title: Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2017/969 av den 8 juni 2017 om införande av en slutgiltig utjämningstull på import av vissa varmvalsade platta produkter av järn, olegerat stål eller annat legerat stål med ursprung i Folkrepubliken Kina och om ändring av kommissionens genomförandeförordning (EU) 2017/649 om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av vissa varmvalsade platta produkter av järn, olegerat stål eller annat legerat stål med ursprung i Folkrepubliken Kina

text:
                  9.6.2017

                  SV

                  Europeiska unionens officiella tidning

                  L 146/17

            KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) 2017/969
      av den 8 juni 2017
      om införande av en slutgiltig utjämningstull på import av vissa varmvalsade platta produkter av järn, olegerat stål eller annat legerat stål med ursprung i Folkrepubliken Kina och om ändring av kommissionens genomförandeförordning (EU) 2017/649 om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av vissa varmvalsade platta produkter av järn, olegerat stål eller annat legerat stål med ursprung i Folkrepubliken Kina
      EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
      med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
      med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/1037 av den 8 juni 2016 om skydd mot subventionerad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska unionen (1) (nedan kallad grundförordningen), särskilt artikel 15, och
      av följande skäl:
      1.   FÖRFARANDE

      1.1   Inledande

                  (1)

                  Den 13 maj 2016 inledde Europeiska kommissionen (nedan kallad kommissionen) en antisubventionsundersökning beträffande import av vissa varmvalsade platta produkter av järn, olegerat stål eller annat legerat stål med ursprung i Folkrepubliken Kina (nedan kallad Kina eller det berörda landet). Inledandet skedde på grundval av artikel 10 i rådets förordning (EG) nr 597/2009 av den 11 juni 2009 om skydd mot subventionerad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (2). Kommissionen offentliggjorde ett tillkännagivande om inledande (nedan kallat tillkännagivandet) (3) i Europeiska unionens officiella tidning.

                  (2)

                  Kommissionen inledde undersökningen till följd av en framställning (nedan kallad klagomål) som ingavs den 31 mars 2016 av European Steel Association (nedan kallad Eurofer eller klaganden) såsom företrädare för unionstillverkare som svarar för mer än 90 % av unionens sammanlagda tillverkning av vissa varmvalsade platta produkter av järn, olegerat stål eller annat legerat stål (nedan även kallade varmvalsade platta produkter). Klagomålet innehöll bevisning för subventionering och en därav följande risk för väsentlig skada som var tillräcklig för att motivera inledandet av en undersökning.

                  (3)

                  Innan kommissionen inledde sin antisubventionsundersökning underrättade den de kinesiska myndigheterna (4) om att den hade mottagit ett korrekt underbyggt klagomål och uppmanade de kinesiska myndigheterna att inleda ett samråd i enlighet med artikel 10.7 i grundförordningen. De kinesiska myndigheterna godtog erbjudandet om samråd och ett sådant hölls således den 11 maj 2016. De kinesiska myndigheternas synpunkter beaktades vid detta samråd. Man nådde dock inte fram till någon ömsesidigt godtagbar lösning.

                  (4)

                  Några månader innan inledandet av den nu aktuella undersökningen inledde kommissionen den 13 februari 2016 (5) en antidumpningsundersökning beträffande import av samma produkt med ursprung i Kina (den parallella antidumpningsundersökningen).

                  (5)

                  Strax efter inledandet av den nu aktuella undersökningen inledde kommissionen den 7 juli 2016 (6) även en antidumpningsundersökning beträffande import av samma produkt med ursprung i Brasilien, Iran, Ryssland, Serbien och Ukraina.

                  (6)

                  Den 5 april 2017 införde kommissionen en slutgiltig antidumpningstull på import av samma produkt med ursprung i Kina (7) (nedan kallad antidumpningsförordningen). Analyserna av skada, orsakssamband och unionens intresse inom ramen för denna antisubventionsundersökning och den parallella antidumpningsundersökningen är identiska, eftersom definitionerna av unionsindustrin, de representativa unionstillverkarna och undersökningsperioden är desamma i båda undersökningarna. De har uppdaterats och kompletterats för att ta hänsyn till alla fakta som lagts fram i samband med den nu aktuella undersökningen.

            1.1.1   Synpunkter efter inledandet

                  (7)

                  De kinesiska myndigheterna hävdade att det faktum att det ingivits ett antidumpningsklagomål mot samma produkt från fem andra länder med hänvisning till förekomst av väsentlig skada inom mindre än två månader efter det att det nu aktuella klagomålet ingavs med hänvisning till risk för skada gör att man på allvar kan ifrågasätta om den nu aktuella antisubventionsundersökningen alls borde ha inletts.

                  (8)

                  Kommissionen noterade att antisubventionsärendet mot Kina och antidumpningsärendet mot samma produkt från fem andra länder är två helt separata undersökningar och att dessa ärenden därför måste bedömas var och en för sig på grundval av sina egna särskilda omständigheter. För det första är undersökningsperioden olika i de båda ärendena och det finns bara en viss överlappning (andra halvåret 2015). För det andra var risk för väsentlig skada för unionsindustrin grunden för antisubventionsklagomålet, under det att grunden för antidumpningsklagomålet var förekomst av skada för unionsindustrin. I detta sammanhang erinrade kommissionen om att fastställandet av dumpning och skada grundas på en undersökningsperiod som fastställts i enlighet med relevanta rättsliga bestämmelser och meddelats i tillkännagivandet om inledande för vart och ett av de två ärendena. Utan att det föregriper resultatet av den pågående antidumpningsundersökningen beträffande de andra fem länderna, kan det dessutom såsom framgår av skälen 549–551 konstateras att den bevisning som framkommit i samband med undersökningen inte vederlägger den tillräckliga bevisning som fanns tillgänglig vid tidpunkten för inledandet.

                  (9)

                  Kommissionen avvisar således detta påstående med hänvisning till att det är ogrundat.

                  (10)

                  De kinesiska myndigheterna hävdade även att undersökningen borde avslutas på grund av att klagomålet inte uppfyllde de krav vad gäller bevisning som anges i artikel 11.2 och 11.3 i WTO-avtalet om subventioner och utjämningsåtgärder och artikel 10.2 i grundförordningen. Enligt de kinesiska myndigheterna fanns det inte tillräcklig bevisning om utjämningsbara subventioner, skada och orsakssamband mellan den subventionerade importen och skadan.

                  (11)

                  De uppgifter som lämnats i klagomålet utgör de uppgifter som rimligen var tillgängliga för klaganden. Dessa uppgifter var dessutom tillräckliga för att man i det inledande skedet skulle kunna påvisa att de påstådda subventionerna var utjämningsbara med avseende på förekomst, storlek och art. Klagomålet innehöll även tillräcklig bevisning för att det fanns risk för skada för unionsindustrin på grund av den subventionerade importen. Klagomålet är 166 sidor långt och beskriver den bevisning som ingår i de 117 bilagorna. I den utsträckning som de kinesiska myndigheterna pekat på brister var gäller klagomålets riktighet och tillförlitlighet undersökte kommissionen dessa under undersökningen. Den fann dock inga skäl att utesluta någon prima facie-bevisning rörande förekomst och omfattning av subventionering vid inledandet av undersökningen.

                  (12)

                  Efter utlämnandet av uppgifter upprepade de kinesiska myndigheterna sitt påstående, men lämnade inga ytterligare skäl till stöd för sitt påstående. Kommissionen vidhåller således sin ståndpunkt såsom den beskrivs i skälet ovan.

            1.2   Undersökningsperiod och skadeundersökningsperiod

                  (13)

                  Undersökningen av subventionering omfattar perioden 1 januari 2015–31 december 2015 (nedan kallad undersökningsperioden eller UP i tabeller). Undersökningen av de utvecklingstendenser som är relevanta för bedömningen av skada omfattar perioden från och med den 1 januari 2012–31 december 2015 (nedan kallad skadeundersökningsperioden).

            1.3   Berörda parter

                  (14)

                  I tillkännagivandena om inledande uppmanade kommissionen berörda parter att ta kontakt med den för att delta i undersökningen. Dessutom underrättade kommissionen klaganden, andra kända unionstillverkare, kända exporterande tillverkare, de kinesiska myndigheterna, kända importörer, leverantörer och användare, handlare samt intresseorganisationer som såvitt känt var berörda om inledandet av undersökningen och uppmanade dem att delta.

                  (15)

                  Berörda parter gavs möjlighet att lämna synpunkter på inledandet av undersökningen och att begära att bli hörda av kommissionen och/eller förhörsombudet för handelspolitiska förfaranden.

            1.4   Stickprovsförfarande

                  (16)

                  I tillkännagivandet om inledande uppgav kommissionen att den kunde komma att använda sig av ett stickprovsförfarande vad gäller de berörda parterna i enlighet med artikel 27 i grundförordningen.

            1.4.1   Unionstillverkare

                  (17)

                  I tillkännagivandet om inledande angav kommissionen att den hade gjort ett preliminärt urval av unionstillverkare. I enlighet med artikel 27.1 b i grundförordningen gjorde kommissionen ett urval av på grundval av den största representativa produktions- och försäljningsvolym som rimligen kunde undersökas inom den tid som stod till förfogande. Urvalet har även en bred geografisk spridning. Kommissionen uppmanade berörda parter att lämna synpunkter på det preliminära urvalet, men mottog inga synpunkter.

                  (18)

                  Det slutgiltiga urvalet bestod av sex unionstillverkare från fem olika medlemsstater. Dessa unionstillverkare svarar för mer än 45 % av tillverkningen i unionen.

            1.4.2   Importörer

                  (19)

                  För att kommissionen skulle kunna avgöra om ett stickprovsförfarande var nödvändigt och i så fall göra ett urval, bad den de icke-närstående importörerna att lämna de uppgifter som anges i tillkännagivandet om inledande.

                  (20)

                  En icke-närstående importör gav sig till känna och tillsändes därför ett frågeformulär för importörer.

                  (21)

                  Trots att kommissionen kontaktade importören i fråga i syfte att inhämta relevanta uppgifter lämnade den icke-närstående importören endast ett delvis ifyllt frågeformulär.

            1.4.3   Exporterande tillverkare

                  (22)

                  För att kunna avgöra om ett stickprovsförfarande var nödvändigt och i så fall göra ett urval bad kommissionen alla exporterande tillverkare i Kina att lämna de uppgifter som anges i tillkännagivandet om inledande. Kommissionen bad dessutom de kinesiska myndigheterna att identifiera eller kontakta andra eventuella exporterande tillverkare som skulle kunna vara intresserade av att delta i undersökningen.

                  (23)

                  Nio exporterande tillverkare eller grupper av exporterande tillverkare i det berörda landet lämnade den begärda informationen och samtyckte till att ingå i urvalet. I enlighet med artikel 27.1 b i grundförordningen gjorde kommissionen ett urval på grundval av den största representativa exportvolym till unionen som rimligen kunde undersökas inom den tid som stod till förfogande. Detta urval bestod av följande fyra grupper av exporterande tillverkare:

                              —

                              Benxi Iron & Steel Group, Kina

                              —

                              Hesteel Group, Kina

                              —

                              Jiangsu Shagang Group, Kina

                              —

                              Shougang Group, Kina

                  (24)

                  De grupper av exporterande tillverkare som ingick i urvalet svarade för 68 % av den totala importen till unionen av den berörda produkten.

                  (25)

                  I enlighet med artikel 27.2 i grundförordningen genomförde kommissionen ett samråd om urvalet med alla berörda kända exporterande tillverkare och med de kinesiska myndigheterna. Det inkom synpunkter på det föreslagna urvalet från klaganden och två exporterande tillverkare, varav den ena ingick i urvalet och den andra inte.

                  (26)

                  Klaganden hävdade att det föreslagna urvalet inte gav en korrekt bild av den kinesiska industrin för varmvalsade platta stålprodukter som skulle undersökas. Klaganden hävdade framför allt att kommissionen borde grunda sitt urval inte bara på exportvolymen utan även ta hänsyn till alla subventioner som tas upp i klagomålet. Klaganden ansåg att två av företagen i urvalet inte var representativa mottagare av utjämningsbara subventioner.

                  (27)

                  Kommissionen noterade att den grundade sitt urval på de kriterier som anges i artikel 27.1 b i grundförordningen. I enlighet med den bestämmelsen har kommissionen grundat sitt urval på den största representativa exportvolymen till unionen. Det faktum att ett enskilt företag eventuellt inte är berättigat till en särskild form av en påstådd subvention gör inte att urvalet inte är representativt, eftersom det är meningen att urvalet ska vara representativt för den kinesiska industrin för varmvalsade platta stålprodukter i dess helhet vad gäller berättigande till alla former av påstådda subventioner. De fyra grupperna av exporterande tillverkare i urvalet är representativa vad gäller berättigande till de påstådda subventionerna i klagomålet, såsom framgår av kommissionens analys i en kommentar till ärendet som finns att tillgå i de icke-konfidentiella handlingarna. Kommissionen anser därför att urvalet utgör en korrekt grund för undersökningen rörande förekomst och omfattning av den påstådda subventioneringen och är förenligt med artikel 27.1 b i grundförordningen.

                  (28)

                  Efter utlämnandet av uppgifter framhöll klaganden att kommissionen borde ha tillämpat artikel 27.1 a i stället för artikel 27.1 b i grundförordningen för att fastställa urvalet, eftersom detta skulle ha gett en bättre bild av subventionsprogrammet. Såsom förklarats i föregående skäl ansåg kommissionen att de fyra grupperna av exporterande tillverkare i urvalet är representativt inte bara när det gäller volym utan också i fråga om berättigande till de påstådda subventioner som anges i klagomålet och den subventionspraxis som undersökts från och med tillkännagivandet om inledande. Detta påståendet avvisades därför.

                  (29)

                  Den första exporterande tillverkaren, som ingick i urvalet, ville veta varför man inte använt samma urval som i den parallella antidumpningsundersökningen. Kommissionen erinrade om att antidumpningsundersökningen och antisubventionsundersökningen är två helt skilda undersökningar som genomförs i olika syften. När det gäller antidumpningsundersökningen fastställer kommissionen huruvida det förekommer dumpning eller inte (dvs. en objektiv prisdiskriminering), vilket är en fråga som besvaras antingen med ja eller nej. Det undersökningsresultat beträffande dumpning som fastställs på grundval av urvalet kan extrapoleras till alla övriga företag. I antisubventionsundersökningen fastställer kommissionen storleken på subventionen per exporterad enhet av den berörda produkten. Endast sådana subventioner som konstateras för de företag som ingår i urvalet kan utjämnas. För att undersökningen skulle ge så bra resultat som möjligt och för att unionsindustrin skulle få ett så gott skydd som möjligt ansåg kommissionen därför att det var lämpligt att täcka en större exportvolym i antisubventionsundersökningen än i antidumpningsundersökningen för att därmed se till att urvalet är representativt vad gäller berättigande till de påstådda subventionerna i klagomålet och den subventionspraxis som anges i tillkännagivandet om inledande. Det utökade urvalet för antisubventionsundersökningen ger tillräcklig täckning vad gäller berättigande till den påstådda subventioneringen i klagomålet. Tre av de fyra företagen i urvalet ingick även i urvalet för den parallella antidumpningsundersökningen. Anledningen till att man tog med ytterligare ett företaget i urvalet var att det var det näst största företaget sett till volym och att man därigenom fick ett representativt urval vad gäller berättigande till de påstådda subventionerna i klagomålet.

