title: Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 986/2013 av den 14 oktober 2013 om fastställande av de räntesatser som ska användas vid beräkning av finansieringskostnader i samband med interventionsåtgärder i form av uppköp, lagring och avyttring av lager för räkenskapsåret 2014 för EGFJ

text:
               15.10.2013

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 273/25

         KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 986/2013
   av den 14 oktober 2013
   om fastställande av de räntesatser som ska användas vid beräkning av finansieringskostnader i samband med interventionsåtgärder i form av uppköp, lagring och avyttring av lager för räkenskapsåret 2014 för EGFJ
   EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
   med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1290/2005 av den 21 juni 2005 om finansieringen av den gemensamma jordbrukspolitiken (1), särskilt artikel 3.3, och
   av följande skäl:

               (1)

               Enligt artikel 4.1 a i kommissionens förordning (EG) nr 884/2006 (2) ska finansieringskostnaderna för de medel som medlemsstaterna avsätter för att köpa upp produkter fastställas enligt beräkningsmodellerna i bilaga IV till den förordningen.

               (2)

               Enligt bilaga IV punkt I.1 första stycket i förordning (EG) nr 884/2006 ska beräkningen av finansieringskostnaderna grunda sig på en räntesats som är enhetlig för hela unionen och som kommissionen fastställer i början av varje räkenskapsår. Denna räntesats motsvarar genomsnittet av tremånaders och tolvmånaders Euribor under de sex månaderna omedelbart före medlemsstaternas meddelande enligt punkt I.2 första stycket i bilaga IV, med en vägning av dessa med en tredjedel respektive två tredjedelar. Räntesatsen ska fastställas i början av varje räkenskapsår för EGFJ.

               (3)

               Om den räntesats som en medlemsstat meddelat är högre än den enhetliga räntesats som fastställts för unionen ska, i enlighet med punkt I.2 andra stycket i bilaga IV till förordning (EG) nr 884/2006, den enhetliga räntesatsen gälla. Om den räntesats som en medlemsstat meddelat är lägre än den enhetliga räntesats som fastställts för unionen ska det dock fastställas en räntesats som motsvarar den räntesats som meddelats.

               (4)

               Om en medlemsstat inte meddelat någon räntesats, med användning av det formulär och före utgången av den tidsfrist som avses i punkt I.2 första stycket i bilaga IV till förordning (EG) nr 884/2006, ska, i enlighet med punkt I.2 tredje stycket i samma bilaga, medlemsstaten anses ha tillämpat en räntesats på 0 %. För medlemsstater som meddelar att de inte haft några räntekostnader, eftersom de inte haft några jordbruksprodukter i offentlig lagring under referensperioden, ska den enhetliga räntesats som fastställts av kommissionen gälla.

               (5)

               Med undantag av Frankrike och Sverige, har medlemsstaterna uppgett att de inte haft några räntekostnader eftersom de inte haft några jordbruksprodukter i offentlig lagring under referensperioden. Dessutom hade dessa medlemsstater under referensperioden en högre referensränta än den enhetliga räntesats som fastställts för unionen. Kroatien använde referensräntan för juli och augusti 2013.

               (6)

               Med beaktande av de uppgifter som medlemsstaterna har lämnat till kommissionen bör räntesatserna för räkenskapsåret 2014 för EGFJ fastställas med hänsyn till dessa olika faktorer.

               (7)

               De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från kommittén för jordbruksfonderna.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   När det gäller de finansieringskostnader för medel som medlemsstaterna avsätter för att köpa upp interventionsprodukter som hänför sig till räkenskapsåret 2014 för EGFJ ska de räntesatser som avses i bilaga IV till förordning (EG) nr 884/2006, med tillämpning av artikel 4.1 a i den förordningen, fastställas till den enhetliga räntesatsen 0,4 %.
   Artikel 2
   Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.
   Den ska tillämpas från och med den 1 oktober 2013.

      Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
      Utfärdad i Bryssel den 14 oktober 2013.

            På kommissionens vägnar

         José Manuel BARROSO

            Ordförande

      (1)  EUT L 209, 11.8.2005, s. 1.

      (2)  Kommissionens förordning (EG) nr 884/2006 av den 21 juni 2006 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 1290/2005 när det gäller finansiering genom Europeiska garantifonden för jordbruket (EGFJ) av interventionsåtgärder i form av offentlig lagring och bokföring av transaktioner för offentlig lagring som görs av medlemsstaternas utbetalande organ (EUT L 171, 23.6.2006, s. 35).


title: Rådets genomförandeförordning (EU) nr 398/2012 av den 7 maj 2012 om ändring av genomförandeförordning (EU) nr 492/2010 om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av natriumcyklamat med ursprung i bland annat Folkrepubliken Kina

text:
               11.5.2012

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 124/1

         RÅDETS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 398/2012
   av den 7 maj 2012
   om ändring av genomförandeförordning (EU) nr 492/2010 om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av natriumcyklamat med ursprung i bland annat Folkrepubliken Kina
   EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
   med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1225/2009 av den 30 november 2009 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (1) (nedan kallad grundförordningen), särskilt artiklarna 9.4, 11.3, 11.5 och 11.6,
   med beaktande av det förslag som Europeiska kommissionen (nedan kallad kommissionen) lagt fram efter samråd med rådgivande kommittén, och
   av följande skäl:
   1.   FÖRFARANDE

   1.1   Gällande åtgärder

               (1)

               Genom förordning (EG) nr 435/2004 (2) införde rådet, efter en antidumpningsundersökning (nedan kallad den ursprungliga undersökningen), en slutgiltig antidumpningstull på import av natriumcyklamat med ursprung i Folkrepubliken Kina (nedan kallat Kina eller det berörda landet) och Indonesien. Efter en översyn vid giltighetstidens utgång införde rådet genom genomförandeförordning (EU) nr 492/2010 (3) en slutgiltig antidumpningstull för en period om ytterligare fem år. Åtgärderna fastställdes till en nivå som motsvarade dumpningsnivån och består av specifika antidumpningstullar. Tullsatsen för Kina varierar mellan 0 och 0,11 EUR/kilo för individuellt namngivna kinesiska tillverkare och den övriga tullsatsen är 0,26 EUR/kilo för import från övriga tillverkare (nedan kallade nuvarande tullar).

         1.2   Begäran om översyn

               (2)

               En begäran om en partiell interimsöversyn (nedan kallad den nuvarande översynen eller översynen) enligt artikel 11.3 i grundförordningen lämnades in av Productos Aditivos SA, som är den enda tillverkaren av natriumcyklamat i unionen och som var klagande i den ursprungliga undersökningen (nedan kallad klaganden). Begäran begränsades till att avse dumpning och Golden Time Enterprise (Shenzhen) Co., Ltd (nedan kallat GT Enterprise eller det berörda företaget), som är medlem i företagsgruppen Rainbow Rich (nedan kallad den berörda företagsgruppen, Rainbowgruppen eller Rainbow) och även var en av de individuellt namngivna kinesiska tillverkarna i den ursprungliga undersökningen. Den tillämpliga antidumpningstullsatsen på import av produkter som tillverkas av GT Enterprise är 0,11 EUR/kilo och den tillämpliga tullsatsen på import från de övriga tillverkningsföretagen i den berörda företagsgruppen är 0,26 EUR/kilo (dvs. den övriga tullsatsen).

               (3)

               Klaganden lade fram prima facie-bevisning som visar att de befintliga åtgärderna inte längre är tillräckliga för att motverka den skadevållande dumpningen.

         1.3   Inledande av en partiell interimsöversyn

               (4)

               Efter samråd med rådgivande kommittén fastställde kommissionen att prima facie-bevisningen var tillräcklig för att motivera inledandet av en partiell interimsöversyn och meddelade genom ett tillkännagivande om inledande som offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning
                   (4) den 17 februari 2011 att en partiell interimsöversyn inleddes i enlighet med artikel 11.3 i grundförordningen och att översynen begränsades till en undersökning av dumpning med avseende på GT Enterprise.

