

            Jean-Claude JUNCKER

               Ordförande

         (1)  EUT L 257, 28.8.2014, s. 214.

         (2)  Kommissionens delegerade förordning (EU) 2018/32 av den 28 september 2017 om komplettering av Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/92/EU vad gäller tekniska tillsynsstandarder för en standardiserad unionsterminologi för de mest representativa betalkontotjänsterna (se sidan 3 i detta nummer av EUT).

         (3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1093/2010 av den 24 november 2010 om inrättande av en europeisk tillsynsmyndighet (Europeiska bankmyndigheten), om ändring av beslut nr 716/2009/EG och om upphävande av kommissionens beslut 2009/78/EG (EUT L 331, 15.12.2010, s. 12).

         BILAGA

            Mall för dokument med avgiftsinformation

         Text av bilden

            Dokument med avgiftsinformation
            Kontohållarens namn:
            Kontobeteckning:
            Datum:
            ·
            Detta dokument innehåller information om avgifter som är knutna till huvudtjänsterna på ditt betalkonto. Dokumentet hjälper dig att jämföra dessa avgifter med avgifter på andra konton.
            ·
            Det kan finnas andra avgifter knutna till ditt konto än de som förtecknas i detta dokument. Fullständig information finns i [ange relevanta förhandsdokument och avtalshandlingar].
            ·
            En kostnadsfri ordlista med termer som används i detta dokument finns tillgänglig.
            Tjänst
            Avgift
            Allmänna kontotjänster
            [huvudtjänst] [namn på varumärke]
            Innehåller ett paket med tjänster som består av:
            Avgift för ytterligare tjänster än ovan angivna tas ut separat.
            Betalningar (exklusive kort)
            Kort och kontanter
            Kontokredit och anknutna tjänster
            Andra tjänster

         Text av bilden

            Paket med tjänster
            Avgift
            [namn på varumärke]
            Avgift för ytterligare tjänster än ovan angivna tas ut separat.
            Information om ytterligare tjänster
            Information om avgifter för tjänster som går utöver det antal tjänster som omfattas av paketet med tjänster (exklusive de avgifter som anges ovan)
            Tjänst
            Avgift
            [namn på varumärke]
            Heltäckande kostnadsindikator


title: Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2018/50 av den 11 januari 2018 om ändring för tvåhundraåttionde gången av rådets förordning (EG) nr 881/2002 om införande av vissa särskilda restriktiva åtgärder mot vissa med organisationerna Isil (Daish) och al-Qaida associerade personer och enheter

text:
               12.1.2018

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 7/35

         KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) 2018/50
   av den 11 januari 2018
   om ändring för tvåhundraåttionde gången av rådets förordning (EG) nr 881/2002 om införande av vissa särskilda restriktiva åtgärder mot vissa med organisationerna Isil (Daish) och al-Qaida associerade personer och enheter
   EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
   med beaktande av rådets förordning (EG) nr 881/2002 av den 27 maj 2002 om införande av vissa särskilda restriktiva åtgärder mot vissa med organisationerna Isil (Daish) och al-Qaida associerade personer och enheter (1), särskilt artiklarna 7.1 a och 7a.5, och
   av följande skäl:

               (1)

               I bilaga I till förordning (EG) nr 881/2002 förtecknas de personer, grupper och enheter som omfattas av frysningen av penningmedel och ekonomiska resurser i enlighet med den förordningen.

               (2)

               Den 26 december 2017 beslutade FN:s säkerhetsråds sanktionskommitté att stryka en post och ändra en post i förteckningen över personer, grupper och enheter som bör omfattas av frysningen av tillgångar och ekonomiska resurser. Bilaga I till förordning (EG) nr 881/2002 bör därför ändras i enlighet med detta.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Bilaga I till förordning (EG) nr 881/2002 ska ändras i enlighet med bilagan till denna förordning.
   Artikel 2
   Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

      Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
      Utfärdad i Bryssel den 11 januari 2018.

            På kommissionens vägnar

            För ordföranden

            Chef för tjänsten för utrikespolitiska instrument

      (1)  EGT L 139, 29.5.2002, s. 9.

      BILAGA
      Bilaga I till rådets förordning (EG) nr 881/2002 ska ändras på följande sätt:

                  1.

                  Under rubriken ”Fysiska personer” ska följande post utgå: ”Zayn Al-Abidin Muhammad Hussein (alias a) Abu Zubaida, b) Abd Al-Hadi Al-Wahab, c) Zain Al-Abidin Muhammad Husain, d) Zayn Al-Abidin Muhammad Husayn, e) Zeinulabideen Muhammed Husein Abu Zubeidah, f) Abu Zubaydah, g) Tariq Hani). Född: 12 mars 1971. Födelseort: Riyadh, Saudiarabien. Nationalitet: Palestinsk medborgare. Övrig information: a) Nära lierad med Usama bin Ladin samt underlättar terroristtrafik. b) Befinner sig i amerikanskt fängsligt förvar sedan juli 2007. Dag som avses i artikel 2a.4 b: 25 januari 2001.”

                  2.

                  Under rubriken ”Fysiska personer” ska följande post ändras på följande sätt: ”Seifallah Ben Hassine (alias a) Seif Allah ben Hocine; b) Saifallah ben Hassine; c) Sayf Allah 'Umar bin Hassayn; d) Sayf Allah bin Hussayn; e) Abu Iyyadh al-Tunisi; f) Abou Iyadh el-Tounsi; g) Abu Ayyad al-Tunisi; h) Abou Aayadh; i) Abou Iyadh). Född: 8 november 1965. Födelseort: Tunis, Tunisien. Nationalitet: Tunisisk medborgare. Dag som avses i artikel 7d.2 i: 23 september 2014.” ska ersättas med följande:
                  ”Seifallah Ben Omar Ben Mohamed Ben Hassine (alias (a) Seif Allah ben Hocine; b) Saifallah ben Hassine; c) Sayf Allah 'Umar bin Hassayn; d) Sayf Allah bin Hussayn; e) Abu Iyyadh al-Tunisi; f) Abou Iyadh el-Tounsi; g) Abu Ayyad al-Tunisi; h) Abou Aayadh; i) Abou Iyadh; j) Seifallah ben Amor ben Hassine). Adress: a) 60 Rue de la Libye, Hammam Lif, Ben Arous, Tunisien; b) Libyen (möjlig vistelseort i juli 2017). Född: 8 november 1965. Födelseort: Tunis, Tunisien. Nationalitet: Tunisisk medborgare. Passnummer: Tunisiskt passnummer G557170, utfärdat den 16 november 1989. Nationellt identitetsnummer: Tunisiskt id-kort 05054425, utfärdat den 3 maj 2011 (utfärdat i Hammam Lif). Dag som avses i artikel 7d.2 i: 23 september 2014.”


title: Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2018/48 av den 11 januari 2018 om införande av ett namn i registret över garanterade traditionella specialiteter (Suikerstroop [GTS])

text:
                  12.1.2018

                  SV

                  Europeiska unionens officiella tidning

                  L 7/23

            KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) 2018/48
      av den 11 januari 2018
      om införande av ett namn i registret över garanterade traditionella specialiteter (Suikerstroop [GTS])
      EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
      med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
      med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1151/2012 av den 21 november 2012 om kvalitetsordningar för jordbruksprodukter och livsmedel (1), särskilt artikel 52.3 b, och
      av följande skäl:

                  (1)

                  I enlighet med artikel 50.2 b i förordning (EU) nr 1151/2012 har Nederländernas ansökan om registrering av namnet ”Suikerstroop” som garanterad traditionell specialitet (GTS) offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning
                      (2).

                  (2)

                  ”Suikerstroop” är den sirapsaktiga vätska som erhålls ur fyllmassan från den växt av vilken produkten framställs efter extraktion av sockerkristallerna. Namnet betyder sockersirap.

                  (3)

                  Kommissionen tog den 16 september 2014 emot ett meddelande om invändning från Finland, ett från Danmark och ett från Nordic Sugar AB (ett företag som är etablerat i Danmark).