                  (30)

                  Den andra exporterande tillverkaren, som inte ingick i urvalet, begärde att få ingå i urvalet eller att bli undersökt individuellt med hänvisning till att urvalet inte gav en rättvis bild av dess särdrag. De argument som framfördes avsåg tillverkning och export av snabbstål och verktygsstål, vilka den menade har andra egenskaper och en annan prisbild. Urvalet har fastställts på grundval av kriteriet största representativa exportvolym av den berörda produkten. Den exporterande tillverkare som begärde att få ingå i urvalet har väsentligt lägre exportvolymer när det gäller den berörda produkten än vad de föreslagna företagen har. Det var således inte möjligt att ta med detta företag i urvalet och dess begäran om att få ingå avvisades därför. Hursomhelst beslutade kommissionen därefter att snabbstål och verktygsstål inte skulle ingå i definitionen av den berörda produkten, vilket ledde till att all företagets tillverkning föll utanför ramen för undersökningen. Detta innebär att företaget inte längre ansågs vara en exporterande tillverkare av den berörda produkten och att dess begäran om individuell undersökning inte var giltig i och med att företaget inte längre var en berörd part.

                  (31)

                  Det föreslagna urvalet är därför förenligt med artikel 27.1 b i grundförordningen. Kommissionen har därför beslutat att det föreslagna urvalet ska vara det slutgiltiga urvalet.

            1.5   Svar på frågeformulär och kontrollbesök

                  (32)

                  Det sändes ett frågeformulär till de kinesiska myndigheterna. Detta innehöll särskilda frågeformulär till China Development Bank, Agricultural Development Bank of China, Export Import Bank of China (”EXIM”), Agricultural Bank of China, Bank of China (”ABC”, Bank of China (”BOC”), China Construction Bank (”CCB”) och Industrial and Commercial Bank of China (”ICBC”). Dessa banker hade i klagomålet specifikt hänvisats till som offentliga organ eller organ som ålagts eller anförtrotts att bevilja subventioner. De kinesiska myndigheterna ombands även att vidarebefordra detta särskilda frågeformulär för finansinstitut till alla andra finansinstitut som helt eller delvis ägs av den kinesiska staten (”statsägda banker”). Frågeformuläret till de kinesiska myndigheterna innehöll dessutom särskilda frågeformulär för de producenter av järnmalm, koks och kokskol som helt eller delvis ägs av den kinesiska staten (statsägda företag). Frågeformulär sändes även till de fyra grupper av exporterande tillverkare som ingick i urvalet, till de unionstillverkare som ingick i urvalet och till alla närstående importörer, den icke-närstående importör som givit sig till känna och två användare som givit sig till känna.

                  (33)

                  Kommissionen mottog svar på frågeformuläret från de kinesiska myndigheterna. I detta svar ingick svar på det särskilda frågeformuläret från EXIM, ABC, BOC, CCB och ICBC. Kommissionen mottog även svar på frågeformuläret från de fyra grupperna av exporterande tillverkare i urvalet, unionstillverkarna i urvalet, den icke-närstående importören och en användare.

                  (34)

                  Kommissionen inhämtade och kontrollerade alla uppgifter som den ansåg vara nödvändiga för ett fastställande av subventionering, därav följande risk för skada och unionens intresse. Det företogs ett kontrollbesök på plats hos det kinesiska handelsministeriet, vid vilket även tjänstemän från andra relevanta ministerier deltog. Dessutom deltog även företrädare från följande finansinstitut vid detta kontrollbesök:

                              —

                              Export Import Bank of China, Peking, Kina

                              —

                              Industrial and Commercial Bank of China, Peking, Kina

                              —

                              China Construction Bank, Peking, Kina

                              —

                              Agricultural Bank of China, Peking, Kina

                              —

                              Bank of China, Peking, Kina

                  (35)

                  Kontrollbesök enligt artikel 26 i grundförordningen genomfördes i följande företags lokaler:

                              (1)

                              Unionstillverkare som ingår i urvalet:

                                          —

                                          ThyssenKrupp Steel Europe AG, Duisburg, Tyskland

                                          —

                                          Tata Steel IJmuiden BV, Velsen-Noord, Nederländerna

                                          —

                                          Tata Steel UK Limited, Port Talbot, South Wales, Förenade kungariket

                                          —

                                          ArcelorMittal Mediterranee SAS, Fos-sur-Mer, Frankrike

                                          —

                                          ArcelorMittal Atlantique Et Lorraine SAS, Dunkerque, Frankrike

                                          —

                                          ArcelorMittal España SA, Gozón, Spanien.

                              (2)

                              Tillverkare i Kina som ingår i urvalet

                                          a)

                                          Benxi Iron & Steel Group:

                                                      —

                                                      Benxi Iron & Steel (Group) Co., Ltd, Benxi, Kina

                                                      —

                                                      Bengang Steel Plates Co., Ltd, Benxi, Kina

                                                      —

                                                      Benxi Beiying Iron & Steel (Group) Co., Ltd, Benxi, Kina

                                                      —

                                                      Benxi Iron & Steel (Group) Mining Industry Co., Ltd, Benxi, Kina

                                                      —

                                                      Benxi Iron & Steel (Group) International Trading Co., Ltd, Benxi, Kina

                                                      —

                                                      Liaoning Henderson Assets Operating & Management Co., Ltd, Benxi, Kina

                                          b)

                                          Jiangsu Shagang Group:

                                                      —

                                                      Jiangsu Shagang Group Co., Ltd, Zhangjiagang City, Kina

                                                      —

                                                      Zhangjiagang Hongchang Plate Co., Ltd, Zhangjiagang City, Kina

                                                      —

                                                      Zhangjiagang GTA Plate Co., Ltd, Zhangjiagang City, Kina

                                                      —

                                                      Zhangjiagang Yangtze River Cold rolled Sheet Co., Ltd, Zhangjiagang City, Kina

                                                      —

                                                      Zhangjiagang Hongchang Pellets Co., Ltd, Zhangjiagang City, Kina

                                                      —

                                                      Jiangsu Shagang International Trade Co., Ltd, Jinfeng Town, Zhangjiagang City, Kina

                                          c)

                                          Hesteel Group:

                                                      —

                                                      Hesteel Group Co., Ltd, Shijiazhuang och Peking, Kina

                                                      —

                                                      Hesteel Co., Ltd, Shijiazhuang, Kina

                                                      —

                                                      Handan Iron & Steel Group Han-Bao Co., Ltd, Handan City, Kina

                                                      —

                                                      Hesteel Co., Ltd Tangshan Branch, Tangshan City, Kina

                                                      —

                                                      Hesteel Co., Ltd Chengde Branch, Chengde City, Kina

                                                      —

                                                      Hebei Iron & Steel Group Mining Co., Ltd, Tangshan, Kina

                                                      —

                                                      Hesteel Group International Trade Corporation, Peking, Kina

                                                      —

                                                      Sinobiz Holdings Limited (British Virgin Islands), Tangshan City, Kina

                                          d)

                                          Shougang Group:

                                                      —

                                                      Shougang Jingtang United Iron & Steel Co. Ltd, Caofeidian, Kina

                                                      —

                                                      Tangshan Shougang Jingtang Xishan Coking Co. Ltd, Caofeidian, Kina

                                                      —

                                                      Shougang Qian'an Iron and Steel, filial till Beijing Shougang Co. Ltd, Qian'an, Kina

                                                      —

                                                      Qian'an Coal Chemical Company, Qian'an, Kina

                                                      —

                                                      Shougang Mining Co. Ltd, branch of Shougang Corporation, Qian'an, Kina

                                                      —

                                                      Beijing Shougang Co. Ltd, Peking, Kina

                                                      —

                                                      China Shougang International Trade & Engineering Corporation, Peking, Kina

                                                      —

                                                      Shougang Holding Trade Hongkong Limited, Hongkong

                                                      —

                                                      Shougang Corporation, Beijing, Kina

                              (3)

                              Användare

                                          —

                                          Marcegaglia Carbon Steel Spa, Gazoldo degli Ippoliti, Italien.

            1.6   Beslut att inte införa provisoriska åtgärder

                  (36)

                  Den 13 februari 2017 underrättade kommissionen alla berörda parter om att det inte skulle komma att införas någon provisorisk utjämningstull på import till unionen av vissa varmvalsade platta produkter av järn, olegerat stål eller annat legerat stål med ursprung i Kina.

            1.7   Efterföljande förfarande

                  (37)

                  Kommissionen fortsatte att inhämta och kontrollera alla uppgifter som den ansåg vara nödvändiga för de slutgiltiga avgörandena och angav vilka frågor som behövde undersökas ytterligare.

                  (38)

                  Den 28 april 2017 underrättade kommissionen alla parter om de viktigaste omständigheter och överväganden på grundval av vilka den avsåg att införa en slutgiltig utjämningstull på import till unionen av den berörda produkten och uppmanade alla parter att inkomma med synpunkter inom 17 dagar. På motsvarande sätt underrättade kommissionen även de berörda parterna om resultaten av sina kontrollbesök, inbegripet de fall där kommissionen varit tvungen att använda sig av bästa tillgängliga uppgifter. Den 18 maj sände kommissionen dessutom en kompletterande kommentar till ärendet till alla berörda parter i vilken den mer ingående redogjorde för hur den resonerat kring sin beräkning av förmånen av förmånslånen. Synpunkter inkom inom den fastställda tidsfristen på 5 dagar och behandlades därefter.

            2.   BERÖRD PRODUKT OCH LIKADAN PRODUKT

      2.1   Berörd produkt

                  (39)

                  Varmvalsade platta stålprodukter tillverkas genom en process för bearbetning av metall där upphettad metall förs genom ett eller flera par av varmvalsar för att minska tjockleken och göra den enhetlig, varvid metallens temperatur överstiger dess rekristallisationstemperatur. De kan levereras i olika former, dvs. i ringar eller rullar (oljade eller ej oljade, betade eller ej betade), i skurna längder (plåtar) eller smala band.

                  (40)

                  Det finns två huvudsakliga användningsområden för varmvalsade platta stålprodukter. För det första är de råvara för tillverkningen av olika stålprodukter i senare led med ett mervärde, börjande med kallvalsade (8) platta stålprodukter försedda med överdrag. För det andra används de som industriell insatsvara som köps av slutanvändarna för en rad olika tillämpningsområden, bland annat inom byggverksamhet (produktion av stålrör), varvsindustri, gasbehållare, bilar, tryckkärl och energiledningar.

                  (41)

                  Den 26 juni 2016 begärde en exporterande tillverkare (Jiangsu Tiangong Tools Company Limited) att vissa typer av varmvalsade platta stålprodukter, i branschen kända som verktygsstål och snabbstål, borde undantas från produktdefinitionen. Företaget hävdade att verktygsstål och snabbstål har helt andra egenskaper, priser, specifikationer och användningsområden.

                  (42)

                  I detta hänseende konstaterade kommissionen i samband med den parallella antidumpningsundersökningen att det verkligen finns stora fysikaliska och kemiska skillnader mellan å ena sidan andra typer av den berörda produkten än verktygsstål och snabbstål, och å andra sidan verktygsstål och snabbstål. Det finns flera kemiska element som förekommer naturligt i verktygsstål och snabbstål, men som inte återfinns i den berörda produkten. Dessutom finns det skillnader i tillverkningsprocessen, olika användningsområden och betydande prisskillnader mellan verktygsstål och snabbstål å ena sidan och andra typer av den berörda produkten å den andra.

                  (43)

                  Kommissionen uteslöt därför verktygsstål och snabbstål ur produktdefinitionen i den parallella antidumpningsundersökningen.

                  (44)

                  Mot denna bakgrund beslutade kommissionen att utesluta verktygsstål och snabbstål ur produktdefinitionen även i den nu aktuella undersökningen.

                  (45)

                  Den berörda produkten definieras således som vissa valsade platta produkter av järn, olegerat stål eller annat legerat stål, även i ringar eller rullar (inklusive produkter skurna i längder och ”smala band”), inte vidare bearbetade efter varmvalsningen (varmvalsad platta), varken pläterade, på annat sätt metallöverdragna eller försedda med annat överdrag med ursprung i Kina.
                  Den berörda produkten omfattar inte

                              —

                              produkter av rostfritt stål och kornorienterat kiselelektrostål,

                              —

                              produkter av verktygsstål och snabbstål,

                              —

                              produkter, inte i ringar eller rullar, utan reliefmönster, med en tjocklek av mer än 10 mm och en bredd av minst 600 mm, och

                              —

                              produkter, inte i ringar eller rullar, utan reliefmönster, med en tjocklek av minst 4,75 mm men högst 10 mm och en bredd av minst 2 050 mm.

                        Den berörda produkten klassificeras för närvarande enligt KN-nummer 7208 10 00, 7208 25 00, 7208 26 00, 7208 27 00, 7208 36 00, 7208 37 00, 7208 38 00, 7208 39 00, 7208 40 00, 7208 52 10, 7208 52 99, 7208 53 10, 7208 53 90, 7208 54 00, 7211 13 00, 7211 14 00, 7211 19 00, ex 7225 19 10, 7225 30 90, ex 7225 40 60, 7225 40 90, ex 7226 19 10, 7226 91 91 och 7226 91 99.

            2.2   Likadan produkt

                  (46)

                  Undersökningen visade att följande produkter har samma grundläggande fysiska egenskaper och samma grundläggande användningsområden:

                              —

                              Den berörda produkten.

                              —

                              Den produkt som tillverkas och säljs på hemmamarknaden i Kina.

                              —

                              Den produkt som unionsindustrin tillverkar och säljer i unionen.

                  (47)

                  De anses därför vara likadana produkter enligt artikel 2 c i grundförordningen.

            3.   SUBVENTIONERING

      3.1   Inledning: Presentation av statliga planer, projekt och andra dokument

                  (48)

                  Innan kommissionen började analysera den påstådda subventioneringen i form av selektiva subventioner eller subventionsprogram (se avsnitt 3.4 och följande) gjorde den en bedömning av statliga planer, projekt och andra dokument som var relevanta för fler än en av subventionerna eller subventionsprogrammen. Av de skäl som anges nedan kom kommissionen fram till att alla subventioner eller subventionsprogram som bedömningen avsåg ingick som ett led i den kinesiska statens centralplanering.

                  (49)

                  I Kinas tolfte femårsplanen för nationell ekonomisk och social utveckling (nedan kallad den tolfte femårsplanen) beskriver den kinesiska regeringen sin strategiska vision för att förbättra och främja nyckelindustrier. I kapitel 9 i den tolfte femårsplanen som rör omvandling och uppgradering av tillverkningsindustrin anges det att det krävs en omvandling och uppgradering av vissa nyckelindustrier i syfte att förbättra konkurrenskraften för Kinas industriella kärna. Det anges vidare att den kinesiska regeringen kommer att utarbeta strategier för att stödja teknisk förbättring av företagen i syfte att stärka konkurrenskraften. Stålindustrin intar en central plats bland dessa nyckelindustrier.

                  (50)

                  I den tolfte femårsplanen fästs även stor vikt vid resursbevarande och miljöskydd samt vid mål rörande utvecklingen av en cirkulär ekonomi och koldioxidsnål teknik. I kapitel 9 i den tolfte femårsplanen anges det att stålindustrin måste göra framsteg på områdena integrerad resursanvändning, energihushållning och utsläppsminskning.

                  (51)

                  Den kinesiska regeringen har även utarbetat en särskild plan för stålindustrin, dvs. den tolfte femårsplanen för stålindustrin. I denna plan framhålls det att stålindustrin är en viktig basindustri i landets ekonomi. Den viktigaste prioriteringen för den kinesiska regeringen under perioden 2011–2015 är att genomföra en strukturanpassning, omvandling och uppgradering av stålindustrin. Dessutom understryks det i kapitel 5 i den tolfte femårsplanen för stålindustrin att det är viktigt att man lyckas åstadkomma ”en starkare koppling mellan politiken på områdena skatter, finanser, handel, mark, energisparande, miljöskydd, säkerhet osv. och politiken för stålindustrin”.