         1.4   Berörd produkt och likadan produkt

               (5)

               Den produkt som omfattas av översynen är natriumcyklamat med ursprung i Kina, som för närvarande klassificeras enligt KN-nummer ex 2929 90 00 (nedan kallad den berörda produkten).

               (6)

               Liksom tidigare undersökningar har denna undersökning visat att den berörda produkten som tillverkas i Kina och säljs till unionen har samma fysiska och kemiska egenskaper och användningsområden som den produkt som tillverkas och säljs på den inhemska marknaden i Indonesien, som har använts som jämförbart land i den nuvarande översynen. De produkter som säljs på den inhemska marknaden i Indonesien och de produkter som säljs av den berörda företagsgruppen på unionsmarknaden är således likadana produkter i den mening som avses i artikel 1.4 i grundförordningen.

         1.5   Berörda parter

               (7)

               Kommissionen underrättade officiellt klaganden, det berörda företaget och företrädarna för det berörda landet om inledandet av den nuvarande översynen. Kommissionen underrättade även tillverkare i Indonesien om inledandet av förfarandet, eftersom Indonesien övervägdes som jämförbart land.

               (8)

               De berörda parterna gavs tillfälle att inom den tidsfrist som angetts i tillkännagivandet om inledande skriftligen lämna synpunkter och begära att bli hörda. Alla berörda parter som begärde att bli hörda och som visade att det fanns särskilda skäl att höra dem gavs tillfälle till detta.

               (9)

               För att kommissionen skulle få tillgång till de uppgifter som bedömdes vara nödvändiga för undersökningen sände den ett frågeformulär till det berörda företaget och fick svar från fem företag i Rainbowgruppen inom den fastställda tidsfristen. (Eftersom Rainbowgruppen nu består av två tillverkningsföretag, varav det ena är GT Enterprise, en råvaruproducent, ett företag som tidigare var sysselsatt med den berörda produkten men nu är vilande och ett handelsföretag i Hongkong, omfattade översynen hela gruppens verksamhet.) Kommissionen sände också frågeformulär till tillverkare i Indonesien. En indonesisk tillverkare var villig att tillhandahålla uppgifter i den nuvarande översynen och besvarade delvis frågorna i frågeformuläret.

               (10)

               Kommissionen inhämtade och kontrollerade alla uppgifter som ansågs nödvändiga för bedömning av om företagen kunde bli behandlade som företag som är verksamma under marknadsmässiga förhållanden (nedan kallat marknadsekonomisk status) eller beviljas individuell behandling och för fastställande av dumpning. Kommissionen gjorde kontrollbesök på plats hos följande medlemmar i den berörda företagsgruppen:

                           —

                           Golden Time Enterprises (Shenzhen) Co., Ltd, Shenzhen, Kina, (GT Enterprise),

                           —

                           Jintian Industrial (Nanjing) Co., Ltd, Nanjing, Kina,

                           —

                           Golden Time Chemical (Jiangsu) Co., Ltd, Jiangsu, Kina,

                           —

                           Nanjing Jinzhang Industrial Co., Ltd, Nanjing, Kina,

                           —

                           Rainbow Rich Ltd, Hongkong.

         1.6   Översynsperiod

               (11)

               Undersökningen av dumpning omfattade perioden 1 januari 2010–31 december 2010 (nedan kallad översynsperioden).

         2.   UNDERSÖKNINGSRESULTAT

   2.1   Marknadsekonomisk status

               (12)

               Vid antidumpningsundersökningar som avser import med ursprung i Kina ska normalvärdet fastställas i enlighet med artikel 2.1–2.6 i grundförordningen för de tillverkare som konstaterats uppfylla kriterierna i artikel 2.7 c. De kriterier i artikel 2.7 c i grundförordningen som de sökande företagen måste visa att de uppfyller är i korthet följande:

                           —

                           Företagets beslut om verksamhet och kostnader fattas som svar på marknadssignaler utan något större statligt inflytande och kostnaderna för de viktigaste insatsvarorna återspeglar i stort sett marknadsvärden.

                           —

                           Företagets räkenskaper är föremål för en oberoende revision i överensstämmelse med internationella redovisningsnormer och tillämpas för alla ändamål.

                           —

                           Det förekommer inte några betydande snedvridningar till följd av det tidigare icke-marknadsekonomiska systemet.

                           —

                           Rättssäkerhet och stabila villkor garanteras genom lagstiftning om konkurser och ägandeförhållanden.

                           —

                           Valutaomräkning sker till marknadskurser.

               (13)

               Den berörda företagsgruppen ansökte om marknadsekonomisk status i enlighet med artikel 2.7 b i grundförordningen och lämnade in ansökningsformulär för fyra tillverkare i Kina. Kommissionen inhämtade alla uppgifter som den ansåg var nödvändiga och kontrollerade på plats hos dessa företag alla de uppgifter som de lämnat i sin ansökan.

               (14)

               Den nuvarande översynen visade att det berörda företagets situation hade förändrats sedan den ursprungliga undersökningen. Det konstaterades att GT Enterprise inte längre uppfyller alla kriterier för marknadsekonomisk status. Jämfört med den ursprungliga undersökningen hade Rainbowgruppen dessutom utökats och omstrukturerats. Inte heller de övriga företagen i gruppen som lämnade in ansökningsformulär kunde visa att de uppfyller alla kriterier för marknadsekonomisk status.

               (15)

               När det gäller kriterium 1, som avser verksamhetsbeslut och statligt inflytande, konstaterades det att de lokala myndigheterna har befogenhet att ingripa vid anställning eller avskedande av personal i ett av företagen i företagsgruppen. Vidare är de lokala myndigheterna en av de största aktieägarna i det företag som producerar råvaror. Uppgifter om ansenlig statlig inblandning konstaterades i leverans av råvaror till företaget (elektricitet och vatten) och från bolaget till dess närstående företag, när det gäller arbetskraftskostnader samt driften av och beslutsfattandet hos detta företag. Exempelvis utlokaliserade den statliga aktieägaren personal till råvaruproducenten på villkor som företaget inte kunde specificera. Företaget har också fortsatt att gå med förlust på grund av försäljning av råvaror till onormalt låga priser till sina närstående företag och utan ytterligare ersättning, t.ex. i form av vinstutdelning. Genom ackumulering av dessa förluster påverkade den statsägda råvarutillverkaren de närstående företagens beslut i fråga om inköp av råvaror för tillverkning av natriumcyklamat. Slutligen konstaterades det att de lokala myndigheterna har inflytande över och påverkar finansierings- och investeringsbesluten i ett annat företag i gruppen.

               (16)

               När det gäller kriterium 2, som avser räkenskaperna, visade undersökningen att alla medlemmar i den berörda företagsgruppen åsidosätter internationella redovisningsnormer och det konstaterades ett antal allvarliga brister och fel i räkenskaperna som inte hade rapporterats av revisorerna.

               (17)

               När det gäller kriterium 3 konstaterades det att snedvridningar hade överförts från det icke-marknadsekonomiska systemet, eftersom ett av företagen i gruppen tillhandahölls kostnadsfria infrastrukturinvesteringar. Samma företag åtnjöt förmånliga hyresvillkor för den mark det använde. De övriga företagen i gruppen kunde inte visa att de hade erhållit sin rätt till markanvändning mot ersättning och/eller att ersättningen speglade marknadsvärdet. Slutligen kunde ett av företagen inte visa att överföringen av vissa tillgångar till företaget hade gjorts mot ekonomisk ersättning eller på annat sätt till priser som speglade marknadsvärden.

               (18)

               När det slutligen gäller kriterierna 4 och 5 konstaterades det att företagen uppfyllde dessa kriterier, eftersom de omfattades av lagstiftning om konkurser och ägandeförhållanden som garanterar rättssäkerhet och stabila villkor. Valutaomräkning skedde till den officiella kurs som offentliggjorts av Kinas centralbank.

               (19)

               Den berörda företagsgruppen och klaganden gavs tillfälle att kommentera de ovan angivna undersökningsresultaten. Klaganden hade inga synpunkter, men den berörda företagsgruppen invände på flera grunder. En del av dessa invändningar återupprepades efter det slutliga meddelandet av uppgifter om de omständigheter och överväganden som låg till grund för beslutet att föreslå slutgiltiga åtgärder. De viktigaste synpunkterna som inkommit beskrivs nedan.