                  (4)

                  Meddelandena om invändning från Danmark och Finland vidarebefordrades till Nederländerna.

                  (5)

                  Det inleddes inte något invändningsförfarande på grundval av det meddelande som skickats direkt till kommissionen av Nordic Sugar AB. Enligt artikel 51.1 andra stycket i förordning (EU) nr 1151/2012 får fysiska och juridiska personer som har ett berättigat intresse, som är etablerade eller bosatta i en annan medlemsstat än den från vilken en ansökan kommer, lämna in ett meddelande om invändning till den medlemsstat där de är etablerade. Nordic Sugar AB hade därför inte rätt att lämna in ett meddelande om invändning eller en invändning direkt till kommissionen.

                  (6)

                  Den 13 november 2014 tog kommissionen emot en motiverad invändning från Finland. Den motiverade invändningen från Danmark ingick i meddelandet om invändning. Både den motiverade invändningen från Danmark och den från Finland ansågs giltiga i den mening som avses i artikel 21 i förordning (EU) nr 1151/2012.

                  (7)

                  I enlighet med artikel 51.3 i förordning (EU) nr 1151/2012 har kommissionen genom en skrivelse av den 19 december 2014 uppmanat Nederländerna och Finland, å ena sidan, och Nederländerna och Danmark, å andra sidan, att inleda lämpliga samråd under en period av tre månader från det datum då dessa skrivelser är daterade, i syfte att nå en överenskommelse.

                  (8)

                  På begäran av Nederländerna beviljade kommissionen i enlighet med artikel 51.3 i förordning (EU) nr 1151/2012 genom en skrivelse av den 8 april 2015 en förlängning av tidsfristen för samråden mellan de berörda parterna i de två invändningsförfarandena angående ovannämnda ansökan. Den slutliga tidsfristen för att nå en överenskommelse sköts därför upp till den 19 juni 2015.

                  (9)

                  Ingen överenskommelse nåddes inom den utsatta tidsfristen. Genom en skrivelse av den 22 februari 2017 meddelade Nederländerna kommissionen resultatet av samråden med Finland och Danmark. Kommissionen bör därför fatta beslut om registreringen i enlighet med det förfarande som avses i artikel 52.3 b i förordning (EU) nr 1151/2012, med beaktande av resultaten av samråden.

                  (10)

                  I sina motiverade invändningar hävdade Finland och Danmark 1) att namnet inte har en särart (det betyder bara sockersirap), 2) att identiska namn används för flera liknande produkter som redan finns på marknaden i Danmark, Sverige, Finland, Tyskland och Baltikum, och 3) att produktens egenskaper och dess produktionsmetod inte är unika för produkten i fråga eftersom liknande produkter som saluförs i Danmark, Finland och Sverige har samma specifika egenskaper och tillverkas enligt samma metod. Finland anser att den produkt som beskrivs i ansökan inte kan anses vara en ”särskild” typ av sirap eftersom det finns andra produkter än ”Suikerstroop” som också framställs av 100 % sockerbetor eller sockerrör.

                  (11)

                  Danmark hävdade dessutom att punkt 3.1 i produktspecifikationen, i vilken det fastställs att ”orden ’traditionell nederländsk produkt’ ska finnas på etiketten på språket i det land där produkten saluförs” bör omformuleras så att den överensstämmer med artikel 18.3 i förordning (EU) nr 1151/2012. Finland hade å sin sida invändningar mot användningen av definitionen ”traditionell nederländsk produkt” eftersom den inte är specifik för den produkt som beskrivs i ansökan då liknande produkter som saluförs i norra Europa också kan betraktas som traditionella.

                  (12)

                  Under samråden med Nederländerna begärde därför Finland att den sista meningen i avsnitt 3.2, ”Det finns inga andra produkter med samma benämning eller liknande produkter med en liknande benämning”, skulle tas bort eftersom den inte var korrekt.

                  (13)

                  Kommissionen har bedömt de argument som lämnas i den motiverade invändningen och i den information som lämnats till kommissionen rörande förhandlingarna mellan de berörda parterna och har kommit fram till att namnet ”Suikerstroop” bör registreras som garanterad traditionell specialitet.

                  (14)

                  Invändningarna är baserade på artikel 21.1 a och b i förordning (EU) nr 1151/2012.

                  (15)

                  När det gäller oförenligheten med bestämmelserna i förordningen har följande tre argument lagts fram: 1) Namnet har inte en särart. 2) Produktens egenskaper och dess produktionsmetod är inte unika. 3) Punkt 3.1 i produktspecifikationen överensstämmer inte med artikel 18.3 i förordning (EU) nr 1151/2012 eftersom den hänvisar till en ”traditionell nederländsk produkt”.

                  (16)

                  När det gäller huruvida namnet används på ett lagligt, erkänt och ekonomiskt betydelsefullt sätt för liknande jordbruksprodukter eller livsmedel har följande argument lagts fram: ett identiskt namn används för flera liknande produkter som redan finns på marknaden i Danmark, Sverige, Finland, Tyskland och Baltikum.

                  (17)

                  Enligt förordning (EU) nr 1151/2012 krävs det inte att ett namn som registreras som garanterad traditionell specialitet ska ha en särart. Detta krävdes enligt artikel 4.2 i rådets förordning (EG) nr 509/2006 (3). Även om ansökan lämnades in till kommissionen när förordning (EG) nr 509/2006 fortfarande var i kraft offentliggjordes den enligt förordning (EU) nr 1151/2012, och eftersom det inte finns några särskilda övergångsbestämmelser är det den sistnämnda förordingen som gäller. Enligt artikel 18.2 i förordning (EU) nr 1151/2012 ska ett namn för att kunna registreras som garanterad traditionell specialitet traditionellt ha använts för att benämna den specifika produkten eller avse produktens traditionella karaktär eller särskilda egenskaper. I det här fallet har namnet ”Suikerstroop” använts i århundraden för denna specifika produkt. Namnet indikerar produktens specifika egenskaper, dvs. att det är en sirap som tillverkats av den vätska som blir kvar vid tillverkning av socker från sockerbetor eller sockerrör. Namnet uppfyller därför kraven i förordning (EU) nr 1151/2012.

                  (18)

                  Enligt förordning (EU) nr 1151/2012 krävs det inte att en garanterad traditionell specialitet ska vara unik eller ha en särart. Den måste vara identifierbar och kunna särskiljas från andra produkter. Enligt artikel 18.4 i förordning (EU) nr 1151/2012 får endast namn som hänför sig till allmänna påståenden om en grupp produkter eller påståenden som omfattas av särskild unionslagstiftning uteslutas från registrering. ”Suikerstroop” är tydligt definierad vad gäller dess egenskaper och produktionsmetod. Den produkt som omfattas av produktspecifikationen för namnet ”Suikerstroop” uppfyller dessutom kraven i artikel 18.1 a och b i förordning (EU) nr 1151/2012 eftersom produktionsmetoden överensstämmer med traditionell praxis för produkten och ingredienserna är de som används traditionellt.

                  (19)

                  Meningen i punkt 3.1 i produktspecifikationen, ”När förfarandet enligt artikel 18.3 i förordning (EU) nr 1151/2012 har avslutats är avsikten att orden ’traditionell nederländsk produkt’ ska finnas med på etiketten på språket i det land där produkten saluförs”, överensstämmer inte med artikel 18.3 i förordning (EU) nr 1151/2012. Den bör därför ersättas med följande mening: ”Namnet ska åtföljas av uppgiften ’tillverkad i enlighet med traditionen i Nederländerna’.” De nederländska myndigheterna har gått med på att denna ändring införs i produktspecifikationen som sedan måste offentliggöras igen i informationssyfte.