                  (52)

                  De kinesiska myndigheterna hävdade att kommissionen inte kunde använda sig av den tolfte femårsplanen och den tolfte femårsplanen för stålindustrin i sin undersökning, eftersom dessa båda planer löpte ut den 31 december 2015. Detta innebär att det inte finns någon rättslig grund för en fortsatt subventionering. Kommissionen noterade att den tolfte femårsplanen och den tolfte femårsplanen för stålindustrin täcker undersökningsperioden. I mars 2016 släpptes den trettonde femårsplanen som omfattar perioden 2016–2020. Såsom förklaras närmare i nästa skäl bygger den trettonde femårsplanen på de mål som anges i den tolfte femårsplanen och vidareutvecklar dem. Detta innebär att det finns en kontinuitet i insatserna för att främja utvecklingen av stålindustrin.

                  (53)

                  I den trettonde femårsplanen framhålls vidare hur viktig den tekniska innovationen är för Kinas ekonomiska utveckling och att de gröna utvecklingsprinciperna fortfarande spelar en viktig roll. Enligt kapitel 5 är en av de viktigaste utvecklingslinjerna att främja en uppgradering av den traditionella industristrukturen, vilket även var fallet i den tolfte femårsplanen. Denna idé utvecklas närmare i kapitel 22 där man förklarar hur den traditionella industrin i Kina ska moderniseras genom teknisk omställning. I detta hänseende anges det i den trettonde femårsplanen att man kommer att stödja företagen så att de kan uppnå ”en generell förbättring inom områden såsom produktteknik, industriutrustning, miljöskydd och energieffektivitet”. Miljöskyddsaspekten beskrivs mer ingående i kapitel 44. Enligt vad som anges i detta kapitel kommer ett förnyelsearbete för en ren produktion att genomföras i nyckelindustrierna och i ruta 16 hänvisas det specifikt till stålindustrin i detta sammanhang.

                  (54)

                  Den trettonde femårsplanen för stålindustrin (Steel Industry Adjustment and Upgrading plan for 2016–2020) offentliggjordes i november 2016. Den grundar sig på den trettonde femårsplanen. I denna anges att stålindustrin är ”en viktig och grundläggande sektor i den kinesiska ekonomin och en nationell hörnsten” (9). I denna plan vidareutvecklas de principer om teknisk innovation, strukturanpassning och en grön utveckling som nämns i den trettonde femårsplanen och de kopplas till mer specifika prioriteringar inom stålsektorn (se kapitel IV – Huvuduppgifter). Dessutom görs en koppling till olika skattemässiga och finansiella stödåtgärder (se kapitel V – Skyddsåtgärder).

                  (55)

                  De kinesiska myndigheterna hävdade även att dessa planer endast utgör en vägledning och att de därmed varken är obligatoriska eller bindande. I inledningen till den tolfte femårsplanen anges det dock att ”denna plan är, efter överläggningar och godkännande av nationella folkkongressen lagligt bindande”. I kapitel 17 i den trettonde femårsplanen anges det att ”Den nationella utvecklingsstrategin och planen kommer att ha en ledande och tvingande roll” (10). Det anges även i den trettonde femårsplanen för stålindustrin att ”alla lokala myndigheter med ansvar för stålindustrin ... Ska genomföra de uppgifter och policyåtgärder som anges i denna plan”. På företagsnivå gäller att ”de relevanta företagen ska se till att ha konvergens i förhållande till de viktigaste målen och de prioriterade uppgifterna i denna plan” (11). Dessa planer är således bindande och ger inte uttryck för bara en allmänt stödjande hållning. De kinesiska myndigheterna upprepade sin ståndpunkt efter utlämnandet av uppgifter, men lade inte fram någon ytterligare bevisning till stöd för att ovanstående endast skulle vara att anse som politisk vägledning trots att den klara ordalydelsen visar på motsatsen. Det är snarare så att de kinesiska myndigheterna citerade vissa formuleringar i dessa planer som visserligen är mer politiskt inriktade, vilket dock inte innebär att de för den skull inte är att anse som rättsligt bindande. Kommissionen vidhöll således sin ståndpunkt att dessa planer är rättsligt bindande.

                  (56)

                  Stålindustrin anges som en strategisk, prioriterad och/eller främjad industri även i följande dokument:

                              a)

                              Statsrådets beslut nr 40 om utfärdande och genomförande av de tillfälliga bestämmelserna om främjande av industriell strukturanpassning (nedan kallat beslut nr 40). I detta beslut anges att den vägledande katalogen för industriell strukturanpassning, som innehåller tillämpningsföreskrifter till beslut nr 40, är en viktig grund när det gäller utformningen av investeringsriktlinjer. Den utgör även en vägledning för de kinesiska myndigheterna vad gäller förvaltningen av investeringsprojekt och utformning och genomförande av strategier inom områdena offentliga finanser, beskattning, krediter, mark, import och export (12). Stålindustrin anges som en främjad industri i kapitel VIII i den vägledande katalogen. Vad gäller dess rättsliga karaktär noterar kommissionen att beslut nr 40 är en föreskrift från statsrådet, dvs. Kinas högsta förvaltningsorgan. Det är därför rättsligt bindande för andra offentliga organ och för de ekonomiska aktörerna (13).

                              b)

                              Enligt kapitlen III.5 och VIII i den nationella översikten över den tekniska och vetenskapliga utvecklingen på medellång och lång sikt (2006–2020) stödjer denna utveckling av nyckelområden och prioriterade teman och främjar ekonomiskt och skattemässigt stöd till dessa nyckelområden och prioriteringar.

                              c)

                              I föreskrift nr 35 från den nationella utvecklings- och reformkommissionen (nedan även kallad NDRC) (14) om en utvecklingsstrategi för järn- och stålindustrin från 2005 (nedan kallad föreskrift nr 35) anges det att järn- och stålindustrin är en viktig basindustri i landets ekonomi.

                              d)

                              I planen för anpassning av och återhämtning i stålindustrin som statsrådet offentliggjorde i mars 2009 (återhämtningsplanen) införs en rad olika strategier och stödåtgärder som har till syfte att leda stålindustrin ut ur den internationella finanskrisen, upprätthålla tillväxten och se till att stålindustrin fungerar väl, eftersom den är viktig nyckelindustri för landets ekonomi.

                  (57)

                  Efter utlämnandet av uppgifter hänvisade de kinesiska myndigheterna till beslut nr 40 i vilket det anges att främjade industrier bör få kreditstöd ”i enlighet med kreditprinciperna”. Enligt de kinesiska myndigheterna innebär inte detta att man kan sluta sig till att detta slags stöd ges på förmånsbasis. Det framgick emellertid av undersökningen att den vaga termen ”kreditprinciper” inte betyder ett marknads- och affärsmässigt beteende utan snarare att dessa kreditprinciper omfattar viktiga politiska överväganden som antigen väger tyngre än kreditriskbedömningen eller gör att det inte över huvud taget görs någon kreditbedömning. Dessutom omfattades företagen i urvalet av förmånlig utlåning för vilken det i praktiken inte gjordes någon riktig kreditriskbedömning (se avsnitt 3.4). Kommissionen avvisade därför de kinesiska myndigheternas påstående att utlåningen till stålindustrin hade skett på marknads- och affärsmässiga villkor och att uttrycket ”enligt kreditprinciperna” skulle tolkas som att det fanns en skyldighet att följa dessa villkor. Den springande punkten är att det i beslut nr 40 föreskrivs att alla finansinstitut ska tillhandahålla krediter till främjade branscher, bland annat stålindustrin, och att detta stöd i praktiken tillhandahålls på förmånliga villkor som inte tar hänsyn till mottagarens verkliga kreditrisk.

                  (58)

                  De kinesiska myndigheterna ansåg vidare att det inte fastställs i den nationella översikten över den tekniska och vetenskapliga utvecklingen på medellång och lång sikt (2006–2020) att stålproducenter är berättigade till de påstådda subventionerna. I kapitel III.5 i detta dokument nämns emellertid stålindustrin uttryckligen i samband med prioritering nr 29, dvs. cykliska järn- och stålflödesprocesser och utrustning, och i kapitel VIII främjas finansiellt och skattemässigt stöd till dessa prioriteringar. Detta påstående avvisades därför.

                  (59)

                  Efter utlämnandet av uppgifter bad klaganden kommissionen att bredda sin analys av den centrala planen till att även omfatta frågan om den bristande tillämpningen av konkurslagen. Klaganden hävdade att det förekommit påfallande få konkurser i Kina mellan 2008 och 2015 och hänvisade till ett räddningsavtal från 2016 mellan flera kinesiska banker och den konkursdrabbade stålhandlaren Sinosteel. Klaganden hänvisade vidare till undersökningsresultaten i Internationella valutafondens rapport om man kan lösa de kinesiska företagens skuldsättningsproblem (Resolving China's Corporate Debt Problem (15)) i vilken man identifiera en rad olika skäl till den låga insolvensnivån i Kina. Kommissionen var införstådd med att klaganden i sitt klagomål rapporterat ett antal viktiga enskilda fall där det inte inletts något konkursförfarande för stålföretag trots att de var i trångmål. Den konstaterade emellertid att de allmänna uppgifter om konkurser i Kina som tillhandahållits vid utlämnandet av uppgifter inte med tillräcklig säkerhet kunde fördelas till sektorn för varmvalsade platta stålprodukter. För att man ska kunna avgöra om antalet fall av insolvens är ”normalt” eller ligger under ett korrekt riktmärke måste man fastställa det exakta antalet insolvensfall under undersökningsperioden. Den tid som stod till förfogande efter utlämnandet var för kort för att man skulle kunna utföra denna typ av analys. Denna kommentar leder inte till att man kan ifrågasätta kommissionens undersökningsresultat i detta avsnitt utan snarare till att dessa resultat bekräftas.

                  (60)

                  Sammanfattningsvis kan det sägas att stålindustrin anses vara en nyckelindustri/strategiskt industri och att det är ett politiskt mål för den kinesiska regeringen att främja utvecklingen av denna industri.

            3.2   Delvis bristande samarbete och användning av bästa tillgängliga uppgifter

      3.2.1   Tillämpning av artikel 28.1 i grundförordningen med avseende på de kinesiska myndigheternas förmånliga lån

                  (61)

                  Kommissionen bad de kinesiska myndigheterna att kontakta sju specifika statsägda banker som anges i klagomålet samt alla andra statsägda banker för att be dem fylla i ett särskilt frågeformulär. De kinesiska myndigheterna kontaktade dock endast fem av de sju statsägda banker som nämns specifikt i klagomålet. De kinesiska myndigheterna uppgav att de inte hade befogenhet att begära information från de andra statsägda bankerna, eftersom dessa bankers verksamhet är oberoende av de kinesiska myndigheterna. Kommissionen påpekade att de kinesiska myndigheterna inte ombetts lämna någon information utan endast att vidarebefordra de särskilda frågeformulären till de statsägda bankerna.

                  (62)

                  Ingen av de fem statsägda bankerna som besvarade det särskilda frågeformuläret lämnade någon specifik information rörande lån som getts till företagen i urvalet med hänvisning till att de var bundna av rättsliga och administrativa krav samt avtalsbestämmelser vad gäller konfidentiell behandling av uppgifter rörande företagen i urvalet. Dessutom hade 30 statsägda banker, som de kinesiska myndigheterna vägrat kontakta för att be dem besvara det särskilda frågeformuläret, gett lån till de grupper av exporterande tillverkare som ingick i urvalet. Agricultural Development Bank of China hade inte gett några lån till de grupper av exporterande tillverkare som ingick i urvalet.

                  (63)

                  Kommissionen bad därför alla grupper av exporterande tillverkare som ingick i urvalet att de skulle ge sin tillåtelse till att tillgång ges till företagsspecifik information som finns hos alla de banker, både statsägda och privata, som beviljat dem lån. Alla företag i urvalet vägrade dock att ge tillgång till dessa uppgifter utan att ange några närmare skäl till detta.

                  (64)

                  Eftersom tre av grupperna av exporterande tillverkare i urvalet är helt statsägda bad kommissionen även de kinesiska myndigheterna att de i sin egenskap av ägare till dessa företag skulle se till att det gavs tillgång till den begärda informationen. De kinesiska myndigheterna avslog dock denna begäran från kommissionen med hänvisning till att de inte hade befogenhet att beordra de tre ifrågavarande grupperna av exporterande tillverkare att ge tillgång till den begärda informationen.

                  (65)

                  Vad gäller information om företagsstruktur och ägarförhållanden så lämnade endast de 5 statsägda banker som nämns i skäl 34 sådan information till kommissionen, under det att de övriga 40 finansinstituten inte inkom med någon sådan information. Inget av dess 45 finansinstitut lämnade heller några uppgifter rörande riskbedömningen av de lån som beviljats grupperna av exporterande tillverkare i urvalet.

                  (66)

                  Kommissionen underrättade därför de kinesiska myndigheterna om att den skulle kunna komma att använda sig av bästa tillgängliga uppgifter i enlighet med artikel 28.1 i grundförordningen för sin prövning av huruvida den påstådda subventioneringen i form av förmånliga lån verkligen förekommer och i så fall vilken omfattning den har.

                  (67)

                  De kinesiska myndigheterna motsatte sig användandet av bästa tillgängliga uppgifter och angav att de inte hade befogenhet att begära information av finansinstituten och de tre statsägda grupperna av exporterande tillverkare.

                  (68)

                  Detta påstående är ogrundat. Kommissionen har endast bett de kinesiska myndigheterna att vidarebefordra det särskilda frågeformuläret till de statsägda bankerna eftersom de kinesiska myndigheterna bäst bör känna till hur ägarstrukturen ser ut i detalj för de kinesiska finansinstituten. De kinesiska myndigheterna skulle även kunna ge administrativt stöd när det gäller insamlandet av svar från finansinstituten.

                  (69)

                  Kommissionen kan inte heller förstå varför de kinesiska myndigheterna inte skulle kunna ge sitt stöd till kommissionens begäran till de tre statsägda grupperna av exporterande tillverkare i urvalet om att få tillgång till företagsspecifik information, särskilt med tanke på att tillståndet till tillgång med största sannolikhet kräver ett godkännande på högsta nivå, vilket i sin tur innebär att kinesiska tjänstemän ändå måste vara involverade.

                  (70)

                  Efter underrättandet av uppgifter upprepade den kinesiska regeringen att den inte hade befogenhet att begära den begärda informationen av de statsägda bankerna och de tre statsägda grupperna av exporterande tillverkare. De kinesiska myndigheterna ansåg också att kommissionens begäran var orimligt betungande för de kinesiska myndigheterna, eftersom de inte bara förväntades vidarebefordra frågeformulären utan även skulle tillhandahålla administrativt stöd i samband med insamlingen av svaren. Kommissionen kunde inte se att det skulle vara en orimligt betungande uppgift för de kinesiska myndigheterna att vidarebefordra frågeformuläret och samla in svaren på central nivå. Eftersom den kinesiska regeringen inte har lagt fram några nya uppgifter vidhöll kommissionen sin ståndpunkt såsom den beskrivs i skäl 68.