               (20)

               Rainbowgruppen påstod för det första att eftersom gruppen hade beviljats marknadsekonomisk status i den ursprungliga undersökningen var det olagligt av kommissionen att ålägga gruppen en skyldighet att på nytt visa att den uppfyller villkoren för att beviljas marknadsekonomisk status och att den rättsliga skyldigheten att tillämpa samma metod i översynen som i den ursprungliga undersökningen således har åsidosatts. Rainbowgruppen hävdade att kommissionen inte har visat att omständigheterna för detta företag har ändrats på ett sätt som skulle motivera en annan metod än den som tillämpades i den ursprungliga undersökningen. Enligt sökanden förelåg flera av de problem som kommissionen har identifierat redan när den ursprungliga undersökningen genomfördes och kommissionens nya resultat avser således inte nya omständigheter utan är endast en annan tolkning av samma omständigheter.

               (21)

               Det bör påpekas att tvärtemot vad sökanden gjort gällande tillämpades samma metod i den nuvarande översynen som i den ursprungliga undersökningen, men vederbörlig hänsyn togs till att vissa omständigheter hade förändrats sedan den ursprungliga undersökningen. Även om sökandens argumentering vore korrekt i fråga om vissa omständigheter som faktiskt var desamma under såväl den ursprungliga undersökningen som den nuvarande översynen, nämligen när det gäller avtalet om rätt till markanvändning för GT Enterprise, kan följande anföras. Vid den aktuella översynen fastställdes ytterligare omständigheter som trots att de redan förelåg vid den ursprungliga undersökningen då inte hade uppgetts av GT Enterprise; exempelvis hade de lokala myndigheterna befogenhet att godkänna företagets anställningar och avskedanden av personal. Slutligen har företagets omständigheter när det gäller kriterium 2 också ändrats sedan den ursprungliga undersökningen. Detta beror på att det i den nuvarande översynen fastställdes att GT Enterprise under översynsperioden inte hade haft en tydlig uppsättning räkenskaper som var föremål för en självständig revision i överensstämmelse med internationella redovisningsnormer och som tillämpades för alla ändamål.

               (22)

               Sökanden förklarade senare att man ansåg sig ha lämnat uppgifter om att de lokala myndigheterna hade befogenhet att godkänna företagets anställningar och avskedanden av personal, eftersom man i den nuvarande översynen lämnade in samma bolagsordning som i den ursprungliga undersökningen. Den översättning av bolagsordningen som sökanden lämnade in i såväl den ursprungliga som den nuvarande undersökningen var emellertid ofullständig, eftersom den inte innehöll uppgifter om de lokala myndigheternas befogenheter enligt bolagsordningen.

               (23)

               Rainbowgruppen hävdade vidare att systemet med marknadsekonomisk status infördes för länder med övergångsekonomi, dvs. länder som håller på att gå över till marknadsekonomi från ett tidigare icke-marknadsekonomiskt system. Det skulle därför vara ologiskt att kräva att ett företag som tidigare har uppfyllt villkoren för marknadsekonomisk status ännu en gång i en interimsöversyn ska lämna in tillräcklig bevisning för att det fortfarande uppfyller dessa villkor. I detta sammanhang bör det påpekas att det inte finns något i grundförordningen som stöder en sådan tolkning och som skulle hindra att artikel 2.7 c i grundförordningen tillämpas i översyner som inletts enligt artikel 11.3 i grundförordningen. Detta argument måste därför ogillas.

               (24)

               Rainbowgruppen åberopade också förfarandekravet i artikel 2.7 c att beslut om marknadsekonomisk status ska fattas inom tre månader efter det att undersökningen har inletts. Rainbowgruppen medger att ett överskridande av denna tidsfrist inte i sig räcker som grund för att invända mot undersökningsresultaten, men har betonat att kommissionen redan innehade alla de uppgifter som var nödvändiga för att beräkna dumpningsmarginalen när resultaten av bedömningen avseende marknadsekonomisk status meddelades. I sin argumentering bortsåg Rainbowgruppen emellertid från den omständigheten att även om kommissionen i syfte att effektivisera det administrativa förfarandet samtidigt begärde alla nödvändiga uppgifter från den berörda företagsgruppen och kontrollerade dem, innehade kommissionen inte de uppgifter om det jämförbara landet som behövdes för att bestämma dumpningsmarginalen vid ett avslag på ansökan om marknadsekonomisk status. Tidpunkten för beslutet om marknadsekonomisk status kunde således inte påverka dess innehåll. Mot denna bakgrund avvisas detta argument som ogrundat.

               (25)

               När det gäller kriterium 1 påpekades det som en allmän synpunkt att en teoretisk möjlighet till statligt inflytande eller statlig kontroll inte i sig automatiskt innebär att det föreligger ett faktiskt och betydande statligt inflytande i den mening som avses i artikel 2.7 c. Rainbowgruppen citerade upprepade gånger en dom av förstainstansrätten (5) för att göra gällande att statlig kontroll inte är detsamma som ett stort statligt inflytande, eftersom detta skulle leda till ”att bolag kontrollerade av staten som princip utesluts från status som företag som verkar i en marknadsekonomi, oberoende av det konkreta faktiska, rättsliga och ekonomiska sammanhang de verkar i”. Rainbowgruppen påpekade också att det skulle innebära en orimlig bevisbörda för dem som ansöker om marknadsekonomisk status om de måste visa att staten aldrig kan ha möjlighet att ingripa i beslut som rör verksamheten. Vidare hävdade Rainbowgruppen att för att kriterium 1 inte ska anses uppfyllt måste det statliga ingripandet göra att företagets beslut blir oförenliga med de marknadsekonomiska villkoren.

               (26)

               Tvärtemot Rainbowgruppens ovan nämnda påståenden fastställdes det i den nuvarande översynen att det fanns ett specifikt och stort statligt inflytande i verksamheten i flera av företagen i gruppen. När det gäller det företag i gruppen där det för anställning och avskedande av personal krävdes godkännande från de lokala myndigheterna, föreskrivs det uttryckligen i företagets egna interna verksamhetsregler, dvs. dess bolagsordning, att staten har befogenhet att ingripa i dess verksamhetsbeslut. Avseende ett annat företag i gruppen konstaterades det att den statliga partnern hade inflytande på företaget på ett sätt som inte är förenligt med marknadsmässiga överväganden. För det första hade den statliga partnern bidragit med det mesta av kapitalet till detta företag utan att denna omständighet återspeglades i dess ägarandel i företaget. För det andra gick företagets verksamhet hela tiden med förlust, vilket orsakade mest skada för den statliga partnern eftersom denna hade investerat kapital. För det tredje gjorde den statliga partnern själv en kontinuerlig förlust, eftersom den tillhandahöll insatsvaror såsom vatten och el till företaget under marknadspriser och utan vederbörlig betalning.

               (27)

               När det gäller slutsatsen om statligt inflytande i finansierings- och investeringsbesluten i ett annat av företagen i den berörda företagsgruppen, hävdades det att kommissionens uppgifter om ett lån och villkoren för detta lån var felaktiga. Kommissionen innehar emellertid bevis som insamlats under kontrollbesöket och som visar att företaget hade instruerats av ett lokalt myndighetsorgan att ta ett lån som inte var relaterat till dess affärsverksamhet. Företaget anser att finansieringsbesluten ska betraktas som en tjänst till myndighetsorganet och inte som en skyldighet, och att transaktionen i fråga inte innebar någon risk för företaget, eftersom det hade möjlighet att få ersättning genom att låta bli att betala fakturor för försörjningstjänster från myndighetsorganet. De bevis som kommissionen samlade in visar att företagets rätt till markanvändning indirekt använts som säkerhet i den finansiella transaktionen i fråga och att risken för företaget därför är betydande. Själva rätten till markanvändning förvärvades genom samma myndighetsorgan som företaget påstår sig endast ha gjort en tjänst. Påståendet att det hade varit möjligt att erhålla ersättning genom att inte betala för försörjningstjänster visar att man inte har förstått grundläggande redovisningsnormer (kvittning) och motsäger företagets påstående att ett inflytande över finansiella transaktioner som sådant inte innebär ett inflytande över ”företagens beslut om priser, kostnader och insatsvaror” i den mening som avses i artikel 2.7 c. Det är vidare tydligt att investeringsbesluten i hög grad påverkas av myndighetsorganet, eftersom företagets avtal om rätt till markanvändning innehåller företagsspecifika krav på den investering som ska göras och dessa krav inte är förenliga med lokal lagstiftning om zonplanering, tvärtemot vad företaget gjorde gällande. Mot denna bakgrund avvisas argumentet att det statliga inflytandet i finansierings- och investeringsbesluten inte utgör ett inflytande i den mening som avses i artikel 2.7 c.