                  (20)

                  Även om produkter som liknar ”Suikerstroop” saluförs i andra medlemsstater under ett namn som anses vara en översättning av ordet ”Suikerstroop” på de officiella språken i de medlemsstaterna går det inte att dra slutsatsen att ett ”identiskt namn” används på dessa medlemsstaters marknader för liknande produkter. Det namn som används i dessa medlemsstater betyder de facto samma sak som ”Suikerstroop” på nederländska men namnet är inte identiskt med ”Suikerstroop” eftersom det uttrycks på ett annat språk. Dessutom är namnet ”Suikerstroop” som sådant inte skyddat utan bara när det åtföljs av uppgiften ”tillverkad i enlighet med traditionen i Nederländerna”.

                  (21)

                  Därför får de namn som används för produkter som liknar den produkt som omfattas av ansökan för ”Suikerstroop”, som saluförs på marknaden i Danmark, Sverige, Finland, Tyskland och Baltikum, som betyder ”sockersirap” och är en översättning av namnet ”Suikerstroop” på de respektive språken, fortsätta att användas. De namnen är inte identiska med ”Suikerstroop” och de bör inte anses vara imitationer eller anspelningar på namnet ”Suikerstroop”, eftersom namnet ”Suikerstroop” efter registreringen ska åtföljas av uppgiften ”tillverkad i enlighet med traditionen i Nederländerna”. Skyddet av namnet är därför begränsat till namnet med hänvisning till traditionen i Nederländerna.

                  (22)

                  Dessutom är det uppenbart att registreringen av namnet ”Suikerstroop” inte kan förhindra användningen av beteckningarna ”socker” eller ”sirap” eftersom de är allmänord.

                  (23)

                  Nederländerna och Finland har också enats om att stryka sista meningen i avsnitt 3.2: ”Det finns inga andra produkter med samma benämning eller liknande produkter med en liknande benämning.” Denna mening bör därför strykas ur produktspecifikationen som sedan måste offentliggöras igen i informationssyfte.

                  (24)

                  Mot bakgrund av ovanstående bör namnet ”Suikerstroop” föras in i registret över garanterade nationella specialiteter. Den konsoliderade versionen av det sammanfattade dokumentet bör offentliggöras för kännedom.

                  (25)

                  De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från kommittén för kvalitetspolitik för jordbruksprodukter.

            HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
      Artikel 1
      Namnet ”Suikerstroop” (GTS) ska föras in i registret.
      Namnet i första stycket avser en produkt i klass 2.3, Bröd, konditorivaror, konfekt, skorpor och andra bagerivaror, enligt bilaga XI till kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 668/2014 (4).
      Artikel 2
      Det namn som avses i artikel 1 ska åtföljas av uppgiften ”tillverkad i enlighet med traditionen i Nederländerna”. Den konsoliderade produktspecifikationen återfinns i bilagan till denna förordning.
      Artikel 3
      Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

         Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
         Utfärdad i Bryssel den 11 januari 2018.

               På kommissionens vägnar

            Jean-Claude JUNCKER

               Ordförande

         (1)  EUT L 343, 14.12.2012, s. 1.

         (2)  EUT C 187, 19.6.2014, s. 9.

         (3)  Rådets förordning (EG) nr 509/2006 av den 20 mars 2006 om garanterade traditionella specialiteter av jordbruksprodukter och livsmedel (EUT L 93, 31.3.2006, s. 1).

         (4)  Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 668/2014 av den 13 juni 2014 om tillämpningsföreskrifter för Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1151/2012 om kvalitetsordningar för jordbruksprodukter och livsmedel (EUT L 179, 19.6.2014, s. 36).

         BILAGA

            ANSÖKAN OM REGISTRERING AV EN GARANTERAD TRADITIONELL SPECIALITET

         Förordning (EG) nr 509/2006 om garanterade traditionella specialiteter av jordbruksprodukter och livsmedel (*1)

            ”SUIKERSTROOP”

            EG-nr: NL-TSG-0007-01203 – 27.1.2014

         1.   DEN ANSÖKANDE GRUPPENS NAMN OCH ADRESS

                     Namn:

                     Kenniscentrum suiker & voeding

                     Adress:

                     Amsterdamsestraatweg 39a, 3744 MA BAARN

                     Tfn

                     +31 355433455

                     Fax

                     +31 355426626

                     E-post:

                     info@kenniscentrumsuiker.nl

               2.   MEDLEMSSTAT ELLER TREDJELAND
         Nederländerna
         3.   PRODUKTSPECIFIKATION
         3.1   Namn som ska registreras (artikel 2 i kommissionens förordning (EG) nr 1216/2007
             (1)
            )

         ”Suikerstroop”
         Namnet ska åtföljas av uppgiften ”tillverkad i enlighet med traditionen i Nederländerna”.
         3.2   Ange om namnet

                     ☒

                     har en särart i sig

                     ☐

                     uttrycker särarten hos jordbruksprodukten eller livsmedlet

               Produkten har haft detta namn sedan urminnes tider. ”Suikerstroop” [melass] erhålls vid framställning av socker. I artikel 12 i socker- och sirapsförordningen (handelsvarulagen) från 1977 anges följande: ”Namnet ’suikerstroop’, som där så är lämpligt föregås av namnet på den växt av vilken produkten framställs, ska och får endast användas för att beskriva den sirapsaktiga vätska som erhålls ur fyllmassan från den växt av vilken produkten framställs efter extraktion av sockerkristallerna…”
         3.3   Registrering med eller utan förbehåll enligt artikel 13.2 i förordning (EG) nr 509/2006

                     ☒

                     Registrering av namnet med förbehåll

                     ☐

                     Registrering av namnet utan förbehåll

               3.4   Produkttyp

         Klass 2.3 Konfektyr, matbröd, kaffebröd, kakor, skorpor och andra bakverk
         3.5   Beskrivning av den jordbruksprodukt eller det livsmedel som namnet under punkt 3.1 avser (artikel 3.1 i förordning (EG) nr 1216/2007)

         ”Suikerstroop” är den sirapsaktiga vätska som erhålls ur fyllmassan från de sockerbetor eller sockerrör av vilka produkten framställs efter extraktion av sockerkristallerna. Vätskan har en torrsubstanshalt på minst 80 %, en askhalt på högst 4,0 % och en skenbar renhet på minst 73 %. Produktens höga torrsubstanshalt i kombination med dess höga sockerhalt (mer än 60 g per 100 g) gör att den har lång hållbarhet. Sockret gör att tillgången till ”fri fukt” är liten, och därför kan inga mikroorganismer utvecklas.
         Produkten har följande specifika egenskaper:

                     Färg

                     Brixvärde (2)

                     Total sockerhalt

                     ”Suikerstroop”

                     2 000  – 30 000  IU (3)

                     min. 79°

                     min. 70 %

            Fysiska egenskaper

         ”Suikerstroop” är en klibbig, tjock, trögflytande, mörkbrun, sirapsaktig vätska. Den har hög sockerhalt (minst 70 %).

            Kemiska egenskaper

         ”Suikerstroop” har en skenbar renhet på minst 73 %. Torrsubstanshalten ska vara minst 80 %, och askhalten i ”suikerstroop” får inte överstiga 4 %.