                  (71)

                  De kinesiska myndigheterna hävdade vidare att kommissionen varken angivit vilken information av avgörande betydelse för undersökningen som saknades eller lämnat någon förklaring till varför den begärda informationen var att anse som nödvändig och varför den inforations som lämnats av de kinesiska myndigheterna inte ansågs vara tillräcklig. Kommissionen hade dock redan genom en skrivelse av den 16 november 2016 gjort de kinesiska myndigheterna uppmärksamma på att det saknades information, särskilt vad gäller frågor direkt riktade till de statsägda bankerna, och att den måste ha tillgång till kreditriskbedömningar vid kontrollen. Eftersom kommissionen inte heller efter kontrollen fått tillgång till den begärda informationen underrättade den de kinesiska myndigheterna genom en skrivelse av den 16 mars 2017 om att den skulle kunna komma att använda sig av bästa tillgängliga uppgifter i enlighet med artikel 28.1 i grundförordningen, eftersom den fortfarande inte hade fått någon information rörande flertalet av de statsägda banker som tillhandahållit lån till företagen i urvalet eller någon företagsspecifik information om de lån som tillhandahållits av de samarbetsvilliga bankerna. De kinesiska myndigheterna hade således fått tillräcklig information både om att det saknades uppgifter och om vilken slags uppgifter det rörde sig om.

                  (72)

                  Slutligen hävdade de kinesiska myndigheterna att kommissionen inte gett en tillräcklig förklaring till varför vissa fakta ansetts vara de bästa tillgängliga uppgifterna. Kommissionen instämmer inte i detta påstående. I avsnitt 3.4.1.2 förklaras både vilka fatta som använts som bästa tillgängliga uppgifter och varför kommissionen ansett dessa vara de bästa tillgängliga uppgifterna. Detta påstående avvisades därför som ogrundat.

                  (73)

                  Den privata gruppen av exporterande tillverkare Jiangsu Shagang Group motsatte sig användandet av bästa tillgängliga uppgifter och menade att begäran om tillstånd för kommissionen att kontrollera de finansiella uppgifter om gruppen som finns hos finansinstituten var orimligt betungande. Gruppen hävdade bland annat att företagets företrädare varken inbjudits att närvara vid kontrollen på plats hos finansinstituten eller underrättats om de närmare detaljerna rörande denna kontroll.

                  (74)

                  Som svar på dessa påståenden erinrade kommissionen om att företaget endast hade lämnat en kortfattad och ej underbyggd vägran att ge sitt tillstånd i form av ett e-postmeddelande av den 24 november 2016 innehållande en enda mening. Samtidigt bad företaget varken om närmare upplysningar om kontrollen på plats hos finansinstituten eller begärde att få ha en företrädare närvarande vid denna kontroll. Om företaget så hade begärt kunde kommissionen ha lämnat närmare uppgifter och försökt ordna så att företagets företrädare kunnat närvara vid kontrollen.

                  (75)

                  Kommissionen blev därför tvungen att delvis grunda sin undersökning av förekomst och omfattning av den påstådda subventioneringen i form av förmånliga lån på bästa tillgängliga uppgifter.

            3.2.2   Tillämpning av artikel 28.1 i grundförordningen med avseende på en exporterande tillverkare vad gäller bidrag

                  (76)

                  Jiangsu Shagang Group lämnade ingen information om ett slumpmässigt urval av bidrag som valts ut för kontrolländamål. Dessutom fann kommissionen i de reviderade räkenskaperna bevisning för att det förekommit betydande bidrag som mottagits före undersökningsperioden men medfört en förmån under undersökningsperioden, vilka inte rapporterats.

                  (77)

                  Kommissionen ansåg därför att den inte fått tillgång till avgörande information avseende denna aspekt av undersökningen. Detta gjorde att det blev mycket svårt att nå fram till en korrekt och välunderbyggd slutsats beträffande bidrag vad gäller denna exporterande tillverkare.

                  (78)

                  Kommissionen meddelade därför företaget att den övervägde att delvis grunda sina avgöranden på bästa tillgängliga uppgifter i enlighet med artikel 28.1 i grundförordningen (dvs. när det gäller uppgifter som avser bidrag).

                  (79)

                  I sitt svar på kommissionens skrivelse invände företaget mot tillämpningen av artikel 28.1 i grundförordningen vad gäller bidrag. Det hävdade att de bidrag kommissionen funnit vid kontrollbesöket inte hade rapporterats på grund av att det i frågeformuläret inte begärdes att man skulle rapportera bidrag som erhållits före undersökningsperioden och som inte bokförts som en förutbetald tillgång. Det hävdade vidare att det hade redovisat en fördelning av dessa bidrag vid kontrollbesöket.

                  (80)

                  Vid sitt kontrollbesök fann kommissionen att de flesta av de bidrag som erhållits före undersökningsperioden avsåg tillgångar som grundade sig på namnen på de undersökta subventionerna. Den exporterande tillverkaren borde således ha angivit dessa bidrag som förutbetalda tillgångar/intäkter i enlighet med de tillämpliga redovisningsregler som anges i noterna till dess årsredovisning. Företaget borde följaktligen ha rapporterat dessa bidrag i sitt svar på frågeformuläret där det angavs att alla bidrag som avser tillgångar och som bokförts som förutbetalda intäkter ska rapporteras. Det faktum att revisorn inte ansett dessa bidrag vara förutbetalda tillgångar innebär inte att belopp som erhållits före undersökningsperioden inte kan medföra en förmån under undersökningsperioden, särskilt som den enda närmare uppgift som lämnats var en fördelning per företag. Kommissionen drog följaktligen slutsatsen att företaget varken lämnat detaljerad information om de bidrag det erhållits under undersökningsperioden och som rapporterats i frågeformulärssvaret eller om de bidrag som erhållits före undersökningsperioden och som konstaterades vara relevanta för undersökningsperioden först vid kontrollbesöket. Eftersom kommissionen inte hade fått denna detaljerade information kunde den inte använda den information om bidragen som lämnats av företaget.

                  (81)

                  Kommissionen var således tvungen att fastställa sitt undersökningsresultat för detta företag vad gäller bidrag på grundval av bästa tillgängliga uppgifter. Vid sitt kontrollbesök på plats hos företaget fann kommissionen att företaget erhållit betydande belopp från en rad olika bidragsprogram och därför använde kommissionen det högsta subventionsbelopp som konstaterats för dessa bidrag under undersökningsperioden som bästa tillgängliga uppgifter.

            3.3   Subventioner och subventions program inom ramen för den nu aktuella undersökningen

                  (82)

                  På grundval av informationen i klagomålet, tillkännagivandet om inledande och svaren på kommissionens frågeformulär undersökte man den påstådda subventioneringen i form av följande subventioner från de kinesiska myndigheterna:

                              i)

                              Policystyrda förmånliga lån, kreditramar, annan finansiering och garantier

                              ii)

                              De facto-garantier för driftskontinuitet för företag inom industrin för varmvalsade platta stålprodukter som har svårigheter med att betala tillbaka sina lån

                              iii)

                              Bidragsprogram

                                          —

                                          China World Top Brand-programmet

                                          —

                                          Program för kända varumärken

                                          —

                                          Hjälp till svarande i antidumpningsärenden

                                          —

                                          Statens fond för nyckelteknikprojekt

                                          —

                                          Exportstödsbidrag som t.ex. belöningar för avancerade exportföretag eller exportresultat, stöd till rättvis handel och bidrag till internationellt ekonomiskt samarbete.

                                          —

                                          Bidrag till innovativa och experimentella företag

                                          —

                                          Särskild stödfond för icke statsägda företag

                                          —

                                          Miljöskyddsbidrag som t.ex. stimulansordningar för miljöskydd och resursbevarande, främjande av synergistisk utvinning av resurser, incitament till projekt för anpassning i efterhand vad gäller energihushållning och främjande av demonstrationscentrum för energihushållning

                                          —

                                          Bidrag till teknisk uppgradering eller omvandling som t.ex. främjande av forsknings- och utvecklingsarbete inom ramen för planerna för stöd till vetenskap och teknik, främjande av anpassning av nyckelindustrier, återhämtning och teknisk upprustning, bidrag till kommersiell tillämpning av FoU-resultat, främjande av kvalitetsförbättring, främjande av patentregistrering och medel erhållna inom ramen för ”tre kategori-programmet”.

                                          —

                                          Bidrag till avveckling av föråldrad kapacitet

                                          —

                                          Bidrag i provinsen Liaoning – programmet ”Five Point One Line”

                                          —

                                          Subventioner till Tianjin Binhai New Area och Tianjin Economic och Technological Development Area: vetenskaps- och teknikfonden och programmet för snabbare avskrivning

                                          —

                                          Ad hoc-subventioner tillhandahållna av myndigheter på kommunal nivå eller provinsnivå.

                              iv)

                              Program för befrielse från och reduktioner av direkta skatter

                                          —

                                          Bolagsskatteprivilegier för resursprodukter från synergistisk utvinning av resurser

                                          —

                                          Bolagsskatteavdrag för investeringskostnader för miljöskydd, energisparande och vattenhushållning samt produktionssäkerhet

                                          —

                                          Bolagsskatteprivilegier för företag med ny och avancerad teknik

                                          —

                                          Bolagsskatteprivilegier inom ramen för ”Great Western Development”-programmet

                                          —

                                          Bolagsskatteprivilegier för intäkter från främjade produkter

                                          —

                                          Bolagsskatteavdrag för inköp av inhemsk utrustning

                                          —

                                          Befrielse från eller reduktioner av bidrag avseende medel till vattenbyggnadsarbeten

                                          —

                                          Programmet ”två år gratis, tre år hälften” för företag med utländska investeringar (foreign invested enterprises, nedan kallade FIE-företag)

                                          —

                                          Skatterabatter för forskning och utveckling i FIE-företag

                                          —

                                          Bolagsskattereduktion för FIE-företag vid köp av utrustning tillverkad i Kina

                                          —

                                          Förmånlig skattebehandling inom ramen för ”Northeast Revitalisation”-programmet

                                          —

                                          Förmånlig skattebehandling för den västra regionen

                                          —

                                          Förmånlig skattebehandling för FIE-företag i ”Coastal Economic Open Areas” och ”Economic and Technological Development Zones”

                                          —

                                          Förmånlig skattebehandling för FIE-företag i de särskilda ekonomiska zonerna

                                          —

                                          Befrielse från eller reduktioner av markanvändningsskatten

                                          —

                                          Lokalskatterabatter

                                          —

                                          Skattebefrielse på utdelning mellan berättigade inhemska företag

                              v)

                              Program för indirekta skatter och importtullar

                                          —

                                          Momsbefrielse och importtullrabatter vid användning av importerad utrustning och teknik

                                          —

                                          Momsrabatter för FIE-företags inköp av utrustning tillverkad i Kina

                                          —

                                          Momsbefrielse för produkter som säljs av FIE-företag

                                          —

                                          Reduktion av eller befrielse från moms för produkter framställda genom synergistisk utvinning av resurser

                                          —

                                          Skattelättnader för regioner i de centrala och västra regionerna

                              vi)

                              Statligt tillhandahållande av varor och tjänster mot otillräcklig ersättning

                                          —

                                          Statligt tillhandahållande av järnmalm mot otillräcklig ersättning

                                          —

                                          Statligt tillhandahållande av koksutvinning mot otillräcklig ersättning

                                          —

                                          Statligt tillhandahållande av kokskol mot otillräcklig ersättning

                                          —

                                          Statligt tillhandahållande av el mot otillräcklig ersättning

                                          —

                                          Statligt tillhandahållande av mark och markanvändningsrättigheter mot otillräcklig ersättning

                              vii)

                              ”Foreign Trade Transformation and Upgrading Demonstration Bases” (”Demonstration Bases”) (demonstrationsbaser) och ”Common Service Platforms” (allmänna tjänsteplattformar)

                              viii)

                              Subventionering av tillhandahållandet av varmvalsade platta stålprodukter till EU under undersökningsperioden.

            3.4   Förmånliga lån

                  (83)

                  Enligt de uppgifter som lämnats av de 4 grupperna av exporterande tillverkare i urvalet hade dessa erhållit lån från 45 finansinstitut. Av dessa 45 finansinstitut var 35 stycken statsägda banker. De återstående 10 finansinstituten var antigen privatägda eller så hade kommissionen inga uppgifter med bevisvärde rörande ägandeförhållandena. Det särskilda frågeformuläret besvarades dock endast av 5 statsägda banker, trots att kommissionens begäran till de kinesiska myndigheterna avsåg alla de 35 statsägda bankerna. Endast ett av de tio övriga finansinstituten svarade endast ett och uppgav då att det inte kunde besvara frågeformuläret utan att först ha samrått med tillsynsmyndigheterna. Efter att ha samrått med CBRC underrättade detta finansinstitut kommissionen om att det var villigt att samarbeta men att CBRC låtit det förstå att ett sådant samarbete måste ske inom ramen för en mekanism för samarbete mellan myndigheter (dvs. ett informationsutbyte mellan de kinesiska myndigheterna och EU-regleringsmyndigheterna och inte ett direkt informationsutbyte kommissionen och banken). Kommissionen välkomnade detta erbjudande om samarbete, men konstaterade att det var omöjligt att inrätta ett sådant mellanhandsarrangemang för återstoden av undersökningen. Kommissionen har hursomhelst inte mottagit vare sig någon ytterligare skrivelse eller någon ytterligare begäran från CBRC. Dessutom lämnade finansinstitutet inte några kommentarer om sakförhållandena inom den fastställda tidsfristen. Kommissionen var därför tvungen att grunda sig på bästa tillgängliga uppgifter.

            3.4.1   Statsägda banker som agerar som offentliga organ

                  (84)

                  Kommissionen kontrollerade huruvida statsägda banker agerade som offentliga organ i den mening som avses i artiklarna 3 och 2 b i grundförordningen. I detta sammanhang gäller följande för prövningen av huruvida ett statsägt företag är att anse som ett offentligt organ (16): ”Det relevanta är huruvida en enhet har ålagts att utföra myndighetsuppgifter, snarare än hur detta uppnås. Det finns många olika sätt som staten snävt tolkat skulle kunna ge enheter befogenheter på. I enlighet därmed kan olika typer av bevisning vara relevanta för att visa att sådana befogenheter har anförtrotts en viss enhet. Bevisning för att en enhet faktiskt utför myndighetsuppgifter kan fungera som bevisning för att den har eller har anförtrotts myndighetsbefogenheter, särskilt när sådan bevisning pekar på ett kontinuerligt och systematiskt handlade Enligt vår mening kan belägg för att staten utövar meningsfull kontroll över en enhet och dess agerande, under vissa omständigheter, användas som bevisning för att den berörda enheten har myndighetsbefogenheter och utövar dessa befogenheter genom att utföra myndighetsuppgifter. Vi betonar dock att vid sidan av en uttrycklig delegering av befogenheter i ett rättsligt instrument är den blotta förekomsten av rent formella kopplingar mellan en enhet och staten i en snäv tolkning sannolikt inte tillräckligt för att fastställa ett nödvändigt innehav av myndighetsbefogenheter. Till exempel visar alltså inte det rena faktum att en stat är majoritetsägare i en enhet att staten utövar meningsfull kontroll över den enhetens beteende, och än mindre att staten har gett den myndighetsbefogenheter. I vissa fall, om det visar sig finnas åtskilliga formella tecken på statlig kontroll, liksom belägg för att denna kontroll har utövats på ett meningsfullt sätt, är det dock möjligt att sluta sig till att den berörda enheten utövar myndighetsbefogenheter.” I det nu aktuella fallet grundar sig slutsatsen att de statsägda bankerna har myndighetsbefogenheter på formella tecken på statlig kontroll och bevisning för att denna utövas på ett meningsfullt sätt.