               (28)

               När det gäller det företag i gruppen som producerar en av de råvaror som används för tillverkningen av natriumcyklamat hävdades det att eventuella brister vad gäller företagets beslutsfattande och finansiella situation har en väldigt begränsad inverkan, eftersom den råvara som produceras av detta företag endast utgör omkring 10 % av tillverkningskostnaderna för natriumcyklamat. Eftersom kommissionen kunde beräkna skillnaden mellan det lönsamma försäljningspriset och det faktiska försäljningspriset för råvaran, ansåg företaget att det vore bättre att justera kostnaden för den billiga råvaran än att avslå dess ansökan om marknadsekonomisk status. Målet med en bedömning avseende marknadsekonomisk status är dock att säkerställa att insatsvarorna återspeglar marknadsvärden och att företagsbesluten fattas som svar på marknadssignaler. Det ska påpekas att det i artikel 2.7 c i grundförordningen uttryckligen anges att kostnaderna för de viktigaste insatsvarorna i stort sett ska återspegla marknadsvärden för att villkoren för marknadsekonomisk status ska vara uppfyllda, och att det inte nämns någon möjlighet att justera snedvridna kostnader för viktiga insatsvaror. Detta argument avvisas därför.

               (29)

               När det gäller de onormalt låga priser som betalas för vatten och el och arbetskraftskostnaderna avvisas företagets argument – att dessa inte är viktiga insatsvaror eftersom de sammanlagt endast utgör omkring 14 % av den totala produktionskostnaden för råvaran – med motiveringen att detta både individuellt och kumulativt betraktas som en tillräckligt betydande kostnadsdel för att den ska inverka på företagets totala kostnader. När det gäller arbetskraftskostnaderna ska det också påpekas att det inte var möjligt att kontrollera dessa uppgifter fullständigt, eftersom företaget inte kunde visa upp avtal eller annan dokumentation. Det kunde därför inte säkerställas att dessa kostnader återspeglade marknadsvärden.

               (30)

               När det gäller kriterium 2 hävdades det att kommissionen inte har beaktat väsentlighetsprincipen, enligt vilken utelämnanden eller felaktigt redovisade poster är väsentliga endast om de kan påverka de beslut som användarna fattar på grundval av de finansiella rapporterna, och att sådana oväsentliga brister inte heller behöver rapporteras av revisorn.

               (31)

               Tvärtemot vad företagsgruppen anser fanns det allvarliga brister i företagens räkenskaper i förhållande till grundläggande redovisningsprinciper (se skäl 32 för närmare uppgifter). Vidare är syftet med att kräva en enda uppsättning räkenskaper för bedömningen av marknadsekonomisk status inte att användarna ska kunna fatta ekonomiska beslut, utan att garantera att redovisningen ger en rättvisande bild av intäkter, kostnader osv. Syftet med en undersökning avseende marknadsekonomisk status är att fastställa huruvida räkenskaperna har upprättats och har varit föremål för revision i överensstämmelse med internationella redovisningsnormer.

               (32)

               Rainbowgruppen bestred att företagen i gruppen skulle ha brutit mot de IAS-regler och redovisningsmetoder som nämndes i bedömningen av marknadsekonomisk status, såsom periodiseringsprincipen, principen om sanningsenlig redovisning av transaktioner och kvittning, fortlevnadsprincipen, korrekt klassificering av poster i balansräkningen, redovisning av förluster, endast verksamhetsrelaterade transaktioner och uppgifter i räkenskaperna, korrekt klassificering och avskrivning av kostnader samt iakttagande av IAS-regler och/eller kinesiska regler för god redovisningssed vad gäller erkännande av tillgångars värde och nedskrivning av tillgångar. De ovan nämnda överträdelserna av IAS-reglerna fastställdes utifrån de uppgifter som gruppen tillhandahöll i ansökningsformuläret för marknadsekonomisk status och alla uppgifter kontrollerades på plats vid företagen. Företagens argument avseende överträdelserna efter det att de hade underrättats om resultaten av bedömningen avseende marknadsekonomisk status föranledde inte någon ändring av slutsatsen att företagen på ovan nämnda punkter inte uppfyllde kriterium 2.

               (33)

               När det gäller kriterium 3 anser Rainbowgruppen att kostnadsfritt tillhandahållande av infrastrukturinvesteringar till ett företag är en normal verksamhet som också genomförs i marknadsekonomier i syfte att locka till sig investeringar och att denna subventionering hade en försumbar inverkan på företagets finansiella situation under översynsperioden. Den omständigheten att ett företag kan undvika att betala för infrastrukturutveckling och samtidigt betalar väldigt låg hyra för samma mark återspeglar emellertid inte en normal situation i en marknadsekonomi. Denna fördel hade dessutom en direkt inverkan på tillverkningsföretagets finansiella ställning och dess förmåga att fatta beslut som svar på marknadssignaler.

               (34)

               Kommissionen godtog sökandens i skäl 21 återgivna argument avseende rätten till markanvändning för GT Enterprise. De argument som anfördes avseende de övriga företagens rätt till markanvändning påverkade emellertid inte kommissionens slutsatser. I ett fall erkände företaget självt att det inte hade betalat den överenskomna summan för sin rätt till markanvändning. I ett annat fall hävdade Rainbowgruppen att markpriserna i regionen i fråga hade stigit kraftigt och att det därför är normalt att marken värderades mycket högre några år efter förvärvstidpunkten. Den bevisning som företaget lade fram avsåg emellertid prisökningar för bostadsfastigheter i regionen och är således inte relevant. Rainbow hävdade slutligen att kommissionens strategi att kräva positiv bevisning för att ett företag har betalat ett pris som speglar marknadsvärdet innebär en orimlig bevisbörda. I artikel 2.7 c i grundförordningen anges dock uttryckligen att en ansökan om marknadsekonomisk status ska ”innehålla tillräcklig bevisning att tillverkarna är verksamma under marknadsmässiga förhållanden”. Detta argument måste därför avvisas.

               (35)

               Rainbowgruppen bestrider slutsatsen om tillgångar som överförts till ett företag utan ekonomisk ersättning eller på annat sätt till priser som inte speglade marknadsvärden med motiveringen att detta företag hade stoppat sin tillverkning under översynsperioden. Det är riktigt att företaget stoppade tillverkningen. Emellertid sålde företaget fortfarande sina tidigare tillverkade produkter på den inhemska marknaden. En bedömning avseende marknadsekonomisk status måste således göras även för detta företag för att kontrollera att inga betydande snedvridningar hade överförts från det tidigare icke-marknadsekonomiska systemet vilka kunde påverka priserna.

               (36)

               Kommissionen anser således att GT Enterprise inte uppfyllde det första och det andra kriteriet för marknadsekonomisk status, att Jintian Industrial (Nanjing) Ltd inte uppfyllde kriterierna 2 och 3 samt att Golden Time Chemical (Jiangsu) Ltd och Nanjing Jinzhang Industrial Ltd inte uppfyllde kriterierna 1, 2 och 3. Om ett närstående företag som är knutet till tillverkningen och försäljningen av den berörda produkten inte uppfyller kraven för marknadsekonomisk status, kan gruppen av närstående företag inte beviljas marknadsekonomisk status. Eftersom inget av de enskilda företag som bedömdes med avseende på marknadsekonomisk status uppfyllde de relevanta kriterierna kan Rainbowgruppen inte beviljas marknadsekonomisk status. Under dessa omständigheter och efter samråd med rådgivande kommittén nekades den berörda företagsgruppen marknadsekonomisk status.