            Organoleptiska egenskaper

         ”Suikerstroop” har söt/salt och något bitter smak. Sötman beror på den höga sockerhalten och sältan på de mineraler och andra (lösliga) beståndsdelar från sockerbetorna eller sockerrören som på grund av produktionsprocessen förekommer i sirapen.
         3.6   Beskrivning av den produktionsmetod som namnet under punkt 3.1 avser

         Råvaran för framställning av ”suikerstroop” är den sirapsaktiga vätska som blir kvar vid tillverkning av socker från sockerbetor eller sockerrör efter extraktion av sockerkristallerna.
         Vid tillverkning av strösocker sker extraktionen genom att sockret löses ur sockerbetorna eller sockerrören i vatten. Andra vattenlösliga beståndsdelar (icke-socker) från sockerbetorna eller sockerrören löses också upp.
         Extraktet renas, reduceras och kristalliseras. När den sockerlösning som därigenom erhålls har kristalliserats extraheras sockerkristallerna. Icke-sockret blir kvar i den återstående sockerlösningen, som även kallas modervätska (eller sirap eller avrunnen sirap). Modervätskan innehåller fortfarande en stor andel löst socker (omkring 85 %). För att det fortfarande lösta sockret ska kunna kristalliseras reduceras modervätskan en andra gång till dess att sockerkristaller på nytt börjar bildas. Dessa sockerkristaller extraheras ännu en gång. Den återstående sirapen kallas B-sirap och innehåller omkring 75 % socker (i torrsubstansen) och relativt sett högre halter icke-socker. B-sirap är den råvara som används för framställning av ”suikerstroop”.
         B-sirapen hälls i en blandningstank för att avlägsna orenheter. Råvaran behandlas med aktivt kol som absorberar orenheterna. De avlägsnas genom filtrering tillsammans med kolet. Den renade B-sirap som erhålls är huvudingrediensen i ”suikerstroop”. B-sirapen tillsätts sockerlösning (socker löst i vatten) och/eller invertsocker (sirap) för att få de egenskaper som avses i punkt 3.5. Invertsocker (sirap) är en sirap som erhålls genom att socker (sackaros) separeras i glukos och fruktos. Den renade (B-)sirapen, sockerlösning och/eller invertsocker (sirap) blandas till en homogen massa.
         För att framställa ”suikerstroop” med den sammansättning som beskrivs i punkt 3.5 får den homogena, sirapsaktiga massan avdunsta i vakuum till dess att det önskade brixvärdet (minst 79°) nås.
         Sirapen lagras i lagringstankar och fylls sedan i de olika typerna av förpackningar.
         3.7   Ange särdrag hos jordbruksprodukten eller livsmedlet

         Särdragen hos ”suikerstroop” har sin grund i det faktum att produkten skiljer sig avsevärt från andra typer av sirap, t.ex. äppelsirap eller päronsirap, men även från melass med avseende på följande egenskaper:

            Råvara

         ”Suikerstroop” kännetecknas av att sirapen till 100 % framställs av sockerbetor/sockerrör.

            Sockrets sammansättning

         Eftersom sirapen till 100 % framställs av sockerbetor/sockerrör innehåller den knappt några kolhydrater vid sidan av sackaros och invertsocker. Sockerhalten är minst 70 % (se även de egenskaper som beskrivs i punkt 3.5). Detta skiljer också sirapen från melass, vars sockerhalt är under 68 %.

            Smak

         Icke-sockret i råvaran ger ”suikerstroop” en salt smak med något bitter ton. I kombination med den höga sockerhalten ger detta en söt/salt smak och arom som är unik i jämförelse med andra sirapstyper.
         3.8   Traditionella drag hos jordbruksprodukten eller livsmedlet

         Ansökan om registrering utgår från att produkten kännetecknas av en traditionell produktionsmetod och en traditionell sammansättning.

            Traditionell produktionsmetod

         Ursprungligen (från början av 1600-talet) framställdes ”suikerstroop” för hand, men sedan 1908 fabrikstillverkas produkten. Den industriella produktionsmetoden har förblivit oförändrad sedan dess, även om produktionsprocessen har förbättrats, rationaliserats och mekaniserats ytterligare. Fabrikerna (som grundades i början av 1900-talet, omkring 1910) är fortfarande i drift. De har moderniserats i och med att tekniken gått framåt.

            1600-, 1700- och 1800-talen

         Historiskt sett är ”suikerstroop” en biprodukt från sockertillverkning. De Suikerraffinadeur [Sockerraffinaderiet] av J.H. Reisig från 1783 beskrivs hur sirap fångades upp i droppkärl vid tillverkning av sockertoppar. Under kristalliseringsprocessen hälldes den (trögflytande) renade sockerfyllmassan i sockertoppsformarna. Formarna fick sedan stå på droppkärl under ett par dagar. Den sirap som erhölls kallades ”otäckt” sirap. Topparna täcktes därefter med våt piplera (som befordrade kristalliseringsprocessen och förhindrade upplösning) och placerades på nytt på kärlen. Vatten hälldes långsamt över toppen och sipprade långsamt genom sockertoppen. Den sirap som framställdes på det sättet kallades ”täckt” sirap. Sedan avlägsnades övertäckningen (torkad lera) och sockertopparna fick stå i några dagar, varefter de täcktes med ett tunnare lager piplera. De placerades på nytt på sirapskärlen och vatten hälldes över dem. Den sirap som erhölls på så sätt kallades ”naloop”-sirap (sista avrunnen sirap, den renaste sirapen).

            1900-talet fram till i dag

         Eftersom de tekniska framstegen (industrialiseringen) har lett till att en större mängd strösocker erhålls vid produktionsprocessen innehåller melassen (dvs. sirapen) mer icke-socker och mindre socker (total sockerhalt under 68 %, skenbar renhet under 73 %). Ansamlingen av orenheter (som beror på den effektiva produktionsprocessen) ger dessutom sirapen en helt annan smak, mycket saltare än forna tiders sista avrunna sirap (den sista sirap som erhölls med den manuella produktionsprocessen). Eftersom ”suikerstroop” fortfarande efterfrågades inleddes dock specialtillverkning av den produkten. Produktionsprocessen utvecklades omkring 1900 (se beskrivningen i punkt 3.6), och 1908 började produkten tillverkas på samma sätt som i dag.
         Översikt över produktionsmetoden 1908 och i dag:

                     Produktionsmetod (se punkt 3.6)

                     1908

                     I dag

                     B-sirap från framställning av socker från sockerbetor eller sockerrör utgör råvaran

                     X

                     X

                     Rening av B-sirapen med hjälp av aktivt kol

                     X

                     X

                     Sockerlösning och/eller invertsockersirap tillsätts enligt receptet

                     X

                     X

                     Blandning till en homogen massa

                     X

                     X

                     Uppvärmning och avdunstning för att nå önskad torrsubstanshalt

                     X

                     X

            Traditionell sammansättning

         ”Suikerstroop” består traditionellt av kolhydrater i form av sackaros och invertsocker, som erhålls ur sockerrör eller sockerbetor.
         Sammansättningen hos ”suikerstroop” som framställs i dag, enligt kraven i punkt 3.9, är densamma som den som anges i socker- och sirapsförordningen (handelsvarulagen) (1977).
         I socker- och sirapsförordningen (handelsvarulagen) från 1977 beskrivs sammansättningen som den sirapsaktiga vätska som erhålls ur fyllmassan från den växt av vilken produkten framställs efter extraktion av sockerkristallerna. Torrsubstanshalten måste dessutom vara minst 80 % och den skenbara renheten 73 %. Askhalten fick vara högst 4,0 %. Sammansättningen har i princip inte förändrats och överensstämmer med kraven på sammansättningen hos dagens ”suikerstroop” enligt punkt 3.5.

            Traditionell användning

         ”Suikerstroop” används i stor utsträckning i traditionella rätter. Av serien Streekgerechten en wetenswaardigheden [Lokala rätter och intressanta detaljer], Jo van Lamoen, 1987–1988, framgår att ”suikerstroop” används i många lokala rätter, t.ex. Groningse kruidkoek, bruna bönor med äpplen, Limburgse zoervleisj, Drentse proemenkreuze och Zeeuwse boterbabbelaars. Det finns också många recept med ”suikerstroop” i Het kookboek van de Amsterdamse huishoudschool [Amsterdams hushållsskolas kokbok] av C.J. Wannée, 6:e upplagan från 1910. Några exempel är boluskoek, stroopmoppen och stroopsaus (en sås gjord på ”suikerstroop”), som var ett rekommenderat tillbehör till många rätter, eftersom de ”traditionella” nederländska recepten inte alltid var så smakrika.
         3.9   Minimikrav och förfarande för kontroll av särarten

         Särarten hos ”suikerstroop” kan kontrolleras med utgångspunkt i de mätbara minimikrav som sirapens egenskaper enligt punkt 3.5 (färg, brixvärde och total sockerhalt) ska uppfylla. Producenten kontrollerar att kraven uppfylls i varje produktionsparti (under varje produktionsomgång).
         Den nederländska myndigheten för livsmedels- och konsumentproduktsäkerhet (NVWA) verifierar detta genom kontrolltillsyn. NVWA gör minst en gång per år en administrativ stickkontroll hos producenter genom att kontrollera de lagrade uppgifterna om färg, brixvärde och total sockerhalt (som mäts av producenten för varje produktionsparti och lagras digitalt).
         4.   MYNDIGHETER ELLER ORGAN SOM KONTROLLERAR ATT PRODUKTSPECIFIKATIONEN FÖLJS
         4.1   Namn och adress

                     Namn:

                     Nederlandse Voedsel en Waren Autoriteit

                     Adress:

                     Catharijnesingel 59, 3511 GG UTRECHT

                     Tfn

                     +31 882233333

                     E-post:

                     info@vwa.nl

                     ☒

                     Offentligt

                     ☐

                     Privat

               4.2   Myndighetens eller organets specifika uppgifter

         Den nederländska myndigheten för livsmedels- och konsumentproduktsäkerhet ansvarar för att kontrollera att de krav som anges i produktspecifikationen för ”suikerstroop” följs.