                  (85)

                  Kommissionen inhämtade uppgifter om statligt ägande och formella tecken på statlig kontroll när det gäller de statsägda bankerna. Den undersökte även huruvida denna kontroll i så fall utövats på ett meningsfullt sätt. Det faktum att de kinesiska myndigheterna och de statsägda bankerna inte velat ge kommissionen möjlighet att analysera beslutsprocessen bakom de förmånliga lånen utgjorde dock ett hinder för denna analys.

                  (86)

                  Kommissionen genomförde därför i stället sin analys genom att först undersöka uppgifter rörande de fem statsägda banker som besvarat det särskilda frågeformuläret och godtog kontroller.

            3.4.1.1   Samarbetsvilliga statsägda banker

                  (87)

                  Fem statsägda banker besvarade frågeformuläret, och fick sina svar kontrollerade på plats, nämligen EXIM, ICBC, CCB, ABC och BOC. Dessa fem statsägda banker svarade för en väsentlig del av de lån som beviljats de fyra grupperna av företag i urvalet under undersökningsperioden vad gäller lånebelopp (mellan 50 % till 60 % både för Hesteel Group och Jiangsu Shagang Group och mellan 80 % till 95 % både för Benxi Group och Shougang Group).

            a)   Statligt ägande och formella tecken på statlig kontroll

                  (88)

                  Kommissionen fastställde på grundval av de uppgifter den inhämtat via frågeformulärssvaren och sina kontrollbesök att den kinesiska staten, antingen direkt eller indirekt, innehade mer än 50 % av aktierna i vart och ett av dessa finansinstitut.

                  (89)

                  Vad gäller de formella tecknen på statlig kontroll av de fem samarbetsvilliga statsägda bankerna angav kommissionen dem alla som viktiga statsägda finansinstitut. I interimsbestämmelserna för tillsynsstyrelserna för viktiga statsägda finansinstitut (”Interim Regulations on the Board of Supervisors in Key State-owned Financial Institutions”) anges det att ”Med de viktiga statsägda finansinstitut som anges i dessa bestämmelser förstås statsägda policybanker, affärsbanker, kapitalförvaltningsföretag, värdepappersföretag, försäkringsföretag osv. (nedan kallade statsägna finansinstitut) för vilka statsrådet utser tillsynsstyrelse” (17).

                  (90)

                  Tillsynsstyrelserna för viktiga statsägda finansinstitut utses i enlighet med interimsbestämmelserna för tillsynsstyrelserna för viktiga statsägda finansinstitut. Kommissionen fastställde på grundval av artiklarna 3 och 5 i dessa interimsbestämmelser att medlemmarna i tillsynsstyrelserna utses av och är ansvariga inför statsrådet, vilket visar på att staten utövar en institutionell kontroll över de samarbetsvilliga statsägda bankernas affärsverksamhet. Utöver dessa allmängiltiga tecken fann kommissionen följande för var och en av de fem statsägda bankerna:

            EXIM:

                  (91)

                  EXIM har grundats och fungerar i enlighet med tillkännagivandet om inrättande av EXIM (Notice of Establishing Export-Import Bank of China) som utfärdats av statsrådet och EXIM:s bolagsordning. Staten, som innehar 100 % av aktierna i EXIM, kontrollerar därför EXIM genom att den utser medlemmarna i tillsynsstyrelsen. Dessa medlemmar representerar statens intresse, även politiska hänsynstaganden, vid EXIM:s sammanträden. Det finns ingen styrelse. Staten utser EXIM:s ledning direkt. Enligt EXIM:s webbplats har denna bank till uppgift att stödja Kinas utrikeshandel, investeringar och internationella ekonomiska samarbete. Den ska se till att förstärka det ekonomiska stödet till nyckelsektorer och svaga länkar i den kinesiska ekonomin i syfte att skapa en hållbar och sund ekonomisk och socialutveckling.

            ICBC:

                  (92)

                  På grundval av kapitlen 8–10 i denna banks bolagsordning har den kinesiska staten, tack vare sitt aktieinnehav på 69,6 %, befogenhet att utse de viktigaste ledningsposterna i banken, t.ex. ordförande och vice ordförande, styrelseordförande och vice styrelseordförande, verkställande direktör och ordföranden för tillsynsstyrelsen.

                  (93)

                  Enligt bolagsordningen är det styrelsen som sammankallar stämman, beslutar om bankens affärsstrategi och budget, fattar beslut om investeringar (och fusioner), beslutar om avskedande av högre tjänstemän, utformar riskhanteringssystem och beslutar om inrättandet av avdelningar och filialer. Denna icke uttömmande förteckning över ansvarsområden visar på den institutionella kontroll som staten utöver över ICBC:s löpande verksamhet.

            CCB:

                  (94)

                  Enligt kapitlen 11 och 12 i denna banks bolagsordning har den kinesiska staten, tack vare sitt majoritetsaktieinnehav på 57,31 %, befogenhet att utse majoriteten av medlemmarna i styrelsen som är det verkställande organet för bolagsstämman och ansvarar för förvaltningen av CCB och är redovisningsskyldigt inför bolagsstämman. Samma gäller för tillsynsstyrelsen, dvs. tillsynsorganet över banken i enlighet med kapitel 16 i bolagsordningen.

                  (95)

                  Enligt CCB:s bolagsordning är det styrelsen som beslutar om bankens budget, fattar beslut om investeringar, beslutar om avskedande av chefsrevisorn och styrelsens sekreterare. De 10 arbetande styrelsemedlemmarna (av sammanlagt 15 medlemmar) utgör CCB:s högsta ledning. Denna icke uttömmande förteckning över ansvarsområden visar på den institutionella kontroll som staten utöver över CCB:s löpande verksamhet.

            ABC:

                  (96)

                  Såsom anges i artikel 134 i bolagsordningen har den kinesiska staten, tack vare sitt majoritetsaktieinnehav på 79,62 %, befogenhet att utse alla styrelseledamöterna. Detsamma gäller för tillsynsstyrelsen i enlighet med artikel 199 i bolagsordningen.

                  (97)

                  Enligt ABC:s bolagsordning är det styrelsen som fastställer bankens strategi, beslutar om bankens budget, fattar investeringsbeslut, utser styrelsens ordförande och sekreterare och inför och övervakar bankens riskhanteringssystem. Denna icke uttömmande förteckning över ansvarsområden visar på den institutionella kontroll som staten utöver över ABC:s löpande verksamhet.

            BOC:

                  (98)

                  Såsom anges i artikel 122 i bolagsordningen har den kinesiska staten, tack vare sitt majoritetsaktieinnehav på 64,63 %, befogenhet att utse både de arbetande och de icke arbetande styrelseledamöterna.

                  (99)

                  Enligt BOC:s bolagsordning är det styrelsen som beslutar om bland annat finansinstitutets startegiska principer, affärsplaner och större investeringsplaner, utser och avskedar personal på högre nivå såsom styrelsens ordförande och sekreterare, vice ordförande och andra högre tjänstemän. Styrelsen beslutar vidare om genomförandet av resolutioner vid bolagsstämman och godkänner bolagstyrningspolicyer. Denna icke uttömmande förteckning över ansvarsområden visar på den institutionella kontroll som staten utöver över BOC:s löpande verksamhet.

            b)   Bevisning för att staten utövar meningsfull kontroll över de berörda institutionernas beteende

                  (100)

                  Kommissionen inhämtade information om huruvida staten utövade meningsfull kontroll över de fem samarbetsvilliga statsägda bankerna vad gäller deras utlåningspolitik och riskbedömning för lån till stålindustrin. Följande författningar har beaktats för detta ändamål:

                              —

                              Artikel 34 i den kinesiska lagen om affärsbanker (nedan kallad banklagen).

                              —

                              Artiklarna 7 och 15 i de allmänna lånereglerna (som tillämpas av People's Bank of China (nedan kallad Kinas folkbank eller PBOC).

                              —

                              Kapitel 5 i den tolfte femårsplanen för stålindustrin.

                              —

                              Kapitel 5 i den trettonde femårsplanen för stålindustrin.

                              —

                              Beslut nr 40.

                              —

                              Riktlinjer från Kinas folkbank, Kinas banktillsynskommitté (China Banking Regulatory Commission (nedan kallad CBRC)), Kinas tillsynsmyndighet på värdepappersområdet (China Securities Regulatory Commission (nedan kallad CSRC)) och Kinas tillsynsmyndighet på försäkringsområdet (China Insurance Regulatory Commission (nedan kallad CIRC)) om stöd till kol- och stålindustrin för att lösa problem med överkapacitet och ändra på utvecklingen (2016) (Riktlinjer från Kinas folkbank, CBRC, CSRC och CIRC).

                              —

                              Meddelandet om en rad yttranden om en lösning på överkapacitetsproblemet som utfärdats av NDRC, ministeriet för industri och informationsteknik (nedan kallat MIIT) och CBRC (2016) (Meddelandet om en rad yttranden om en lösning på överkapacitetsproblemet);

                              —

                              Riktlinjer för gröna krediter utfärdade av CBRC (jämförd med yttrandena om förbättrat energisparande och utsläppsminskning och snabbare strukturanpassning av järn- och stålsektorn från juni 2010, statsrådet) (Riktlinjer för gröna krediter).

                  (101)

                  Vid sin genomgång av dessa författningar fann kommissionen att finansinstituten i Kina har en allmän rättslig miljö som gör att de leds till att anpassa sig till målen för den kinesiska statens industripolitik när de fattar ekonomiska beslut.

                  (102)

                  I artikel 34 i banklagen, som gäller för alla finansinstitut som är verksamma i Kina, fastställs rent generellt att affärsbanker ska bedriva sin utlåningsverksamhet i enlighet med behoven av ekonomisk och social utveckling i landet och med vägledning från den statliga industripolitiken. Vad gäller EXIM fastställs dess offentligrättsliga uppdrag i tillkännagivandet om inrättande av EXIM samt i annat offentligt tillgänglig information.

                  (103)

                  Efter utlämnandet av uppgifter uppgav de kinesiska myndigheterna att de särskilda lån som avses i artikel 7 i de allmänna låneregler som nämns ovan avskaffades 1999 genom ett cirkulär om förbättring av förvaltningen av särskilda lån (YINFA [1999] nr 228) och att artikel 15 hade blivit irrelevant i och med att PBOC inte längre fastställer de övre och lägre gränserna för lån.

                  (104)

                  De kinesiska myndigheterna gjorde vidare gällande att kommissionen hade gjort en felaktig tolkning av artikel 34 i banklagen. De hänvisade också till artiklarna 4, 5, och 7 i banklagen, som ska ha att göra med bankens oberoende, avsaknaden av ingripanden från enheter eller enskilda, myndigheter och granskningen av låntagarnas trovärdighet. De kinesiska myndigheterna menade vidare att artikel 34 inte bör läsas fristående.

                  (105)

                  Kommissionen medger att särskilda lån avskaffades 1999. Detta ändrar dock inte de slutsatser som dragits vad gäller förekomsten av förmånliga lån, eftersom dessa även grundar sig på andra tillgängliga uppgifter som i sig själva är tillräckliga som grund.

                  (106)

                  När det gäller artikel 15 i de allmänna lånereglerna instämmer kommissionen inte i de kinesiska myndigheternas ståndpunkt. Artikeln har följande lydelse: ”I enlighet med den statliga politiken kan berörda avdelningar subventionera räntorna på lån för att främja tillväxten inom vissa branscher och den ekonomiska utvecklingen inom vissa områden”. Denna bestämmelse är således relevant även efter det att räntegolven och räntetaken upphört. Under alla omständigheter hänvisas det i artikel 38 i banklagen till gränser och den kan när som helst börja tillämpas igen.

                  (107)

                  Vad gäller banklagen så finns artiklarna 4,5 och 7 i kapitel I ”Allmänna bestämmelser”, under det att artiklarna 34 och 35 finns i kapitel IV ”Grundläggande bestämmelser för lån och andra affärstransaktioner”. I artikel 4 anges det att ”affärsbankernas verksamhet ska styras av principerna om säkerhet, likviditet och effektivitet”. Affärsbanker ska själva fatta beslut om sin affärsverksamhet, ta ansvar för sina egna risker, vara ensamt ansvariga för sina vinster och förluster och vara självreglerande. Affärsbankerna ska i enlighet med lagstiftningen bedriva sin affärsverksamhet utan inblandning från någon enhet eller enskild person. Affärsbankerna bär själva det civilrättsliga ansvaret med all sin egendom som juridisk person. Artikel 7 i banklagen handlar om granskningen av låntagarens kreditvärdighet.

                  (108)

                  Undersökningen visade att artiklarna 4 och 7 i banklagen ska tillämpas om inte annat följer av artikel 34 i banklagen, dvs. när det fins en statlig politik ska bankerna tillämpa denna och följa statens instruktioner. Resultaten av denna undersökning ger inte stöd för påståendet att bankerna inte tar hänsyn till statlig politik och statliga planer när de fattar lånebeslut. Istället bekräftar de snarare motsatsen såsom tydligt beskrivs i skälen 121–128. Kommissionen konstaterar således att artikel 4 i banklagen inte hindrar affärsbankerna från att ta hänsyn till den statliga industripolitiken och planerna.

                  (109)

                  De kinesiska myndigheterna hänvisade även till artikel 5 i banklagen och enligt deras tolkning av denna finns det ingen inblandning i affärsbankernas verksamhet vare sig från statliga organ på olika nivåer, offentliga organisationer eller enskilda personer. Texten i artikel 5 har emellertid följande lydelse ”Affärsbankerna ska följa principerna om likabehandling, frivillighet, rättvisa och god tro i sina affärstransaktioner med sina kunder”. Enligt kommissionen innebär inte denna formulering att bankerna kan undgå sin skyldighet att ta hänsyn till den statliga politiken enligt artikel 34 i banklagen. Såsom anges i skälen 121–128 kan denna artikel med hänsyn tagen till bankernas beteende när de tillhandahöll lån till företagen i urvalet inte anses vederlägga kommissionens tolkning av artikel 34.

                  (110)

                  Den statliga industripolitiken fastställs genom centralplanering i enlighet med vad som anges i avsnitt 3.1. När det gäller stålindustrin anges det i kapitel 5 i den tolfte femårsplanen för stålindustrin att kopplingen mellan den ekonomiska politiken och politiken för stålindustrin bör stärkas. I kapitel 5 i den trettonde femårsplanen för stålindustrin ges vägledning till finansinstitut och privat kapital att stödja de prioriterade uppgifterna i planen och fastställs att bankerna ska hålla efterfrågan på krediter på en rimlig nivå när det gäller företag som har en marknad och är lönsamma.

                  (111)

                  På samma sätt fastställs det i beslut nr 40 att alla finansinstitut ska ge kreditstöd särskilt till främjade projekt. Såsom redan förklarats i avsnitt 3.1 projekt i stålindustrin ingår i den främjade kategorin.

                  (112)

                  Efter utlämnandet av uppgifter uppgav de kinesiska myndigheterna att kommissionen inte förklarat på vilket sätt beslut nr 40 visar att bankerna är skyldiga att tillhandahålla krediter på förmånliga villkor och hänvisade till artiklarna 17 och 18 i detta beslut. Kommissionen noterade att beslutet ger uttryck för de kinesiska myndigheternas önskan att aktivt stödja stålindustrins utveckling. Enligt beslutet ska alla finansinstitut ge kreditstöd endast till främjade projekt (stålprojekt hör till denna kategori) och det lovas att det ska genomföras ”andra förmånliga åtgärder med avseende på de främjade projekten”. På grundval av ovanstående kan det sägas att det föreskrivs i beslut nr 40 att bankerna måste ge kreditstöd till stålindustrin. Trots att artiklarna 17 och 18 i samma beslut även uppmanar bankerna att respektera kreditprinciperna kunde kommissionen ändå inte konstatera att så verkligen hade skett i praktiken under undersökningsperioden. Beslut nr 40 bekräftar således de tidigare undersökningsresultaten vad gäller banklagen, dvs. att bankerna utövat myndighetsbefogenheter i form av kredittransaktioner på förmånliga villkor.