         2.2   Individuell behandling

               (37)

               I enlighet med artikel 2.7 a i grundförordningen ska en landsomfattande tull fastställas för de länder som omfattas av den artikeln, utom i de fall där företagen kan visa att de uppfyller alla kriterier i artikel 9.5 i grundförordningen för att medges individuell behandling. Dessa kriterier är i korthet följande:

                           —

                           Exportören kan fritt ta hem kapital och vinster, i de fall företaget helt eller delvis är i utländsk ägo eller är ett samriskföretag.

                           —

                           Exportpriser, exportkvantiteter och försäljningsvillkor bestäms fritt.

                           —

                           Majoriteten av aktierna eller andelarna i företaget tillhör enskilda personer. Statliga tjänstemän i styrelsen eller i viktiga ledningspositioner ska utgöra en minoritet, eller så måste det påvisas att företaget ändå är tillräckligt oberoende i fråga om statlig inblandning.

                           —

                           Valutaomräkning sker till marknadskurser.

                           —

                           Den statliga inblandningen är inte av sådant slag att åtgärderna kan kringgås om enskilda exportörer beviljas olika tullsatser.

               (38)

               De två exporterande tillverkare i gruppen som hade exporterat natriumcyklamat under översynsperioden ansökte om individuell behandling. Det var inte nödvändigt att göra en bedömning avseende individuell behandling för de övriga företagen i Rainbowgruppen, eftersom de inte är exportörer av den berörda produkten. På grundval av de tillgängliga uppgifterna som kontrollerades under besöken på plats konstaterades det att dessa två exporterande tillverkare uppfyllde kraven i artikel 9.5 i grundförordningen och således kunde beviljas individuell behandling.

         2.3   Dumpning

   2.3.1   Jämförbart land

               (39)

               Enligt artikel 2.7 a i grundförordningen ska normalvärdet för de exporterande tillverkare som inte beviljats marknadsekonomisk status bestämmas på grundval av priset eller det konstruerade värdet i ett tredjeland med marknadsekonomi (nedan kallat jämförbart land).

               (40)

               I tillkännagivandet om inledande angav kommissionen sin avsikt att använda Indonesien (det jämförbara landet i den ursprungliga undersökningen) som ett lämpligt jämförbart land för fastställande av normalvärdet och uppmanade berörda parter att lämna synpunkter på detta.

               (41)

               Kommissionen har inte mottagit några synpunkter på valet av jämförbart land.

               (42)

               Kommissionen sökte samarbete med tillverkare i Indonesien. Skrivelser och relevanta frågeformulär sändes till alla kända företag. Av de företag som kontaktades var det endast en tillverkare som lämnade de uppgifter som behövdes för att fastställa normalvärdet och som samtyckte till att delvis samarbeta vid översynen. Eftersom företaget inte godtog ett kontrollbesök på plats, analyserade kommissionen de tillhandahållna uppgifterna för att kontrollera att de var fullständiga och konsekventa. Det konstaterades att uppgifterna var tillförlitliga och tillräckliga för att användas vid fastställande av normalvärdet, och den indonesiska tillverkaren lämnade vid behov de klargöranden som kommissionen begärde. De använda uppgifterna jämfördes med de uppgifter som lämnats i begäran om översyn.

               (43)

               Undersökningen visade att Indonesien har en konkurrensutsatt marknad för den likadana produkten.

               (44)

               Undersökningen visade dessutom att den samarbetsvilliga indonesiska tillverkarens tillverkningsvolym utgör betydligt mer än 5 % av volymen av den kinesiska exporten av den berörda produkten till unionen, och tillverkningen var följaktligen representativ sett till volym. När det gäller kvalitet, tekniska specifikationer och standarder för den likadana produkten i Indonesien kunde man inte finna några större skillnader jämfört med de kinesiska produkterna. Den indonesiska marknaden ansågs därför vara tillräckligt representativ för fastställande av normalvärdet.

               (45)

               Enligt kommissionens uppgifter finns det inga andra tillverkningsanläggningar någon annanstans i världen, förutom de kända tillverkarna i Spanien, Kina och Indonesien.

               (46)

               Mot denna bakgrund dras slutsatsen att Indonesien utgör ett lämpligt jämförbart land i den mening som avses i artikel 2.7 a i grundförordningen.

         2.3.2   Fastställande av normalvärdet

               (47)

               I enlighet med artikel 2.7 a i grundförordningen fastställdes normalvärdet på grundval av uppgifter från tillverkaren i det jämförbara landet på det sätt som anges nedan. Det ska påpekas att den indonesiska tillverkaren var föremål för undersökning vid ett tidigare förfarande som avsåg import av natriumcyklamat från Indonesien (6). De uppgifter som företaget nu lämnat i sitt svar på frågeformuläret konstaterades vara tillförlitliga och utgöra en solid grund för att fastställa normalvärdet inom ramen för denna undersökning. Både de genomsnittliga försäljningspriserna och de genomsnittliga produktionskostnaderna följde en liknande trend som utvecklingen av den genomsnittliga råvarukostnaden. Denna trend kunde dessutom bekräftas av en liknande utveckling av den genomsnittliga råvarukostnaden på unionsmarknaden.

               (48)

               Den indonesiska tillverkarens inhemska försäljning av den likadana produkten konstaterades vara representativ sett till volym i förhållande till den berörda produkten som exporterades till unionen av den berörda företagsgruppen i Kina.

               (49)

               Kommissionen fastställde därefter vilka produkttyper som tillverkaren i det jämförbara landet sålde på den inhemska marknaden och som var identiska eller direkt jämförbara med de typer som såldes på export till unionen. Den indonesiska tillverkarens standardprodukttyp konstaterades vara direkt jämförbar.

               (50)

               För den standardprodukttyp som tillverkaren i det jämförbara landet sålde på den inhemska marknaden och som konstaterades vara direkt jämförbar med den produkttyp som såldes för export till unionen fastställdes det huruvida försäljningen på den inhemska marknaden var tillräckligt representativ i den mening som avses i artikel 2.2 i grundförordningen. Försäljningen på den inhemska marknaden av en viss typ av natriumcyklamat ska anses vara tillräckligt representativ om den sammanlagda försäljningen av denna produkttyp på den inhemska marknaden under översynsperioden utgjorde minst 5 % av den berörda företagsgruppens sammanlagda försäljning på export till unionen av den jämförbara produkttypen.

               (51)

               Kommissionen undersökte också huruvida försäljningen på den inhemska marknaden kunde anses ha ägt rum vid normal handel, genom att för standardprodukttypen fastställa hur stor andel som utgjordes av lönsam försäljning till oberoende kunder på den inhemska marknaden under översynsperioden. Eftersom volymen av den lönsamma försäljningen för den likadana produkten för varje produkttyp utgjorde mer än 80 % av den sammanlagda försäljningsvolymen för den typen och det vägda genomsnittliga försäljningspriset för denna typ motsvarade eller översteg tillverkningskostnaden, grundades normalvärdet på det faktiska försäljningspriset på den inhemska marknaden, beräknat som ett vägt genomsnitt av priserna vid all försäljning av denna typ på den inhemska marknaden under översynsperioden, oavsett om denna försäljning var lönsam eller inte.

               (52)

               Vid fastställandet av normalvärdet för den produkttyp som inte såldes på den inhemska marknaden av tillverkaren i det jämförbara landet användes det vägda genomsnittliga försäljningspriset vid all försäljning av standardprodukttypen, efter justering för skillnader mellan de båda produkttyperna.