            (*1)  Ersatt av förordning (EU) nr 1151/2012 av den 21 november 2012 om kvalitetsordningar för jordbruksprodukter och livsmedel.

            (1)  Kommissionens förordning (EG) nr 1216/2007 av den 18 oktober 2007 om tillämpningsföreskrifter till rådets förordning (EG) nr 509/2006 om garanterade traditionella specialiteter av jordbruksprodukter och livsmedel (EUT L 275, 19.10.2007, s. 3).

            (2)  Mått på koncentrationen av lösta ämnen (i detta fall socker) i en vattenlösning, fastställd med hjälp av en refraktometer.

            (3)  ICUMSA (International Commission for Uniform Methods of Sugar Analysis) Units. Ju högre IU, desto mörkare färg.
         Det är ett indirekt mått på renhet.


title: Rådets genomförandeförordning (EU) 2018/53 av den 12 januari 2018 om genomförande av förordning (EU) 2017/1509 om restriktiva åtgärder mot Demokratiska folkrepubliken Korea

text:
               13.1.2018

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 10/1

         RÅDETS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) 2018/53
   av den 12 januari 2018
   om genomförande av förordning (EU) 2017/1509 om restriktiva åtgärder mot Demokratiska folkrepubliken Korea
   EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
   med beaktande av rådets förordning (EU) 2017/1509 av den 30 augusti 2017 om restriktiva åtgärder mot Demokratiska folkrepubliken Korea och om upphävande av förordning (EG) nr 329/2007 (1), särskilt artikel 47.1,
   med beaktande av förslaget från unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik, och
   av följande skäl:

               (1)

               Den 30 augusti 2017 antog rådet förordning (EU) 2017/1509.

               (2)

               Förenta nationernas (FN) säkerhetsråds kommitté inrättad enligt FN:s säkerhetsråds resolution 1718 (2006) förde den 28 december 2017 upp fyra fartyg på förteckningen enligt punkt 6 i FN:s säkerhetsråds resolution 2375 (2017).

               (3)

               Bilaga XIV till förordning (EU) 2017/1509 bör därför ändras i enlighet med detta.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Bilaga XIV till förordning (EU) 2017/1509 ska ändras i enlighet med bilagan till den här förordningen.
   Artikel 2
   Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.

      Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
      Utfärdad i Bryssel den 12 januari 2018.

            På rådets vägnar

         E. KRALEVA

            Ordförande

      (1)  EUT L 224, 31.8.2017, s. 1.

      BILAGA
      Följande fartyg ska läggas till på den förteckning över fartyg som är föremål för restriktiva åtgärder som återges i bilaga XIV till förordning (EU) 2017/1509:

                  ”5.

                     Namn: BILLIONS NO. 18
                  Ytterligare uppgifter
                  IMO-nummer: 9191773

                  6.

                     Namn: UL JI BONG 6
                  Ytterligare uppgifter
                  IMO-nummer: 9114555

                  7.

                     Namn: RUNG RA 2
                  Ytterligare uppgifter
                  IMO-nummer: 9020534

                  8.

                     Namn: RYE SONG GANG 1
                  Ytterligare uppgifter
                  IMO-nummer: 7389704”.


title: Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2018/55 av den 9 januari 2018 om ändring av genomförandeförordning (EU) 2015/1998 vad gäller tillägg av Republiken Singapore till de tredjeländer som erkänns som länder som tillämpar säkerhetsstandarder som är likvärdiga med de gemensamma grundläggande standarderna för skydd av civil luftfart (Text av betydelse för EES. )

text:
               13.1.2018

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 10/5

         KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) 2018/55
   av den 9 januari 2018
   om ändring av genomförandeförordning (EU) 2015/1998 vad gäller tillägg av Republiken Singapore till de tredjeländer som erkänns som länder som tillämpar säkerhetsstandarder som är likvärdiga med de gemensamma grundläggande standarderna för skydd av civil luftfart
   (Text av betydelse för EES)
   EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
   med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 300/2008 av den 11 mars 2008 om gemensamma skyddsregler för den civila luftfarten och om upphävande av förordning (EG) nr 2320/2002 (1), särskilt artikel 4.3, och
   av följande skäl:

               (1)

               I bilagan till kommissionens genomförandeförordning (EU) 2015/1998 (2) förtecknas de tredjeländer som erkänns som länder som tillämpar säkerhetsstandarder som är likvärdiga med de gemensamma grundläggande standarderna för skydd av civil luftfart.

               (2)

               Kommissionen har verifierat att även Republiken Singapore uppfyller de kriterier för att erkänna likvärdigheten av säkerhetsstandarder i tredjeländer som anges i del E i bilagan till kommissionens förordning (EG) nr 272/2009 (3).

               (3)

               Genomförandeförordning (EU) 2015/1998 bör därför ändras i enlighet med detta.

               (4)

               En lämplig tidsperiod innan denna förordning börjar tillämpas bör föreskrivas, med hänsyn till att det kan krävas ändringar av åtgärder eller infrastruktur, eller båda, vid flygplatser.

               (5)

               De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från kommittén för luftfartsskyddet inom den civila luftfarten.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Bilagan till genomförandeförordning (EU) 2015/1998 ska ändras i enlighet med bilagan till den här förordningen.
   Artikel 2
   Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
   Den ska tillämpas från och med den 6 februari 2018.

      Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
      Utfärdad i Bryssel den 9 januari 2018.

            På kommissionens vägnar

            För ordföranden

         Violeta BULC

            Ledamot av kommissionen

      (1)  EUT L 97, 9.4.2008, s. 72.

      (2)  EUT L 299, 14.11.2015, s. 1.

      (3)  Kommissionens förordning (EG) nr 272/2009 av den 2 april 2009 om komplettering av de gemensamma grundläggande standarder för skydd av civil luftfart som fastställs i bilagan till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 300/2008 (EUT L 91, 3.4.2009, s. 7).

      BILAGA
      Bilagan till genomförandebeslut (EU) 2015/1998 ska ändras på följande sätt:

                  1.