                  (113)

                  Dessutom är både riktlinjerna från Kinas folkbank, CBRC, CSRC och CIRC och meddelandet om en rad yttranden om en lösning på överkapacitetsproblemet särskilt inriktade på företag i stålsektorn. I dessa anges att finansinstituten måste ta full hänsyn till stål- och kolindustrins centrala roll och strategiska betydelse och fortsätta ge kreditstöd till stålföretag som följer industripolitiken och anpassar och omorganisera sig utan att öka sin produktionskapacitet. Detta stöd ska omfatta fastställandet av räntesatser och främjande av obligationer och lån till fusioner och förvärv. Dessutom främjas skuldsanering skuldeftergift.

                  (114)

                  Efter utlämnandet av uppgifter hävdade de kinesiska myndigheterna att kommissionen inte nämnt några särskilda bestämmelser i ovannämnda dokument till stöd för sina slutsatser. Kommissionen betonade att den hade baserat sina uttalanden i det föregående skälet bland annat på följande passager i meddelandet om en rad yttranden om en lösning på överkapacitetsproblemet:

                              a)

                                 ”Finansinstitut som är banker ska öka sin medvetenhet om järn- och stålindustrins och kolindustrins centrala och strategiska roll i landets ekonomi och målmedvetet genomföra en kreditgivningspolitik med differentierad behandling som är både ackommoderande och kontrollerande”.

                              b)

                                 ”Järn- och stålföretag och kolföretag som deltar i fusioner och rekonstruktioner ska få ökat ekonomiskt stöd”.

                              c)

                                 ”Finansinstitut som är banker uppmanas att omorganisera de lån som betalats ut till järn- och stålföretag och kolföretag som befinner sig i svårigheter men som har tagit initiativ till en kapacitetsminskning”.

                              d)

                                 ”När det gäller järn- och stålföretag och kolföretag som har kommersiellt gångbara varor och tjänster och goda utvecklingsmöjligheter som är i linje med den nationella industripolitiken och som tar initiativ till en kapacitetsminskning samt anpassar sina strukturer och omvandlar sina utvecklingsmodeller ska finansinstitut som är banker inrätta borgenärskommittéer, anpassa löptider, räntesatser och återbetalningsmetoder för lån samt vidta andra åtgärder”.

                  (115)

                  När det gäller riktlinjerna från Kinas folkbank, CBRC, CSRC och CIRC är bland annat följande passager relevanta:

                              a)

                                 ”Finansinstitut som är banker ska till fullo erkänna järn- och stålindustrins och kolindustrins centrala och strategiska roll, korrekt förstå lagen om deras utveckling, fortsätta att ge kreditstöd i enlighet med principerna om kontrollerbarhet avseende risk och hållbart företagande till viktiga företag av hög kvalitet som har en avancerad teknik och utrustning, konkurrenskraftiga produkter, marknader och som kan återupprätta sin konkurrenskraft och bli av med sina tillfälliga svårigheter genom fördjupade reformer och en förstärkning av den interna förvaltningen. De ska även aktivt erbjuda omfattande finansiella tjänster till företag som anpassar och omgrupperar sig men inte ökar sin produktionskapacitet”.

                              b)

                                 ”Förbättra styrsystemen för räntesättningen och sänka företagens finansieringskostnader”

                              c)

                                 ”Aktivt främja innovation av gröna obligationer och obligationer med hög avkastning. Se till att det emitteras fler gröna finansiella obligationer och andra innovativa finansiella instrument och att den gröna värdepapperiseringen ökar i syfte att vägleda den gröna utvecklingen i stål- och kolindustrin”.

                              d)

                                 ”Aktivt och kontinuerligt främja skuldsanering i företag. Vad gäller företag som följer den nationella industripolitiken och aktivt tar initiativ till att minska sin produktionskapacitet, genomför strukturanpassningar och omvandlar sina utvecklingsmodeller och har en viss solvens, hjälpa dem att rida ut stormen genom att anpassa löptider, återbetalningsvillkor och andra skuldsaneringsåtgärder, under förutsättning att det finns en övervakning av lånekvaliteten och en exakt klassificering”.

                              e)

                                 ”Förbättra utlåningsverksamheten vad gäller fusioner och förvärv och öka lånen till fusioner och förvärv och fastställa rimliga löptider och räntesatser i syfte att stödja företag och regioner med komparativa fördelar för att integrera den industriella kapaciteten”.

                  (116)

                  I riktlinjerna för gröna krediter uppmuntras finansinstituten att använda olika kreditgivnings- och riskbedömningsstrategier i överensstämmelse med industripolitiken och med hänsyn tagen till låntagarens miljöstatus. Stålindustrin ses som ett av de främsta målen när det gäller tillhandahållandet av lån till miljöprojekt. Industripolitiken i detta sammanhang förklaras i yttrandena om förbättrat energisparande och utsläppsminskning och snabbare strukturanpassning av järn- och stålsektorn. I dessa yttranden framhålls det att ”järn- och stålindustrin spelar en viktig roll i arbetet med energihushållning och utsläppsminskning, eftersom den är den industri som har störst potential till energihushållning och utsläppsminskning. En förbättrad energihushållning, utsläppsminskning och strukturanpassning är en viktig åtgärd i arbetet med att omvandla utvecklingsmodellen för järn- och stålindustrin”. Man främjar således mycket aktivt projekt som avser ny teknik och nya metoder för en cirkulär ekonomi och energihushållning och utsläppsminskning, såsom t.ex. torr släckning av koks under hög temperatur och högt tryck, torr stoftavskiljning, återvinning och användning av restvärme och resttryck från kolgas samt avsvavling av gaserna från sinteringsprocessen och den därav följande gröna finansieringen.

                  (117)

                  I de kommentarer som de kinesiska myndigheterna lämnade efter utlämnandet av uppgifter hävdar de att inte heller riktlinjerna för gröna krediter eller yttrandena om förbättrat energisparande och utsläppsminskning och snabbare strukturanpassning av järn- och stålsektorn visar på att det skulle finnas ett bindande normativt regelverk som styr utlåningen. De kinesiska myndigheterna hänvisade bland annat till artikel 15 i riktlinjerna för gröna krediter där det anges att ”bankerna ska stärka kravet på tillbörlig aktsamhet vid sin kreditgivning”.

                  (118)

                  Resultaten av denna undersökning ger inte stöd för påståendet att artikel 15 i riktlinjerna för gröna krediter hindrar finansinstituten från att följa den statliga industripolitiken och planerna när de fattar lånebeslut. Istället bekräftar de snarare motsatsen såsom tydligt beskrivs i skälen 121–128. Detta påståendet avvisades därför.

                  (119)

                  Banklagen är rättsligt bindande. Att femårsplanerna är obligatoriska till sin natur fastslås i skäl 55. Att beslut nr 40:s är obligatoriskt till sin natur fastslås i skäl 55. Att de övriga författningarna är obligatoriska till sin natur framgår av deras tillsyns- och utvärderingsklausuler. I meddelandet om en rad yttranden om en lösning på överkapacitetsproblemet anges det att ”CBRC, den nationella utvecklings- och reformkommissionen och ministeriet för industri och informationsteknik ska vid lämpligt tillfälle anordna inspektioner och genomförandet härav.” I artikel 28 i riktlinjerna för gröna krediter anges det att ”tillsynsmyndigheterna för bankindustrin ska ... göra en samlad utvärdering av effekterna av de gröna krediter som tillhandahålls av finansinstitut i bankindustrin på grundval av externt genomförd kontroll eller kontroll på plats. Utvärderingsresultaten ska användas som en viktig grund för kreditbetyg i regleringssammanhang, institutionellt tillträde, affärsverksamhetstillträde och prestationsbedömning av högre tjänstemän i finansinstitut i bankindustrin i enlighet med relevanta lagar och andra författningar”. I riktlinjerna från Kinas folkbank, CBRC, CSRC och CIRC om stöd till kol- och stålindustrin för att lösa problem med överkapacitet och ändra på utvecklingen anges det att finansinstituten bör förbättra sin kommunikation med den lokala förvaltningen.

                  (120)

                  Mot denna bakgrund drar kommissionen slutsatsen att de kinesiska myndigheterna har skapat ett normativt ramverk som måste följas av de chefer och tillsynsstyrelsemedlemmar som utsetts av de kinesiska myndigheterna och är ansvariga inför dem. Detta innebär att de kinesiska myndigheterna använde sig av det normativa regelverket för att utöva en meningsfull kontroll över de fem samarbetsvilliga statsägda bankerna när det gäller deras utlåning till stålindustrin.

                  (121)

                  Kommissionen inhämtade konkret bevisning för detta utövande av en meningsfull kontroll på grundval av konkreta lån. Vid kontrollbesöken hänvisade de fem samarbetsvilliga statsägda bankerna till artiklarna 4 och 5 i banklagen där det anges att de måste göra en oberoende bedömning av en låneansökan. De menade att de i praktiken hade använt sig av sofistikerade strategier och modeller för kreditriskbedömning när de beviljade de berörda lånen. De lämnade dock inga konkreta exempel. De fem samarbetsvilliga statsägda bankerna vägrade av rättsliga och avtalsmässiga skäl att lämna information, bl.a. sina särskilda kreditriskbedömningar, avseende företagen i urvalet. Vad gäller det sistnämnda påpekade de att de skulle göra sig skyldiga till avtalsbrott om de lämnade ut denna information utan att ha inhämtat låntagarens samtycke. Alla fyra grupper av exporterande tillverkare i urvalet vägrade att ge sitt skriftliga samtycke till en kontroll på plats i respektive bank av deras finansiella uppgifter.

                  (122)

                  Eftersom kommissionen inte hade tillgång till någon konkret bevisning när det gäller kreditvärderingsbedömningarna undersökte kommissionen i stället den allmänna rättsliga miljön (se skälen 100–120 i kombination med de fem samarbetsvilliga statsägda bankernas beteende med avseende på de lån som tillhandahållits till de företag som ingick i urvalet. Detta beteende skiljde sig från deras officiella hållning, eftersom de inte agerat såsom ett finansinstitut normalt sett skulle ha gjort, dvs. grundat sig på en grundlig marknadsbaserad riskbedömning.

                  (123)

                  Det framkom vid kontrollbesöken att lånen, med undantag för vissa lån i utländsk valuta och ett enda lån till en exporterande tillverkare i urvalet, hade tillhandahållits till de fyra grupperna av exporterande tillverkare i urvalet till räntor som ligger nära de referensräntor som fastställts av Kinas folkbank (PBOC) (18), oavsett vilken finansiell profil och kreditriskprofil företagen har. Detta innebär att lånen tillhandahållits till räntor som var lägre än den marknadsränta som gällde för den riskprofil som uppvisades av de fyra exporterande tillverkarna i urvalet. Dessutom hade alla företag i urvalet erhållit revolverande lån som gör att de omedelbart på förfallodagen kan erhålla färskt kapital i form av ett nytt lån motsvarande det belopp de återbetalat.

                  (124)

                  Vad gäller Shougang Group och the Benxi Group hade betalningsplaner omstrukturerats eller skulder eftergivits till följd av finansiella svårigheter och kommissionen fann ett specifikt exempel på ett ingripande från de kinesiska myndigheternas sida som lett till skuldsanering trots att finansinstituten gjort en annan finansiell bedömning (19).

                  (125)

                  Kommissionen fann vidare att lån som bankerna borde ha rapporterat som icke normala lån inte hade angivits som sådana i det nationella centrala kreditregistret av de fem samarbetsvilliga statsägda bankerna. Rapporteringsskyldighet föreligger särskilt när lån har omstrukturerats, när en gäldenär inte har fullgjort sina skyldigheter eller när ett revolverande lån beviljats. Detta slags förhållanden konstaterades föreligga för alla de fyra grupperna av exporterande tillverkare i urvalet. Enligt CBRC:s riktlinjer för riskbaserad låneklassificering borde samtliga dessa fall ha angivits i det centrala kreditregistret. Det faktum att finansinstituten inte rapporterat som de borde ha lett till en snedvriden bild av företagens kreditsituation i det centrala kreditregistret, eftersom det inte är företagens verkliga kreditvärdighet som anges i registret. Detta innebär att även om finansinstituten gör en marknadsbaserad riskbedömning så kommer denna bedömning i vilket fall som helst att vara grundad på felaktig information.

                  (126)

                  Efter underrättandet av uppgifter hävdade de kinesiska myndigheterna att det faktum att en del lån inte rapporterats i det centrala kreditregistret visade att den rättsliga ramen för utlåning inte var bindande. Det faktum att en del aktörer delvis inte uppfyllt kravet att rapportera vissa lån innebär dock inte att riktlinjerna som sådana inte skulle ha rättslig verkan.

                  (127)

                  De kinesiska myndigheterna noterade att många kinesiska banker i sina årsredovisningar utförligt redogjorde för sin riskhantering och kreditanalys och tydligt visade att deras lån till stålindustrin under den senaste tiden snarare varit begränsade än främjade. Kommissionen ansåg dock inte att den information om kreditriskbedömningen som fanns i årsredovisningarna inte gjorde att de kinesiska myndigheterna kunde anses ha lämnat någon ny information. Det rörde sig hursomhelst om allmänt hållen information som inte möjliggjorde en bedömning av enskilda fall och inte heller kunde anses utgöra bevis för att det verkligen företagits en kreditriskbedömning. De exempel som lämnats av de kinesiskamyndigheterna för EXIM och CCB avsåg dessutom endast en minskning av andelen lån till stålindustrin. De innehöll inga uppgifter om vilka villkor som gällde för dessa lån. Eftersom det inte finns någon information om den totala utlåningen till stålindustrin från de statsägda bankerna och de privata banker anförtrotts eller ålagts att utföra myndighetsfunktioner sade det faktum att två av dem minskat sin exponering hursomhelst ingenting. Vad gäller China Merchants Banks årsredovisning hade de kinesiska myndigheternas endast hänvisat till att banken anpassat sin kreditpolitik utan att lämna några närmare detaljer. Även om China Merchants Bank hade ”skärpt sina tillträdesnormer” angavs det även i det berörda citatet att banken ”stödde sina kvalitetskunder”.

                  (128)

                  Kommissionen ansåg således att det inte fanns några skäl för den att ändra sina undersökningsresultat och drog slutsatsen att de kinesiska myndigheterna hade utövat meningsfull kontroll över de fem samarbetsvilliga statsägda bankerna vad gäller deras utlåningspolitik och riskbedömning för lån till stålindustrin.

            c)   Slutsats om de samarbetsvilliga finansinstituten

                  (129)

                  Kommissionen konstaterade att de fem samarbetsvilliga statsägda finansinstituten tillämpade den rättsliga ram som anges ovan inom ramen för ett utövande av myndighetsuppgifter när det gäller stålsektorn, vilket innebär att de agerat som offentliga organ i den mening som avses i artikel 2 b i grundförordningen jämförd med artikel 3.1 a i) i grundförordningen och i enlighet med relevant WTO-praxis.