         2.3.3   Exportpris

               (53)

               Exportförsäljningen till unionen från alla de exporterande tillverkarna i den berörda företagsgruppen skedde genom närstående handelsföretag utanför unionen. Exportpriset fastställdes i enlighet med artikel 2.8 i grundförordningen på grundval av de priser som faktiskt betalades eller skulle betalas för produkten när den såldes av det närstående handelsföretaget till en oberoende köpare i unionen.

         2.3.4   Jämförelse

               (54)

               Normalvärdet och exportpriset jämfördes på nivån fritt fabrik. För att jämförelsen mellan normalvärdet och exportpriset skulle bli rättvis gjordes justeringar i enlighet med artikel 2.10 i grundförordningen för att beakta olikheter som påverkade priserna och prisernas jämförbarhet. Således gjordes, där så var tillämpligt och med stöd av verifikationer, justeringar för olikheter avseende transport-, försäkrings-, hanterings- och lastningskostnader samt därmed sammanhängande kostnader och kreditkostnader.

         2.3.5   Dumpningsmarginal

               (55)

               Dumpningsmarginalen fastställdes i enlighet med artikel 2.11 i grundförordningen på grundval av en jämförelse mellan det vägda genomsnittliga normalvärdet och det vägda genomsnittliga exportpriset för alla exporterande tillverkare.

               (56)

               Denna jämförelse visade att dumpningsmarginalen var 14,2 %, uttryckt i procent av priset cif vid unionens gräns, före tull.

         2.4   De förändrade omständigheternas bestående karaktär

               (57)

               I enlighet med artikel 11.3 i grundförordningen undersöktes det om de omständigheter som ligger till grund för den nuvarande dumpningsmarginalen har förändrats och om sådana förändringar kan anses vara av bestående karaktär.

               (58)

               De nuvarande slutsatserna grundar sig på att den berörda företagsgruppen har nekats marknadsekonomisk status i den nuvarande översynen, medan den medlem i gruppen av närstående företag som granskades i den ursprungliga undersökningen, GT Enterprise, beviljades marknadsekonomisk status i den undersökningen. De omständigheter som har föranlett en ändrad slutsats är för det första att i den nuvarande översynen undersöktes fyra företag i gruppen, medan man i den ursprungliga undersökningen endast undersökte GT Enterprise. Gruppen utvidgades nyligen och omorganiserades varvid avsevärda investeringar gjordes, och det finns inget som tyder på att denna situation kommer att förändras inom en överskådlig framtid. När det gäller GT Enterprise konstaterades det för det andra att den omständigheten att företaget inte har en enda uppsättning räkenskaper som är föremål för revision i överensstämmelse med internationella redovisningsnormer utgör etablerad praxis, och det finns inget som tyder på att detta kommer att ändras i framtiden. Vidare har dess bolagsordning, enligt vilken statligt inflytande tillåts, varit i kraft under en längre period och inget tyder på att den kommer att ändras i framtiden. Under dessa omständigheter anses det att gruppens status som en företagsgrupp som inte verkar i en marknadsekonomi är av en bestående karaktär.

               (59)

               När det gäller exportpriset visade undersökningen vidare att det under en längre period funnits en viss stabilitet i den berörda företagsgruppens prissättning, eftersom priset för den berörda produkten vid försäljning till unionen och andra tredjeländer inte skiljde sig nämnvärt och följde samma trend mellan 2007 och översynsperioden. Detta stöder slutsatsen att den nya dumpningsmarginalen sannolikt kommer att vara av en bestående karaktär.

               (60)

               Undersökningen visade således att den berörda företagsgruppens beteende och struktur, inbegripet de omständigheter som föranledde den nuvarande översynen, sannolikt inte kommer att förändras inom överskådlig framtid på ett sätt som skulle påverka resultatet av översynen. Slutsatsen drogs därför att de förändrade omständigheterna är av bestående karaktär och att tillämpning av åtgärden på dess nuvarande nivå inte längre är tillräckligt för att motverka dumpning.

         3.   ÄNDRING AV ANTIDUMPNINGSÅTGÄRDERNA

               (61)

               Mot bakgrund av konstaterandena om ökad dumpning och de förändrade omständigheternas bestående karaktär anses de befintliga åtgärderna inte längre vara tillräckliga för att motverka den skadevållande dumpningen. De åtgärder som infördes genom genomförandeförordning (EU) nr 492/2010 på import av natriumcyklamat med ursprung i Kina bör därför anpassas för GT Enterprise och samma tull bör införas för den andra exporterande tillverkaren i gruppen genom ändring av förordningen.

               (62)

               Någon individuell skademarginal kan inte fastställas i den nuvarande översynen, eftersom den är begränsad till undersökning av dumpning när det gäller GT Enterprise och dess närstående företag inom gruppen. Den dumpningsmarginal som fastställts i den nuvarande översynen har därför jämförts med den skademarginal som fastställdes i den ursprungliga undersökningen. Eftersom den sistnämnda marginalen var högre än den dumpningsmarginal som konstaterats i den nuvarande översynen, bör en slutgiltig antidumpningstull införas för den berörda företagsgruppen på en nivå som motsvarar den dumpningsmarginal som konstaterats i översynen.

               (63)

               När det gäller åtgärdens form anses det att den ändrade antidumpningstullen bör ha samma form som den tull som infördes genom genomförandeförordning (EU) nr 492/2010. För att garantera att åtgärderna blir effektiva och förhindra prismanipulering anses det lämpligt att utforma tullen som ett specifikt belopp per kilo. Den antidumpningstull, uttryckt som ett särskilt belopp per kilo, som ska införas på import av den berörda produkten som tillverkas och säljs på export till unionen av den berörda företagsgruppen och som har beräknats på grundval av den dumpningsmarginal som fastställts i den nuvarande översynen bör följaktligen vara 0,23 EUR per kilo.

         4.   MEDDELANDE AV UPPGIFTER

               (64)

               Den berörda företagsgruppen och övriga berörda parter underrättades om de viktigaste omständigheter och överväganden som låg till grund för beslutet att föreslå en ändring av de gällande antidumpningsåtgärderna.

               (65)

               Rainbowgruppen lämnade sina synpunkter på det slutliga meddelandet av uppgifter. Synpunkterna avsåg till största delen återkallandet av klagomålet i den pågående undersökning avseende import av natriumcyklamat med ursprung i Folkrepubliken Kina som är begränsad till två kinesiska exporterande tillverkare, Fang Da Food Additive (Shen Zhen) Limited och Fang Da Food Additive (Yang Quan) Limited (nedan kallade Fang Da-gruppen) (nedan kallat det parallella förfarandet) (7). Rainbowgruppen hävdade att återkallandet av klagomålet i det parallella förfarandet logiskt och rättsligen borde leda till att även antidumpningsåtgärderna mot övriga tillverkare i Kina avslutas eller åtminstone att den nuvarande översynen avseende Rainbowgruppen avslutas.

               (66)

               Rainbowgruppen krävde att de antidumpningsåtgärder som införts genom genomförandeförordning (EU) nr 492/2010 skulle avslutas och hävdade att eftersom det inte konstaterats att importen från Fang Da inte dumpades och/eller inte orsakade skada, innebär principen om icke-diskriminering i artikel 9.5 i grundförordningen att de införda antidumpningsåtgärderna bör avslutas. Till stöd för detta argument hänvisade Rainbowgruppen till tidigare rådsförordningar där samtidiga interimsöversyner avseende import från vissa länder har avslutats utan införande av åtgärder till följd av att åtgärder inte införts i antidumpningsundersökningar avseende import av samma produkt från andra länder (större elektrolytkondensatorer (8) och valsade produkter av järn eller olegerat stål (9)). Det bör dock påpekas att dessa ärenden avsåg undersökningar där flera länder berördes och principen om icke-diskriminering tillämpades på import från olika länder. Vidare var skälet för att avsluta åtgärderna mot vissa länder i dessa ärenden att åtgärder mot andra länder inte vidtagits på grund av att rådet inte antagit förslagen inom de fastställda tidsfristerna (större elektrolytkondensatorer och valsade produkter av järn eller olegerat stål). Det konstaterades visserligen vara nödvändigt att avsluta förfarandena avseende antidumpningsåtgärder i de samtidiga förfarandena i de nämnda ärendena i syfte att iaktta principen om icke-diskriminering, men detta har inte någon relevans för den nuvarande översynen. Rainbowgruppen hänvisade även till den strategi som tillämpades beträffande mononatriumglutamat (10) i ett ärende där klaganden avsåg att återkalla sitt klagomål avseende import från Brasilien trots att dumpning av importen hade konstaterats. I det ärendet ville man inte godta återkallandet av klagomålet, eftersom det ansågs att det skulle vara diskriminerande att vidta åtgärder mot övriga länder om åtgärder inte vidtogs mot Brasilien.