                  I kapitel 3 ska tillägg 3-B ersättas med följande:

                     ”TILLÄGG 3-B

                  SÄKERHETSÅTGÄRDER FÖR LUFTFARTYG

                     TREDJELÄNDER SAMT ANDRA LÄNDER OCH TERRITORIER PÅ VILKA, I ENLIGHET MED ARTIKEL 355 I FÖRDRAGET OM EUROPEISKA UNIONENS FUNKTIONSSÄTT, AVDELNING VI I TREDJE DELEN I DET FÖRDRAGET INTE ÄR TILLÄMPLIG, SOM ERKÄNNS SOM LÄNDER SOM TILLÄMPAR SÄKERHETSSTANDARDER SOM ÄR LIKVÄRDIGA MED DE GEMENSAMMA GRUNDLÄGGANDE STANDARDERNA FÖR SKYDD AV CIVIL LUFTFART

                  Vad beträffar säkerhetsåtgärder för luftfartyg erkänns följande tredjeländer samt andra länder och territorier på vilka, i enlighet med artikel 355 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, avdelning VI i tredje delen i det fördraget inte är tillämplig, som länder som tillämpar säkerhetsstandarder som är likvärdiga med de gemensamma grundläggande standarderna för skydd av civil luftfart:

                                 Kanada

                                 Färöarna, när det gäller Vágar flygplats

                                 Grönland, när det gäller Kangerlussuaq flygplats

                                 Guernsey

                                 Isle of Man

                                 Jersey

                                 Montenegro

                                 Republiken Singapore, när det gäller Singapore Changi flygplats

                                 Amerikas förenta stater

                        Kommissionen ska omedelbart informera behöriga myndigheter i medlemsstaterna om kommissionen får information om att det berörda tredjelandets eller andra landets eller territoriets standarder för luftfartsskydd som har en betydande påverkan på luftfartsskyddet i unionen inte längre överensstämmer med unionens gemensamma grundläggande standarder för luftfartsskydd.
                  Behöriga myndigheter i medlemsstaterna ska omedelbart informeras om kommissionen har information om åtgärder, inklusive kompensatoriska åtgärder, som bekräftar att likvärdigheten hos det berörda tredjelandets eller andra landets eller territoriets relevanta standarder för luftfartsskydd har återställts.”

                  2.

                  I kapitel 4 ska tillägg 4-B ersättas med följande:

                     ”TILLÄGG 4-B

                  PASSAGERARE OCH KABINBAGAGE

                     TREDJELÄNDER SAMT ANDRA LÄNDER OCH TERRITORIER PÅ VILKA, I ENLIGHET MED ARTIKEL 355 I FÖRDRAGET OM EUROPEISKA UNIONENS FUNKTIONSSÄTT, AVDELNING VI I TREDJE DELEN I DET FÖRDRAGET INTE ÄR TILLÄMPLIG, SOM ERKÄNNS SOM LÄNDER SOM TILLÄMPAR SÄKERHETSSTANDARDER SOM ÄR LIKVÄRDIGA MED DE GEMENSAMMA GRUNDLÄGGANDE STANDARDERNA FÖR SKYDD AV CIVIL LUFTFART

                  Vad beträffar passagerare och kabinbagage erkänns följande tredjeländer samt andra länder och territorier på vilka, i enlighet med artikel 355 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, avdelning VI i tredje delen i det fördraget inte är tillämplig, som länder som tillämpar säkerhetsstandarder som är likvärdiga med de gemensamma grundläggande standarderna för skydd av civil luftfart:

                                 Kanada

                                 Färöarna, när det gäller Vágar flygplats

                                 Grönland, när det gäller Kangerlussuaq flygplats

                                 Guernsey

                                 Isle of Man

                                 Jersey

                                 Montenegro

                                 Republiken Singapore, när det gäller Singapore Changi flygplats

                                 Amerikas förenta stater

                        Kommissionen ska utan dröjsmål informera behöriga myndigheter i medlemsstaterna om kommissionen får information om att det berörda tredjelandets eller andra landets eller territoriets standarder för luftfartsskydd som har en betydande påverkan på luftfartsskyddet i unionen inte längre överensstämmer med unionens gemensamma grundläggande standarder för luftfartsskydd.
                  Behöriga myndigheter i medlemsstaterna ska omedelbart informeras om kommissionen har information om åtgärder, inklusive kompensatoriska åtgärder, som bekräftar att likvärdigheten hos det berörda tredjelandets eller andra landets eller territoriets relevanta standarder för luftfartsskydd har återställts.”

                  3.

                  I kapitel 5 ska tillägg 5-A ersättas med följande:

                     ”TILLÄGG 5-A

                  LASTRUMSBAGAGE

                     TREDJELÄNDER SAMT ANDRA LÄNDER OCH TERRITORIER PÅ VILKA, I ENLIGHET MED ARTIKEL 355 I FÖRDRAGET OM EUROPEISKA UNIONENS FUNKTIONSSÄTT, AVDELNING VI I TREDJE DELEN I DET FÖRDRAGET INTE ÄR TILLÄMPLIG, SOM ERKÄNNS SOM LÄNDER SOM TILLÄMPAR SÄKERHETSSTANDARDER SOM ÄR LIKVÄRDIGA MED DE GEMENSAMMA GRUNDLÄGGANDE STANDARDERNA FÖR SKYDD AV CIVIL LUFTFART

                  Vad beträffar lastrumsbagage erkänns följande tredjeländer samt andra länder och territorier på vilka, i enlighet med artikel 355 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, avdelning VI i tredje delen i det fördraget inte är tillämplig, som länder som tillämpar säkerhetsstandarder som är likvärdiga med de gemensamma grundläggande standarderna för skydd av civil luftfart:

                                 Kanada

                                 Färöarna, när det gäller Vágar flygplats

                                 Grönland, när det gäller Kangerlussuaq flygplats

                                 Guernsey

                                 Isle of Man

                                 Jersey

                                 Montenegro

                                 Republiken Singapore, när det gäller Singapore Changi flygplats

                                 Amerikas förenta stater

                        Kommissionen ska utan dröjsmål informera behöriga myndigheter i medlemsstaterna om kommissionen får information om att det berörda tredjelandets eller andra landets eller territoriets standarder för luftfartsskydd som har en betydande påverkan på luftfartsskyddet i unionen inte längre överensstämmer med unionens gemensamma grundläggande standarder för luftfartsskydd.
                  Behöriga myndigheter i medlemsstaterna ska omedelbart informeras om kommissionen har information om åtgärder, inklusive kompensatoriska åtgärder, som bekräftar att likvärdigheten hos det berörda tredjelandets eller andra landets eller territoriets relevanta standarder för luftfartsskydd har återställts.”


title: Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2018/56 av den 12 januari 2018 om ändring av genomförandeförordning (EU) nr 908/2014 om tillämpningsföreskrifter för Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1306/2013 med beaktande av utbetalande organ och andra organ, ekonomisk förvaltning, räkenskapsavslutning, regler om kontroller, värdepapper och öppenhet

text:
                  13.1.2018

                  SV

                  Europeiska unionens officiella tidning

                  L 10/9

            KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) 2018/56
      av den 12 januari 2018
      om ändring av genomförandeförordning (EU) nr 908/2014 om tillämpningsföreskrifter för Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1306/2013 med beaktande av utbetalande organ och andra organ, ekonomisk förvaltning, räkenskapsavslutning, regler om kontroller, värdepapper och öppenhet
      EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
      med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
      med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1306/2013 av den 17 december 2013 om finansiering, förvaltning och övervakning av den gemensamma jordbrukspolitiken och om upphävande av rådets förordningar (EEG) nr 352/78, (EG) nr 165/94, (EG) nr 2799/98, (EG) nr 814/2000, (EG) nr 1290/2005 och (EG) nr 485/2008 (1), särskilt artiklarna 9.2, 36.6, 53.1, 57.2, 104 och 114, och
      av följande skäl:

                  (1)

                  Enligt artikel 7.3 i kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 908/2014 (2) får det attesterande organet använda en integrerad metod vid substansgranskning av utgifter. På grundval av de erfarenheter som gjorts vid tillämpningen av den artikeln under de första två åren är det lämpligt att tydliggöra vad som avses med en integrerad metod vid förverkligandet av de olika revisionsmål som avses i artikel 9 i förordning (EU) nr 1306/2013.