                  (130)

                  Efter utlämnandet av uppgifter hävdade de kinesiska myndigheterna att kommissionen inte uppfyllde beviskraven för att kunna fastställa att de statsägda bankerna är offentliga organ, eftersom de enligt vad som påstods uteslutande grundade sin slutsats på formella tecken på statlig kontroll, till exempel statens ägande och statens befogenhet att tillsätta och utse den högsta ledningen. Kommissionen avvisar detta påstående med hänvisning till att det är ogrundat med hänsyn till att den redan noga undersökt utövandet av kontroll på ett meningsfullt sätt i skälen (100)–(128).

            3.4.1.2   Icke-samarbetsvilliga statsägda banker

                  (131)

                  Såsom anges i avsnitt 3.2 bad de kinesiska myndigheterna inte någon av de andra statsägda bankerna som tillhandahöll lån till företagen i urvalet att besvara det särskilda frågeformuläret. I överensstämmelse med de slutsatser som dragits i skälen 61–75 beslutade kommissionen således att använda sig av bästa tillgängliga uppgifter vid fastställandet av huruvida dessa statsägda banker är att anse som offentliga organ.

                  (132)

                  Med hjälp av offentligt tillgänglig information som t.ex. bankernas webbplatser, årsredovisningar och uppgifter som fanns tillgängliga i bankernas adresskataloger eller på internet konstaterade kommissionen att 30 banker som hade tillhandahållit lån till de fyra grupperna av exporterande tillverkare i urvalet helt eller delvis ägdes av staten eller av statsägda juridiska personer. Det rör sig om China Development Bank, Bank of Communications, China Everbright Bank, Postal Savings Bank, China Merchants Bank, Shanghai Pudong Development Bank, China Industrial Bank, Shenyang Rural Commercial Bank, Benxi City Commercial Bank, Benxi Commercial Bank, Kailuan Group Financial Co., Liaoning Hengyi Financing Lease Co., Ltd, Bank of Chengde, Bank of Hebei, Bank of Shanghai, Ningbo Bank, China CITIC Bank, China Guangfa Bank, China Bohai Bank, Huaxia Bank, China Resources Bank, China Zheshang Bank, China Credit Trust, Huarong International Trust Co. Ltd, Northern International Trust Co., Ltd, Zhangjiakou Bank, Hebei Iron and Steel Group Financial Co., Ltd, Shougang Group Finance, Finance Bureau of Benxi City och Zunhua Rural Credit Union. I tabellen nedan redovisas ägarförhållandena för dessa banker.

                              Bankens namn

                              Information om ägarförhållanden

                                 China Development Bank

                              100 % statsägd policybank

                                 Bank of Communications

                              Finansministeriet och Central Huijin Investments innehar 26,53 % av bankens aktiekapital.

                                 China Everbright Bank

                              Finansministeriet och Central Huijin Investments innehar 41,24 % av bankens aktiekapital.

                                 Postal Savings Bank

                              Ursprungligen inrättad 2007 av State Post Bureau och är numera en avdelning inom transportministeriet. För närvarande innehas 64 % av aktiekapitalet av China Post Corp. som är helägt av staten.

                                 China Merchants Bank

                              Denna bank ingår i China Merchants Group som är ett statsägt företag.

                                 Shanghai Pudong Development Bank

                              China Mobile Communication Group Guangdong Limited (statsägt företag): 20 %.
                              Shanghai International Group Co., Ltd (statsägd finansiell holdinggrupp): 16,93 %.
                              Shanghai Sitico Assets Management Co., Ltd (del av Shanghai International Group): 5,23 %.
                              Central Huijin Asset Management Co., Ltd: 1,49 %.
                              (…)

                                 China Industrial Bank

                              Finance Bureau of Fujian 17,86 % (statligt organ).

                                 Statsägda juridiska personer:

                                          PICC Property and Casualty Company Limited 4,98 %.

                                          PICC Life Insurance Company Limited 4,21 %.

                                          Buttonwood Investment Platform LLC. 3,52 %.

                                          China National Tobacco Corporation 3,22 %.

                                          China Securities Finance Corporation Limited 2,87 %.

                                          PICC Life Insurance Company Limited-universal 2,49 %.

                                          Fujian Tobacco Haisheng Investment Management Co., Ltd 2,32 %.

                                          China Huijin Investment LLC. 1,55 %.

                                 Inhemska icke statsägda juridiska personer:

                                          Tianan Property Insurance Co., Ltd 1,71 %.

                                    (…)

                                 Shenyang Rural Commercial Bank

                              Aktieinnehav (i slutet av 2014)

                                 Statsägda juridiska personer:

                                          —

                                          Liaoning Energy Investment Group (10 %).

                                          —

                                          Yingkou Port Group (10 %).

                                 Inhemska icke statsägda juridiska personer:

                                          —

                                          Shenyang Zhongyou Tianbao (Group) Materials and equipment (10 %).

                                          —

                                          Shenzhen Yunfan Technology (10 %).

                                          —

                                          Beijing Beili Bowen Technology (10 %).

                                          —

                                          Hangzhou Yongyuan Network Technology (10 %).

                                          —

                                          Dalian Yidu Group (10 %).

                                    (…)

                                 Benxi City Commercial Bank

                              Aktieinnehav (i slutet av 2015)

                                          —

                                          Lokal offentlig finansiering: (En aktieägare) 12,08 %.

                                          —

                                          Statsägda företag (8 aktieägare) 59,35 %.

                                          —

                                          Privata företag (6 aktieägare) 23,17 %.

                                          —

                                          Enskilda personer (789 aktieägare) 5,42 %.

                                    Största aktieägare:

                                          Benxi City finance Office (lokal offentlig finansiering) 12,08 %.

                                          Shenjing Bank (statsägt företag) 11,88 %.

                                          Bengang Group (statsägt företag): 9,99 %.

                                          Liaoning Rongda Investment Enterprise (statsägt företag): 9,99 %.

                                          Dalian Port Group (statsägt företag): 9,99 %.

                                          Liaoning Liaoan Engineering and Machinery Group (privat företag): 9,99 %.

                                 Benxi Commercial Bank

                              Som ovan

                                 Kailuan Group Financial Co.

                              Hebei Province State Asset Commission kontrollerar 100 % av Kailuan Group som i sin tur kontrollerar Kailuan Group Financial Co.

                                 Liaoning Hengyi Financing Lease Co., Ltd

                              Ägt av Benxi Group (statsägt företag)

                                 Bank of Chengde

                              Aktieinnehav i slutet av 2015

                                          —

                                          Chengde City Financial Office: 7,359 %.

                                          —

                                          Chengde Zhongsheng Investment Group: 7,359 %.

                                          —

                                          Hebei Beifang Road engineering construction group 7,359 %.

                                          —

                                          Chengde City Jinhui Real Estate 6,211 %.

                                          —

                                          Hebei Beichen Powergrid construction 4,842 %.

                                          —

                                          Chengde city Shuangluan district Kangda industry and trade: 4,842 %.

                                    (…)

                                 Bank of Hebei

                              Aktieinnehav i slutet av 2013:

                                 Statsägda juridiska personer:

                                          —

                                          China Guodian Power Development: 18,98 %.

                                          —

                                          Zhongcheng Construction & Investment Holding: 10,98 %.

                                          —

                                          Hebei Port Group: 9,41 %.

                                 Bank of Shanghai

                              Stora aktieägare enlig årsredovisningen 2015:
                              206 kinesiska statsägda företag ägde 56 % av aktiekapitalet per den 31 juli 2015.

                                 Dotterbolag och helägda dotterbolag till Shanghais kommun och distriktsstyren:

                                          —

                                          Shanghai Alliance Investment (15,08 %).

                                          —

                                          Shanghai International Port Group (7,20 %).

                                          —

                                          Shanghai Huixin (2,16 %).

                                          —

                                          Shanghai Huangpu District State-Owned Assets Corporation (2,20 %).

                                 Företag som står under statsrådets tillsyn (SASAC och finansministeriet):

                                          —

                                          China Jianyin Investment (5,48 %).

                                          —

                                          China Shipbuilding & Offshore International of China Shipbuilding Industry Corporation (4,63 %).

                                          —

                                          CITIC Guoan of CITIC Guoan Group (2,00 %).

                                 Ningbo Bank

                              Största aktieägare med 21,38 % är Ningbo stad, näst största ägare med 20 % är OCBC Bank of Singapore och därefter (11,57 %) kommer en stor kinesisk textilgrupp.

                                 China CITIC Bank

                              CITIC Group Corporation Ltd, tidigare China International Trust Investment Corporation, är ett statsägt investmentbolag i Kina. Det har 44 dotterbolag, bl.a. China CITIC Bank, CITIC Holdings, CITIC Trust Co. och CITIC Merchant Co.

                                 China Guangfa Bank

                              År 2015 innehades 71,86 % av aktiekapitalet av statsägda juridiska personer och 20 % innehades av Citigroup.

                                 China Bohai Bank

                                 Statsägda företag:

                                          —

                                          TEDA Holding (25,00 %).

                                          —

                                          China COSCO Shipping (13,67 %).

                                          —

                                          Baosteel Group (11,67 %).

                                 Statsägda juridiska personer:

                                          —

                                          State Development & Investment Corporation, SDIC (11,67 %).

                                          —

                                          Tianjin Trust (10,00 %).

                                          —

                                          Tianjin Shanghui Investment (8,00 %).

                                 Utländsk investerare:

                                          —

                                          Standard Chartered HK (19,99 %).

                                 Huaxia Bank

                              Shougang Group (statsägt företag), som är den största aktieägaren, innehar 20 % av aktiekapitalet. Dessutom innehar det statsägda företaget China State Grid 18 % och Central Huijin innehar 1,3 %.

                                 China Resources Bank

                              China Resources Group (stort statsägt företag) är kontrollerande ägare och innehar 75 % av aktiekapitalet.

                                 China Zheshang Bank

                              Aktieinnehav i mars 2015:

                                 Statsägda juridiska personer:

                                          —

                                          Zhejiang Finance Development Corporation (19,96 %).

                                          —

                                          Zhejiang Provincial Energy Group Company Ltd (5,50 %).

                                 Inhemska icke statsägda juridiska personer:

                                          —

                                          Travelers Automobile Group (8,99 %).

                                          —

                                          Hengdian Group Holdings Limited (8,30 %).

                                          —

                                          Zhejiang Hengyi Group (6,21 %).

                                          —

                                          Andra (51,04 %).

                                 China Credit Trust

                              Detta finansinstitut är närstående till ett av de fyra statsägda kapitalförvaltningsföretagen som har till huvuduppgift att förvärva, förvalta och avyttra de statsägda bankernas nödlidande tillgångar.

                                 Huarong International Trust Co. Ltd

                              Detta finansinstitut är närstående till ett av de fyra statsägda kapitalförvaltningsföretagen som har till huvuduppgift att förvärva, förvalta och avyttra de statsägda bankernas nödlidande tillgångar.

                                 Northern International Trust Co., Ltd

                              Detta finansinstitut är närstående till ett av de fyra statsägda kapitalförvaltningsföretagen som har till huvuduppgift att förvärva, förvalta och avyttra de statsägda bankernas nödlidande tillgångar.

                                 Zhangjiakou Bank

                                 Handan-filialen

                              Ägs av det lokala styret.

                                 Hebei Iron and Steel Group Financial Co., Ltd

                              Ägs av Hesteel Group (statsägt företag).

                                 Shougang Group Finance

                              Ägs av Shougang Group (statsägt företag).

                                 Finance Bureau of Benxi City

                              Finansministeriets lokalkontor som tillhandahållit lån till ett av företagen i urvalet.

                                 Zunhua Rural Credit Union

                              Ägs av den lokala jordbrukarbyn.

                  (133)

                  Eftersom det inte fanns någon särskild information från de berörda finansinstituten som tydde på motsatsen fastställde kommissionen det statliga ägandet och kontrollen på grundval av formella tecken av samma skäl som anges i avsnitt 3.4.1.1. Bland annat fastställdes det på grundval av bästa tillgängliga uppgifter att chefer och tillsynsstyrelsemedlemmar i dessa 30 statsägda banker utsågs och var ansvariga inför de kinesiska myndigheterna på samma sätt som i de fem samarbetsvilliga statsägda bankerna.

                  (134)

                  Vad gäller utövande av kontroll på ett meningsfullt sätt ansåg kommissionen att undersökningsresultaten för de fem samarbetsvilliga finansinstituten, vilka svarade för en betydande del av lånen till de fyra grupperna av exporterande tillverkare i urvalet under undersökningsperioden (mellan över 50 % till närmare 90 % beroende på företag) kunde anses vara representativa även för andra icke-samarbetsvilliga statsägda finansinstitut. Det normativa regelverk som analyseras i avsnitt 3.4.1.1. b gäller för dessa på samma sätt. Eftersom det inte finns något som tyder på motsatsen och på grundval av bästa tillgängliga uppgifter gäller precis som var fallet för de fem samarbetsvilliga statsägda bankerna att det även här saknas konkret bevisning vad gäller kreditbedömningar, vilket innebär att analysen i avsnitt 3.4.1.1. b av den konkreta tillämpningen av det normativa regelverket gäller på motsvarande sätt även här.

                  (135)

                  Kommissionen noterade dessutom att majoriteten av de låneavtal som kommissionen erhållit från företagen i urvalet hade ungefär samma lånevillkor och att de beviljade låneräntorna var ungefär desamma eller delvis desamma som de räntor som beviljats av de fem samarbetsvilliga statsägda bankerna.

                  (136)

                  Kommissionen ansåg därför att dessa likheter vad gäller lånevillkor och låneräntor, och representativiteten hos de fem finansinstitut som kontrollerades, gör att resultaten för de fem samarbetsvilliga statsägda bankerna utgör de bästa tillgängliga uppgifterna för att bedöma de 30 andra statsägda bankerna.

                  (137)

                  På denna grundval drog kommissionen slutsatsen att de andra 30 statsägda bankerna som tillhandahåller lån till företagen i urvalet är offentliga organ i den mening som avses i artiklarna 3 och 2 b i grundförordningen.

                  (138)

                  Efter utlämnandet av uppgifter invände de kinesiska myndigheterna mot kommissionens bedömning av de formella tecknen på kontroll och menade att kommissionen hade gjort en generell landsomfattande bedömning av alla finansinstitut och inte tagit hänsyn till vissa enheters grundläggande egenskaperna och funktioner och dessa enheters förhållande till staten. De kinesiska myndigheterna menade mer specifikt att man borde göra åtskillnad på finansinstitut som ägs av statsägda företag och dem som ägs direkt av den kinesiska staten. När det gäller den landsomfattande bedömningen noterar kommissionen att den har genomfört en specifik offentligt-organ-analys för var och en av de finansinstitut för vilka de kinesiska myndigheterna lämnat den begärda relevanta informationen. Tyvärr hade de kinesiska myndigheterna inte lämnat information för alla de andra finansinstitut som tillhandahållit lån till de samarbetsvilliga exporterande tillverkarna i urvalet (se förklaringen i avsnitt 3.2). Kommissionen blev således tvungen att göra offentligt-organ-analysen på grundval av bästa tillgängliga uppgifter.

            3.4.1.3   Slutsats om de statsägda finansinstituten

                  (139)

                  Mot bakgrund av ovanstående överväganden konstaterade kommissionen att alla de 35 statsägda kinesiska finansinstitut som tillhandahållit lån till de fyra grupperna av exporterande tillverkare i urvalet är offentliga organ i den mening som avses i artiklarna 3 och 2 b i grundförordningen.