               (67)

               Dessutom rör det sig om två helt olika situationer. I det parallella förfarandet drogs klagomålet tillbaka och man drog slutsatsen att ett avslutande inte skulle strida mot unionens intresse. I den nuvarande översynen bibehölls begäran och det konstaterades att Rainbowgruppens dumpning ökade. Att höja tullavgiften för gruppen utgör därför inte någon diskriminering.

               (68)

               Rainbowgruppen ansåg också att återkallandet av klagomålet borde leda till att den nuvarande översynen avseende Rainbowgruppen avslutas, eftersom de båda förfarandena inleddes på grundval av samma underlag och avsåg samma undersökningsperiod och eftersom klaganden i klagomålet behandlade Fang Da-gruppen och Rainbowgruppen tillsammans när det gäller alla praktiska aspekter.

               (69)

               Rainbowgruppen hävdade för det andra att trots att undersökningen avseende Fang Da-gruppen inleddes enligt artikel 5 i grundförordningen, är undersökningen av importen från Fang Da-gruppen och interimsöversynen av importen från Rainbowgruppen rättsligen och ur alla praktiska aspekter i huvudsak samma förfarande. Slutligen ansåg Rainbowgruppen att eftersom en åtskillnad mellan förfaranden och undersökningar inrättats genom artikel 9.3 i grundförordningen, innebär denna artikel de facto att Fang Da-gruppen fortfarande omfattas av förfarandet även om den beviljats en nolltullsats till följd av den ursprungliga undersökningen. Av detta skäl bör återkallandet av klagomålet avseende importen från Fang Da-gruppen således leda till att även den nuvarande översynen avseende Rainbowgruppen avslutas.

               (70)

               Det bör i detta sammanhang påpekas att den handling som klaganden lämnade in utgjorde både klagomål avseende antidumpningsundersökningen på grundval av artikel 5 i grundförordningen och begäran om denna interimsöversyn på grundval av artikel 11.3 i grundförordningen. Den innehöll också tillräcklig bevisning för att motivera ett enskilt inledande av båda förfarandena. Kommissionen inledde dessutom undersökningen enligt artikel 5 och interimsöversynen genom två separata tillkännagivanden om inledande. Således är antidumpningsundersökningen på grundval av artikel 5 i grundförordningen och interimsöversynen på grundval av artikel 11.3 i grundförordningen två olika förfaranden.

               (71)

               Rainbowgruppen lade fram ytterligare argument där den spekulerade om de möjliga skälen till att klagomålet återkallats. Eftersom dessa argument är hypotetiska och irrelevanta kan de inte behandlas och avvisas således.

               (72)

               Slutligen angav Rainbowgruppen att det är uppenbart att kommissionen har åsidosatt gruppens rätt till tio dagars tidsfrist för att lämna synpunkter på det slutliga meddelandet av uppgifter, eftersom den erhöll en icke-konfidentiell version av skrivelsen om återkallandet sju dagar innan tidsfristen för att lämna synpunkter löpte ut.

               (73)

               Som förklaras ovan i skäl 70 är det så att den undersökning enligt artikel 5 inom ramen för vilken Rainbowgruppen fick en skrivelse med information om att klagomålet återkallats, utgör ett eget förfarande som är avskilt från den nuvarande översynen. Rainbowgruppen var berörd part i översynen enligt artikel 5 och detta är det enda skälet till att den fick ett meddelande om att klagomålet återkallats. Den skrivelsen var inte en del av meddelandet av slutliga uppgifter i den nuvarande översynen. Rainbowgruppen hade 30 dagar på sig att lämna synpunkter på meddelandet av uppgifter i det nuvarande förfarandet. Företagsgruppens rätt till en tillräcklig tidsfrist för att lämna synpunkter har därför inte åsidosatts.

               (74)

               Sammanfattningsvis ändrade de inkomna synpunkterna inte den ovan nämnda slutsatsen.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Tabellen i artikel 1.2 i rådets genomförandeförordning (EU) nr 492/2010 ska ändras genom att följande uppgift:

                  Land

                  Företag

                  Tullsats (i EUR per kilo)

                  Taric-tilläggsnummer

                  ”Kina

                  Golden Time Enterprise (Shenzhen) Co., Ltd, Shanglilang, Cha Shan Industrial Area, Buji Town, Shenzhen City, Guangdong Province, Folkrepubliken Kina

                  0,11

                  A473”

   ska ersättas med följande uppgift:

                  Land

                  Företag

                  Tullsats (i EUR per kilo)

                  Taric-tilläggsnummer

                  ”Kina

                  Golden Time Enterprise (Shenzhen) Co., Ltd, Shanglilang, Cha Shan Industrial Area, Buji Town, Shenzhen City, Guangdong Province, Folkrepubliken Kina; Golden Time Chemical (Jiangsu) Co., Ltd, No. 90–168, Fangshui Road, Chemical Industry Zone, Nanjing, Jiangsu Province, Folkrepubliken Kina

                  0,23

                  A473”

   Artikel 2
   Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

      Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
      Utfärdad i Bryssel den 7 maj 2012.

            På rådets vägnar

         N. WAMMEN

            Ordförande

      (1)  EUT L 343, 22.12.2009, s. 51.

      (2)  EUT L 72, 11.3.2004, s. 1.

      (3)  EUT L 140, 8.6.2010, s. 2.

      (4)  EUT C 50, 17.2.2011, s. 6.

      (5)  Mål T-498/04, Zhejiang Xinan Chemical Industrial Group Co., Ltd mot rådet, 2009 REG II-1969, punkt 92.

      (6)  Se förordning (EU) nr 492/2010 (EUT L 140, 8.6.2010, s. 2).

      (7)  EUT C 50, 17.2.2011, s. 9.

      (8)  EGT L 22, 27.1.2000, s. 1, skälen 134 och 135.

      (9)  EUT L 294, 17.9.2004, s. 3.

      (10)  EGT L 264, 29.9.1998, s. 1.


title: Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 1390/2014 av den 19 december 2014 om ändring av bilagan till förordning (EU) nr 37/2010 vad gäller substansen eprinomektin  Text av betydelse för EES

text:
               24.12.2014

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 369/65

         KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 1390/2014
   av den 19 december 2014
   om ändring av bilagan till förordning (EU) nr 37/2010 vad gäller substansen eprinomektin
   (Text av betydelse för EES)
   EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
   med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 470/2009 av den 6 maj 2009 om gemenskapsförfaranden för att fastställa gränsvärden för farmakologiskt verksamma ämnen i animaliska livsmedel samt om upphävande av rådets förordning (EEG) nr 2377/90 och ändring av Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/82/EG och Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 726/2004 (1), särskilt artikel 14 jämförd med artikel 17,
   med beaktande av Europeiska läkemedelsmyndighetens yttrande, avgivet av kommittén för veterinärmedicinska läkemedel, och
   av följande skäl:

               (1)

               Gränsvärden för högsta tillåtna resthalter (nedan kallade MRL-värden) för farmakologiskt aktiva substanser som är avsedda att i unionen användas i veterinärmedicinska läkemedel för livsmedelsproducerande djur eller i biocidprodukter som används vid djurhållning ska fastställas i enlighet med förordning (EG) nr 470/2009.

               (2)

               Farmakologiskt aktiva substanser och deras klassificering med avseende på MRL-värden i animaliska livsmedel anges i bilagan till kommissionens förordning (EU) nr 37/2010 (2).