                  (2)

                  I artikel 41 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013 (3) fastställs gränsen för varje utgiftsdeklaration från de utbetalande organen, som innehåller ansökningar om utbetalningar som rör finansieringsinstrumenten, till högst 25 % av det totala programbidragsbelopp som anslagits till finansieringsinstrumentet. I artikel 22.1 a i genomförandeförordning (EU) nr 908/2014 föreskrivs att den kvartalsvisa deklarationen ska ange de stödberättigade offentliga utgifter som faktiskt har betalats ut av det utbetalande organet under varje kvartal i enlighet med punkt 2 i den artikeln. De belopp som betalats av det utbetalande organet inom ramen för finansieringsinstrumenten bör deklareras till kommissionen i enlighet med gränsen på 25 % och under förutsättning att motsvarande delmål för genomförandet har uppnåtts. Den första deklarationen till kommissionen inom gränsen på 25 % kommer att initieras genom undertecknandet av finansieringsavtalet och den därpå följande utbetalningen till finansieringsinstrumentet. Efterföljande trancher ska deklareras till kommissionen när motsvarande utbetalningsgrad uppnåtts, i enlighet med artikel 41 i förordning (EU) nr 1303/2013. När det gäller Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (Ejflu) innebär det att det utbetalande organet endast kan deklarera 25 % av det totala planerade bidraget per kvartal. Bestämmelserna i artikel 22.1 och 22.2 i genomförandeförordning (EU) nr 908/2014 tycks därmed inte vara lämpade för hur finansieringsinstrumenten ska förvaltas mellan medlemsstaterna och kommissionen i enlighet med förordning (EU) nr 1303/2013 och bör ändras i enlighet med detta.

                  (3)

                  För att minska den administrativa bördan för medlemsstaterna vid hantering av återkrav har erfarenheterna visat att det bör fastställas ett tröskelvärde för när ränta inte behöver drivas in.

                  (4)

                  I artikel 30.2 i genomförandeförordning (EU) nr 908/2014 föreskrivs att de handlingar och redovisningsuppgifter som används inom ramen för granskning och godkännande av räkenskaperna ska sändas till kommissionen både i papperskopia och som elektronisk kopia. För att minska den administrativa bördan för medlemsstaterna och kommissionen, likrikta dokumentanalysen och minska risken för inkonsekvens i de uppgifter som används bör medlemsstaterna åläggas att lämna in handlingar endast i elektronisk form och att använda elektronisk underskrift. Detta krav bör även återspeglas i texten i den förvaltningsförklaring som fastställs i bilaga I till den genomförandeförordningen. För att undvika att överförandet av handlingar försenas på grund av tekniska problem i samband med införandet av elektroniska underskrifter bör det under det första året som detta nya krav tillämpas vara möjligt att lämna in undertecknade handlingar i elektronisk form.

                  (5)

                  I enlighet med artikel 31.1 i genomförandeförordning (EU) nr 908/2014 bör formen för och innehållet i de redovisningsuppgifter som avses i artikel 30.1 c i den genomförandeförordningen och sättet för att översända dem till kommissionen följa kommissionens genomförandeförordning (EU) 2017/1758 (4). Erfarenheten visar att formen för och innehållet i redovisningsuppgifterna behöver ändras varje år med därtill hörande administrativa börda och risk för förseningar. För att förenkla och göra det möjligt att i tid fastställa de därtill hörande tekniska specifikationerna, är det därför lämpligt att från och med budgetåret 2019 tillåta att modeller och tillhörande tekniska specifikationer för redovisningsuppgifterna görs tillgängliga och uppdateras av kommissionen efter att kommittén för jordbruksfonderna informerats inför varje budgetår. Det är också lämpligt att fastställa de allmänna kraven för dessa tekniska specifikationer.

                  (6)

                  I artikel 34.2 i genomförandeförordning (EU) nr 908/2014 föreskrivs att när kommissionen anser att utgifter inte har verkställts i enlighet med unionens regler ska den meddela den berörda medlemsstaten sina iakttagelser och meddelandet ska också innehålla tidpunkten för ett bilateralt möte inom fyra månader efter utgången av svarstiden för medlemsstaten. Under denna tidsperiod krävs viss administration, bland annat ska svaret från medlemsstaten översättas, kommissionen ska analysera de faktorer som medlemsstaten åberopat, en inbjudan till det bilaterala mötet ska tas fram på medlemsstatens officiella språk och mötet ska förberedas. Erfarenheterna från de senaste två åren visar att fyra månader ofta inte ger tillräckligt med tid för att kunna hålla ändamålsenliga möten. För att bättre kunna förbereda det bilaterala mötet bör den tidsperiod inom vilken mötet bör hållas förlängas till fem månader. En förlängning kommer endast att gälla för undersökningar för vilka meddelandet i enlighet med artikel 34.2 ännu inte har sänts vid tidpunkten för ikraftträdandet av denna förordning, i syfte att undvika avbrott i pågående undersökningar.

                  (7)

                  Enligt artikel 34.3 tredje stycket i genomförandeförordning (EU) nr 908/2014 ska kommissionen inom sex månader efter det att protokollet till det bilaterala mötet skickats meddela medlemsstaten sina slutsatser. Tidsfristen anges endast i förhållande till protokollet till det bilaterala mötet, vilket innebär att ett bilateralt möte har ägt rum. Den genomförandeförordningen fastställer inte uttryckligen en tidsfrist för att skicka meddelandet i de fall en medlemsstat ansett att det inte krävts något möte. Bestämmelsen bör därför klargöras i detta avseende och fastställa när fristen på sex månader börjar räknas i de fall som det inte krävts något bilateralt möte.

                  (8)

                  Enligt artikel 34.9 i genomförandeförordning (EU) nr 908/2014 får, i vederbörligen motiverade fall, de tidsfrister som anges i punkterna 3, 4 och 5 i den artikeln förlängas. I artikel 34.2 i den genomförandeförordningen anges en tidsfrist för när det bilaterala mötet ska äga rum och i vederbörligen motiverade fall kan den tidsfristen behöva förlängas. Artikel 34.9 i den genomförandeförordningen bör därför ändras i enlighet med detta.

                  (9)

                  I enlighet med artikel 111.1 i förordning (EU) nr 1306/2013 ska medlemsstaterna offentliggöra information om mottagare av stöd från Europeiska garantifonden för jordbruket (EGFJ) och Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (Ejflu), inbegripet bland annat, belopp av det mottagna stödet för varje åtgärd som finansieras genom dessa fonder under det berörda budgetåret och en beskrivning av varje åtgärd. I artikel 57 i genomförandeförordning (EU) nr 908/2014 specificeras de detaljer som måste offentliggöras i samband med dessa åtgärder och det hänvisas till bilaga XIII till den genomförandeförordningen som innehåller en förteckning över de berörda åtgärderna.

                  (10)

                  Bilaga XIII till genomförandeförordning (EU) nr 908/2014 bör ändras för att beakta att även de undantagsåtgärder som krävs för att hantera marknadssituationen baserat på artiklarna 220.1 samt 221.1 och 221.2 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1308/2013 (5) bör ingå i de åtgärder som förtecknas i den bilagan. Dessa undantagsåtgärder betraktas som åtgärder som stöder jordbruksmarknader enligt artikel 4.1 a i förordning (EU) nr 1306/2013. Det är därför lämpligt att ändra punkt 10 i bilaga XIII till genomförandeförordning (EU) nr 908/2014. Dessutom är stödet till sektorn för silkesodling som nämns i punkt 3 i den bilagan inte längre tillämpligt eftersom artikel 111 i rådets förordning (EG) nr 1234/2007 (6) har upphävts genom förordning (EU) nr 1308/2013 med verkan från och med den 1 januari 2014 och alla relaterade finansiella åtaganden och betalningar till stödmottagarna nu har avslutats. Hänvisningen till stöd till sektorn för silkesodling bör därför utgå ur den förteckningen.

                  (11)

                  Genomförandeförordning (EU) nr 908/2014 bör därför ändras i enlighet med detta.

                  (12)

                  De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från kommittén för jordbruksfonderna.

            HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
      Artikel 1
      Genomförandeförordning (EU) nr 908/2014 ska ändras på följande sätt:

                  1.

                  I artikel 7.3 ska fjärde meningen ersättas med följande:
                  ”När det gäller substansgranskning, inklusive provtagningsmetoder, får de attesterande organen tillämpa granskning med dubbla syften rörande revisionsmålen.”