               (3)

               Eprinomektin är för närvarande upptaget i tabell 1 i bilagan till förordning (EU) nr 37/2010 som en tillåten substans för muskel, fett, lever, njure och mjölk från nötkreatur, får och get. De provisoriska MRL-värdena för den substansen för muskel, fett, lever, njure och mjölk från får och get upphörde att gälla den 1 juli 2014.

               (4)

               Kommittén för veterinärmedicinska läkemedel (nedan kallad läkemedelskommittén) rekommenderade en förlängning av de provisoriska MRL-värdena, eftersom analysmetoden för kontroll av resthalter i får och get inte är tillräckligt validerad. De ofullständiga vetenskapliga uppgifterna om validering av analysmetoden anses inte innebära en risk för människors hälsa.

               (5)

               Enligt artikel 5 i förordning (EG) nr 470/2009 ska Europeiska läkemedelsmyndigheten överväga att tillämpa de MRL-värden som fastställts för en farmakologiskt aktiv substans för ett visst livsmedel på ett annat livsmedel som härrör från samma djurslag, eller de MRL-värden som fastställts för en farmakologiskt aktiv substans för ett eller flera djurslag på andra djurslag. Läkemedelskommittén anser att extrapolering till andra livsmedelsproducerande djurslag inte är tillrådligt för denna substans.

               (6)

               Posten för eprinomektin i tabell 1 i bilagan till förordning (EU) nr 37/2010 bör därför ändras så att de provisoriska MRL-värdena förlängs till och med den 30 juni 2016.

               (7)

               De berörda parterna bör ges en rimlig övergångsperiod så att de kan vidta de åtgärder som kan krävas för att följa de nya MRL-värdena.

               (8)

               De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för veterinärmedicinska läkemedel.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Bilagan till förordning (EU) nr 37/2010 ska ändras i enlighet med bilagan till den här förordningen.
   Artikel 2
   Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
   Den ska tillämpas från och med den 22 februari 2015.

      Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
      Utfärdad i Bryssel den 19 december 2014.

            På kommissionens vägnar

         Jean-Claude JUNCKER

            Ordförande

      (1)  EUT L 152, 16.6.2009, s. 11.

      (2)  Kommissionens förordning (EU) nr 37/2010 av den 22 december 2009 om farmakologiskt aktiva substanser och deras klassificering med avseende på MRL-värden i animaliska livsmedel (EUT L 15, 20.1.2010, s. 1).

      BILAGA
      I tabell 1 i bilagan till förordning (EU) nr 37/2010 ska posten för substansen eprinomektin ersättas med följande:

                     Farmakologiskt aktiv substans

                     Restmarkör

                     Djurslag

                     MRL

                     Målvävnader

                     Andra bestämmelser (i enlighet med artikel 14.7 i förordning (EG) nr 470/2009)

                     Terapeutisk klassificering

                     ”Eprinomektin

                     Eprinomektin B1a

                     Nötkreatur

                     50 μg/kg
                     250 μg/kg
                     1 500 μg/kg
                     300 μg/kg
                     20 μg/kg

                     Muskel
                     Fett
                     Lever
                     Njure
                     Mjölk

                     INGEN UPPGIFT

                     Antiparasitmedel/Medel mot endo- och ektoparasiter”

                     Får, get

                     50 μg/kg
                     250 μg/kg
                     1 500 μg/kg
                     300 μg/kg
                     20 μg/kg

                     Muskel
                     Fett
                     Lever
                     Njure
                     Mjölk

                     Det provisoriska MRL-värdet upphör att gälla den 30 juni 2016.


title: Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 198/2013 av den 7 mars 2013 om val av symbol för att identifiera humanläkemedel som ska övervakas ytterligare  Text av betydelse för EES

text:
               8.3.2013

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 65/17

         KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 198/2013
   av den 7 mars 2013
   om val av symbol för att identifiera humanläkemedel som ska övervakas ytterligare
   (Text av betydelse för EES)
   EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
   med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 726/2004 av den 31 mars 2004 om inrättande av gemenskapsförfaranden för godkännande av och tillsyn över humanläkemedel och veterinärmedicinska läkemedel samt om inrättande av en europeisk läkemedelsmyndighet (1), särskilt artikel 23.4, och
   av följande skäl:

               (1)

               Vissa humanläkemedel har godkänts på villkor att de övervakas ytterligare på grund av sin säkerhetsprofil. I enlighet med artikel 23 i förordning (EG) nr 726/2004 omfattar detta läkemedel med en ny aktiv substans, biologiska läkemedel och läkemedel för vilka uppgifter måste lämnas efter godkännandet för försäljning.

               (2)

               Patienter och hälso- och sjukvårdspersonal bör enkelt kunna identifiera de läkemedel som ska övervakas ytterligare, så att de kan delge de behöriga myndigheterna och innehavaren av godkännandet för försäljning information som framkommit genom användningen av läkemedlet och framför allt rapportera misstänkta biverkningar.

               (3)

               För att säkerställa öppenhet upptas alla läkemedel som ska övervakas ytterligare i en förteckning som upprättas och förvaltas av Europeiska läkemedelsmyndigheten, i enlighet med artikel 23.1 i förordning (EG) nr 726/2004. De märks också med en svart symbol.

               (4)

               Kommittén för säkerhetsövervakning och riskbedömning av läkemedel antog den 3 oktober 2012 en rekommendation där det angavs att den svarta symbolen skulle vara en uppochnedvänd liksidig svart triangel. I rekommendationen beaktades de åsikter från patienter och hälso- och sjukvårdspersonal som framförts av Europeiska läkemedelsmyndighetens arbetsgrupp med företrädare för patient- och konsumentorganisationer (PCWP) och dess arbetsgrupp med företrädare för organisationer för hälso- och sjukvårdspersonal (HCPWG).

               (5)

               Innehavare av godkännanden för försäljning som beviljats före den 1 september 2013 bör ges en tillräcklig tidsfrist för att anpassa produktinformationen om de berörda läkemedlen.

               (6)

               Dessutom bör de behöriga myndigheterna ges möjlighet att i undantagsfall förlänga tidsfristen.

               (7)

               Införandet av den svarta symbolen bör inte orsaka problem på marknaden och i leveranskedjan. För att man ska undvika störningar bör innehavarna av godkännande för försäljning inte vara skyldiga att återkalla eller ompaketera produkter som redan har släppts ut på marknaden.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Den svarta symbol som avses i artikel 23.4 i förordning (EG) nr 726/2004 ska vara en uppochnedvänd liksidig triangel. Den ska överensstämma med den mall och de mått som anges i bilagan till den här förordningen.
   Artikel 2
   1.   Innehavare av godkännanden för försäljning som beviljats före den 1 september 2013 för humanläkemedel som ska övervakas ytterligare ska senast den 31 december 2013 införa den svarta symbolen i produktresumén och bipacksedeln för dessa läkemedel.
   2.   Innehavare av godkännanden för försäljning som beviljats före den 1 september 2013 för humanläkemedel som ska övervakas ytterligare kan genom undantag från punkt 1 begära att de behöriga myndigheterna förlänger tidsfristen, om innehavarna kan visa att iakttagandet av den tidsfrist som anges i punkt 1 kan leda till att läkemedlet inte levereras fortlöpande och i tillräcklig mängd.
   Artikel 3
   Lager av humanläkemedel som tillverkats, paketerats och märkts före den 1 januari 2014 och vars bipacksedel inte innehåller den svarta symbolen får fortsätta att släppas ut på marknaden, distribueras, lämnas ut, säljas och användas till dess att lagren har tömts.
   Artikel 4
   Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

      Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
      Utfärdad i Bryssel den 7 mars 2013.

            På kommissionens vägnar

         José Manuel BARROSO

            Ordförande

      (1)  EUT L 136, 30.4.2004, s. 1.

      BILAGA

                  1.

                  Den svarta symbolen som avses i artikel 23.4 i förordning (EG) nr 726/2004 ska överensstämma med följande mall:

                  2.

                  Den svarta symbolen ska anpassas till fontstorleken i den standardiserade texten efter symbolen, och varje sida av triangeln ska vara minst 5 mm.