                  2.

                  I artikel 22.2 ska följande läggas till som tredje stycke:
                  ”När det gäller finansieringsinstrument som inrättats i enlighet med artikel 38.1 b i förordning (EU) nr 1303/2013, ska utgifterna deklareras för de referensperioder som avses i första stycket så snart villkoren för varje efterföljande ansökan om mellanliggande betalning enligt i artikel 41.1 i den förordningen är uppfyllda.”

                  3.

                  I artikel 27.1 ska följande mening läggas till:
                  ”Medlemsstaterna får besluta att inte driva in ränta när räntebeloppet inte överstiger 5 euro.”

                  4.

                  Artikel 30.2 ska ersättas med följande:
                  ”2.   De handlingar och redovisningsuppgifter som avses i första stycket ska sändas till kommissionen senast den 15 februari året efter det berörda budgetåret. De handlingar som avses i led a, b och d i samma stycke ska lämnas in elektroniskt i det format och enligt de villkor som fastställs av kommissionen i enlighet med artikel 24.
                  Dessa handlingar ska innehålla en elektronisk underskrift enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 910/2014 (*1). För handlingar som har samband med budgetåret 2017 kan kommissionen godta undertecknade handlingar i elektronisk form.

                     (*1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 910/2014 av den 23 juli 2014 om elektronisk identifiering och betrodda tjänster för elektroniska transaktioner på den inre marknaden och om upphävande av direktiv 1999/93/EG (EUT L 257, 28.8.2014, s. 73).”"

                  5.

                  Artikel 31.1 ska ersättas med följande:
                  ”1.   Formen för och innehållet i de redovisningsuppgifter som avses i artikel 30.1 c ska tillhandahållas medlemsstaterna av kommissionen med hjälp av modeller genom informationssystem.
                  Modellerna och de tillhörande tekniska specifikationerna för redovisningsuppgifterna ska göras tillgängliga och uppdateras av kommissionen efter att kommittén för jordbruksfonderna informerats inför varje budgetår.
                  De tekniska specifikationerna ska omfatta

                              a)

                              de årliga uppgifter som krävs för den enskilda redovisningsuppgiften (X-tabellen),

                              b)

                              specifikationen för överföring av datafiler avseende EGFJ:s och Ejflus utgifter,

                              c)

                              beskrivningarna av uppgiftsfältet (memorandum),

                              d)

                              strukturen för Ejflus budgetkoder.”

                  6.

                  Artikel 34 ska ändras på följande sätt:

                              a)

                              I punkt 2 ska första stycket ersättas med följande:
                              ”När kommissionen, till följd av en undersökning, anser att utgifter inte har verkställts i enlighet med unionens regler, ska den meddela den berörda medlemsstaten sina iakttagelser och specificera vilka korrigerande åtgärder som ska vidtas för att säkerställa att reglerna följs i framtiden, och ange den preliminära nivån på den finansiella korrigeringen som vid den aktuella tidpunkten i förfarandet anses motsvara iakttagelserna. Meddelandet ska också innehålla tidpunkten för ett bilateralt möte inom fem månader efter utgången av svarstiden för medlemsstaten. Meddelandet ska innehålla en hänvisning till den här artikeln.”

                              b)

                              I punkt 3 ska följande stycke läggas till som fjärde stycke:
                              ”Om en medlemsstat meddelar kommissionen att det inte krävs något bilateralt möte börjar de sex månaderna att räknas från den dag då kommissionen mottagit meddelandet.”

                              c)

                              Punkt 9 ska ersättas med följande:
                              ”9.   I vederbörligen motiverade fall, som ska delges den berörda medlemsstaten, får kommissionen förlänga de tidsfrister som anges i punkterna 2–5.”

                  7.

                  Bilaga I ska ersättas med bilagan till den här förordningen.

                  8.

                  Bilaga XIII ska ändras på följande sätt:

                              a)

                              Punkt 3 ska utgå.

                              b)

                              Punkt 10 ska ersättas med följande:

                                          ”10.

                                          De åtgärder som beviljats genom artiklarna 219.1, 220.1, 221.1 och 221.2 i förordning (EU) nr 1308/2013 som åtgärder som stöder jordbruksmarknader i enlighet med artikel 4.1 a i förordning (EU) nr 1306/2013.”

            Artikel 2
      Denna förordning träder i kraft den sjunde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

         Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
         Utfärdad i Bryssel den 12 januari 2018.

               På kommissionens vägnar

            Jean-Claude JUNCKER

               Ordförande

         (1)  EUT L 347, 20.12.2013, s. 549.

         (2)  Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 908/2014 av den 6 augusti 2014 om tillämpningsföreskrifter för Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1306/2013 med beaktande av utbetalande organ och andra organ, ekonomisk förvaltning, räkenskapsavslutning, regler om kontroller, värdepapper och öppenhet (EUT L 255, 28.8.2014, s. 59).

         (3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013 av den 17 december 2013 om gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden, Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling och Europeiska havs- och fiskerifonden som omfattas av den gemensamma strategiska ramen, om allmänna bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden och Sammanhållningsfonden och Europeiska havs- och fiskerifonden samt om upphävande av rådets förordning (EG) nr 1083/2006 (EUT L 347, 20.12.2013, s. 320).

         (4)  Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2017/1758 av den 27 september 2017 om fastställande av form för och innehåll i den räkenskapsinformation som ska översändas till kommissionen inom ramen för avslutande av räkenskaperna för EGFJ och Ejflu samt för övervakning och prognostisering (EUT L 250, 28.9.2017, s. 1).

         (5)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1308/2013 av den 17 december 2013 om upprättande av en samlad marknadsordning för jordbruksprodukter och om upphävande av rådets förordningar (EEG) nr 922/72, (EEG) nr 234/79, (EG) nr 1037/2001 och (EG) nr 1234/2007 (EUT L 347, 20.12.2013, s. 671).

         (6)  Rådets förordning (EG) nr 1234/2007 av den 22 oktober 2007 om upprättande av en gemensam organisation av jordbruksmarknaderna och om särskilda bestämmelser för vissa jordbruksprodukter (”förordningen om en samlad marknadsordning”) (EUT L 299, 16.11.2007, s. 1).

         BILAGA
         ”
               BILAGA I

                  FÖRVALTNINGSFÖRKLARING

               (Artikel 3)
               Undertecknad, …., direktör för det utbetalande organet …, lägger fram räkenskaperna för detta organ för budgetåret 16.10.xx till 15.10.xx+1.
               Jag förklarar följande, på grundval av min egen bedömning och de uppgifter som jag förfogar över, bland annat inbegripet resultaten av internrevisionens arbete:

                           —

                           Jag intygar på heder och samvete att dessa räkenskaper, som lämnas in i elektronisk form, ger en sann, fullständig och korrekt bild av utgifterna och intäkterna under ovan nämnda budgetår. I synnerhet har alla skulder, förskott, säkerheter och lager som jag har kännedom om registrerats i räkenskaperna, och alla inkomster som rör EGFJ och Ejflu har krediterats till rätt fonder.

                           —

                           Jag har infört ett system som med rimlig säkerhet kan garantera de underliggande transaktionernas laglighet och korrekthet. Bidragsansökningarna uppfyller kraven för stödberättigande och, när det gäller landsbygdsutveckling, förvaltas, kontrolleras och dokumenteras förfarandena för tilldelning av stöd i enlighet med EU:s regler.

                     De bokförda utgifterna användes för tilltänkta ändamål, såsom dessa definierats i förordning (EU) nr 1306/2013.
               Jag bekräftar också att effektiva och proportionella bestämmelser om bedrägeribekämpning enligt artikel 58 i förordning (EU) nr 1306/2013 har införts och tar hänsyn till de risker som har identifierats.
               Denna försäkran är dock förenad med följande reservationer:
               Jag bekräftar också att jag inte känner till några uppgifter som undanhållits och som skulle kunna skada unionens ekonomiska intressen.
               Underskrift
            ”