                  (140)

                  Dessutom ansåg kommissionen att de statsägda finansinstituten, vilket gäller även om de inte hade varit att anse som offentliga organ, av samma orsaker också kunde anses ha anförtrotts eller ålagts att utföra funktioner som normalt ligger inom myndigheternas kompetens i den mening som avses i artikel 3.1 a iv) i grundförordningen (se skälen 143 och 144). Deras beteende kan därför i vilket fall som helst tillskrivas den kinesiska myndigheterna.

            3.4.2   Anförtroende och åläggande av funktioner till privata finansinstitut

                  (141)

                  Kommissionen behandlade därefter de tio återstående finansinstituten. Åtta stycken av dess ansågs vara privatägda, nämligen HSBC, Standard Chartered Bank, Ping An Bank, Australia & New Zealand Banking Group (China) Limited, Shagang Group Finance, DBS Group (China) Limited, Bank of Beijing och Hang Seng Bank. Dessutom ansågs Jinfeng Rural Commercial Bank och SPB Bank vara privata i brist på offentligt tillgänglig information om deras ägarstruktur. Kommissionen undersökte om dessa finansinstitut hade anförtrotts eller ålagts av de kinesiska myndigheterna att bevilja subventioner till stålindustrin i den mening som avses i artikel 3.1 a iv) i grundförordningen.

                  (142)

                  Enligt WTO:s överprövningsorgan anses ”anförtroende” äga rum när en myndighet ger ansvar till ett privat organ och ”åläggande” avser situationer där en myndighet utövar sina befogenheter över ett privat organ (20). I bägge fallen använder sig en myndighet av ett privat organ som ett ombud för att genomföra det finansiella bidraget och ”i de flesta fall kan det antas att ett anförtroende eller åläggande av funktioner till ett privat organ omfattar någon form av hot eller incitament” (21). Samtidigt medger led iv inte att medlemsstaterna inför utjämningsåtgärder för produkter ”i de fall en myndighet enbart utövar sina allmänna föreskrivande befogenheter” (22) eller när ett statligt ingripande som ”i vissa fall men inte i andra kan leda till ett visst resultat uteslutande beroende på de faktiska omständigheterna och marknadsaktörernas utövande av sitt fria val” (23). ”Anförtroende” och ”åläggande” innebär i stället att ”myndigheterna har en mer aktiv roll än att bara inta en stödjande hållning” (22).

                  (143)

                  Kommissionen noterade att det normativa regelverket för stålindustrin som nämns i skälen 100–120 är tillämpligt för alla finansinstitut i Kina, även privatägda finansinstitut. Ett exempel på detta är att meddelandet om en rad yttranden om en lösning på överkapacitetsproblemet är riktat till alla policybanker, stora banker, banker som är aktiebolag, postsparbanker, banker med utländska investeringar, kapitalförvaltningsföretag och andra finansinstitut som står under förvaltning av CBRC.

                  (144)

                  Det framgick dessutom vid kontrollbesöken hos företagen i urvalet att majoriteten av de låneavtal som erhållit från företagen i urvalet hade ungefär samma lånevillkor och att de låneräntor som beviljats av de privata finansinstituten är ungefär desamma eller delvis desamma som de räntor som beviljats av de statsägda finansinstituten.

                  (145)

                  Kommissionen sände även skrivelser till dessa tio finansinstitut i vilken den begärde ytterligare information om deras lånepraxis och riskbedömning. Endast ett finansinstitut svarade och uppgav att det inte kunde svara utan att först ha samrått med tillsynsmyndigheterna. Efter att ha samrått med CBRC underrättade detta finansinstitut kommissionen om att det var villigt att samarbeta men att CBRC låtit det förstå att ett sådant samarbete måste ske inom ramen för en mekanism för samarbete mellan myndigheter (dvs. ett informationsutbyte mellan de kinesiska myndigheterna och EU-regleringsmyndigheterna och inte ett direkt informationsutbyte mellan kommissionen och banken). Kommissionen välkomnade detta erbjudande om samarbete, men konstaterade att det var omöjligt att inrätta ett sådant mellanhandsarrangemang för återstoden av undersökningen. Kommissionen har hursomhelst inte mottagit vare sig någon ytterligare skrivelse eller någon ytterligare begäran från CBRC. Dessutom lämnade finansinstitutet inte några kommentarer om sakförhållandena inom den fastställda tidsfristen. Ingen av dessa institutioner inkom därför inte med någon bevisning som stred mot kommissionens undersökningsresultat.

                  (146)

                  Eftersom de privata finansinstituten inte lämnat någon information som stred mot kommissionens resultat drog kommissionen slutsatsen att alla finansinstitut (även privata finansinstitut) i Kina som står under CRBC:s tillsyn för såvitt angår stålindustrin har anförtrotts eller ålagts funktioner av staten i den mening som avses i artikel 3.1 a iv) första strecksatsen i grundförordningen i form av genomförande av politiska åtgärder och tillhandahållande av lån till förmånliga räntor till stålindustrin.

                  (147)

                  Efter underrättandet av uppgifter menade de kinesiska myndigheterna att kommissionen måste klargöra om den tillämpade normen ”anförtroende” eller ”åläggande”, eftersom dessa båda begrepp utesluter varandra. De kinesiska myndigheterna hävdade vidare att kommissionens tolkning av anförtroende och åläggande var för snäv, eftersom den var inriktad på en rättslig norm som innebar att ”myndigheterna har en mer aktiv roll än att bara inta en stödjande hållning”. De kinesiska myndigheterna hävdade för sin del att panelen i ärendet US – Export Restraints (Förenta staterna – Exportbegränsningar) hade krävt en djupare analys baserad på förekomsten av i) en uttrycklig och positiv handling, genom delegering eller order, ii) riktad till en viss part och iii) vars syfte är en särskild uppgift eller ett särskilt mål (24).

                  (148)

                  När det gäller den första punkten fann kommissionen att normerna ”anförtroende” och ”åläggande” inte uteslöt varandra, eftersom staten i bägge fallen använder sig av ett privat organ som ett ombud för att genomföra ett finansiellt bidrag. När det gäller den andra punkten instämde kommissionen inte i de kinesiska myndigheternas tolkning av vilken rättslig norm som skulle tillämpas. Såsom redan beskrivits i skäl 142 har kommissionen grundat sig på senare WTO-rättspraxis där överprövningsorganet ansett att ersättandet av begreppen ”anförtroende” och ”åläggande” med ”delegering” och ”order” var en alltför rigid norm (25). Härav följer att den bevisnorm som fastställdes av överprovningsorganet i detta ärende är mindre strikt än panelens ursprungliga tolkning i ärendet US – Export Restraints. De kinesiska myndigheterna lade hursomhelst inte fram någon bevisning eller några argument som vederlägger kommissionens undersökningsresultat i den nu aktuella undersökningen rörande anförtroende och ålaggande i den mening som avses i artikel 3.1 a iv i grundförordningen. Detta påstående avvisades därför.

            3.4.3   Selektivitet

                  (149)

                  Såsom framgår av skälen 100–120 åläggs finansinstituten i flera rättsliga dokument som är särskilt inriktade på företag i stålsektorn att tillhandahålla lån till förmånliga räntor till stålindustrin. På grundval av dessa dokument kan det påvisas att finansinstituten tillhandahåller förmånliga lån endast till ett begränsat antal branscher/företag som följer de kinesiska myndigheternas politik inom relevanta delar.

                  (150)

                  Kommissionen drar därför slutsatsen att subventionerna i form av förmånliga lån inte är allmänt tillgängliga utan är selektiva i den mening som avses i artikel 4.2 a i grundförordningen. Ingen av de berörda parterna lämnade heller någon bevisning som tydde på att de förmånliga lånen grundas på objektiva kriterier eller villkor i enlighet med artikel 4.2 b i grundförordningen.

                  (151)

                  Efter utlämnandet av uppgifter angav de kinesiska myndigheterna att man på grundval av överprövningsorganets rapport i ärendet US–Aircraft (andra klagomålet) borde inrikta selektivitetsanalysen inte bara på ”just de mottagare som identifierats i klagomålet utan … alla företag och branscher som är berättigade till subventionen i fråga” (26) och att enligt panelrapporten i ärendet EC–- Aircraft (27) måste en subvention för att vara selektiv tillhandahållas till en tillräckligt begränsad ”grupp” av företag eller branscher. De kinesiska myndigheterna hävdade vidare att kommissionen inte specificerat vilken del av de dokument som kommissionen hänvisar till som rör uttryckligt beviljande av förmånliga lån till stålindustrin. Kommissionen hänvisade i detta avseende till de dokument som anges i skäl 100. Den anser att hänvisningarna till stålindustrin är tillräckligt tydliga eftersom industrin antingen identifieras med sitt namn eller genom en tydlig hänvisning till den produkt som den tillverkar eller den industrigrupp som den tillhör. Dessutom gör det faktum att den kinesiska staten stödjer en begränsad grupp av främjade branscher, bland annat stålindustrin, att denna subvention är selektiv.

            3.4.4   Förmån och beräkning av subventionsbeloppet

                  (152)

                  Kommissionen beräknade storleken på den utjämningsbara subventionen. I samband med denna beräkning bedömde kommissionen förmånen för mottagaren under undersökningsperioden. I enlighet med artikel 6 b i grundförordningen förmånen för mottagaren utgöras av skillnaden mellan det räntebelopp som företaget betalar för det offentliga lånet och det belopp som företaget skulle ha behövt betala för ett likvärdigt kommersiellt lån på marknaden.

                  (153)

                  I detta sammanhang noterade kommissionen att det fanns vissa särdrag på den kinesiska stålmarknaden. Såsom förklaras i avsnitten 3.4.1–3.4.3 visar de lån som tillhandahållits av de kinesiska finansinstituten tecken på ett betydande statligt ingripande och motsvarar inte de räntor som normalt sett gäller på en fungerande finansmarknad.

                  (154)

                  Grupperna i urvalet uppvisar skillnader i fråga om ekonomisk situation. De fick samtliga någon form av lån under undersökningsperioden, vilka till exempel hade olika löptider, säkerhet, garantier och andra särskida villkor. Av dessa två anledningar var den genomsnittliga räntan olika för varje företag, eftersom varje företag hade sin egen lånestruktur.

                  (155)

                  Kommissionen konstaterade i samband med undersökningen att finansieringen av den kinesiska stålbranschen, precis som framgått i samband med de fyra grupperna av tillverkare i urvalet, karaktäriseras av revolverande lån, dvs. lån som gör att ett företag på förfallodagen kan erhålla färskt kapital i form av ett nytt lån motsvarande det belopp det återbetalat. Enligt de kinesiska riktlinjerna för riskbaserad låneklassificering borde dessa klassificeras som s.k. problemlån, vilket betyder att även om låntagaren för tillfället är i stånd att återbetala både lånebeloppet och ränta så finns det ändå vissa faktorer som kan inverka negativt på låntagarens återbetalningsförmåga. Så skedde emellertid inte i praktiken (se skäl 125).

                  (156)

                  För att ta hänsyn till dessa särdrag gjorde kommissionen en individuell bedömning av den ekonomiska situationen för var och en av grupperna av exporterande tillverkare i urvalet. Först analyserade kommissionen den allmänna ekonomiska situationen och förekomsten av revolverande lån på gruppnivå. Denna analys utvidgades därefter till de enskilda företagen i gruppen vars verksamhet omfattade produktion av varmvalsade platta stålprodukter. Detta innebar att kommissionen beräknade förmånen av förmånslånen för varje enskilt företag i de grupper av exporterande tillverkare som ingick i urvalet, för att därefter hänföra denna vidare till den berörda produkten.

            3.4.4.1   Jiangsu Shagang Group

                  (157)

                  Jiangsu Shagang Group hade enligt sin egen redovisning en allmänt lönsam situation under undersökningsperioden. Gruppen hade dock en svag lönsamhet under hela perioden 2012–2015, vilket betyder att smärre förändringar i den interna eller externa affärsmiljön skulle kunna leda till att gruppen började drabbas av förluster. Gruppens skuldsättningsgrad var hög men fullt hållbar i en kapitalintensiv bransch som stålindustrin. Denna allmänna bild bekräftades på plats.

                  (158)

                  Kommissionen noterade att Jiangsu Shagang Group hade tilldelats kreditbetyget AAA av det kinesiska kreditvärderingsinstitutet China Lianhe Credit Rating Co., Ltd, för obligationsemissioner på den kinesiska marknaden.

                  (159)

                  Kommissionen noterade dock även att enligt en studie som Internationella valutafonden (28) nyligen publicerat finns det betydande skillnader mellan lokala kinesiska kreditbetyg och internationella kreditbetyg. Till exempel ger de lokala kreditvärderingsinstituten över 90 % av de kinesiska obligationerna kreditbetyget AA till AAA, under det att mindre än 2 % av företagen får så höga kreditbetyg på den amerikanska marknaden.

                  (160)

                  Detta framgår tydligt av diagrammet nedan, vilket hämtats från studien i fråga.

                  (161)

                  Mot denna bakgrund drog kommissionen slutsatsen att Jiangsu Shagang group visserligen tilldelats ett gott kreditbetyg av ett kinesiskt kreditvärderingsinstitut men att detta betyg inte är tillförlitligt.

                  (162)

                  Om man ser till de enskilda företag vars verksamhet omfattade produktion av varmvalsade platta stålprodukter så redovisade dessa förluster i sin redovisning under undersökningsperioden, men detta var dock inte en återkommande situation och andra ekonomiska indikatorer som t.ex. skuldsättningsgrad och räntetäckningsgrad visade inte på några större strukturella problem vad gäller företagens skuldåterbetalningsförmåga. På plats kunde kommissionen dock konstatera att detta företag hade ett revolverande lån bland lånen i urvalet. Vidare hade ett betydand antal kortfristiga lån i lånetabellerna ersatts av nya lån till samma belopp på förfallodagen. Dessutom hade ett av företagen i gruppen som ingick i urvalet fått ett kortsiktigt lån från ett finansinstitut som är specialiserat på osäkra lån till en mycket hög ränta (mellan 14 till 16 %), vilket också är ett tecken på att detta företag hade haft likviditetsproblem under undersökningsperioden.

                  (163)

                  Denna situation gav ytterligare stöd till kommissionens bedömning att det kinesiska kreditbetyget på AAA till Jiangsu Shagang Group inte var att anse som tillförlitligt.

                  (164)

                  Vidare hade ett certifikat utgivet av Jiangsu Shagang Group fått betyget Prime-1 av Moody's 2013. Detta kreditbetyg hade emellertid fastställts på grundval av kreditbetyget från Bank of China, New York Mellon branch, som hade ställt en garanti just av den anledningen att Jiangsu Shagang Group inte själv hade ett tillförlitligt och oberoende kreditbetyg.

                  (165)

                  Det finansinstitut som beviljat lånet hade inte gjort någon kreditvärdighetsbedömning. För att kommissionen skulle kunna fastställa förmånen var den således tvungen att bedöma om räntesatsen för det lån som beviljats Jiangsu Shagang Group låg på en marknadsmässig nivå.

                  (166)

                  Kommissionen ansåg att gruppens ekonomiska situation motsvarade ett kreditbetyg på BB, vilket är det högsta betyg som inte längre betraktas som ”hög till högsta kreditvärdighet”. Hög till högsta kreditvärdighet betyder att kreditvärderingsinstitutet anser att de obligationer ett företag emitterar kommer att kunna möta sina betalningsförpliktelser och att banker kan investera i dem.

                  (167)

                  Obligationer med låg kreditvärdighet anses ha spekulativa drag. Obligationer som klassificeras till ”låg kreditvärdighet” kommer sannolikt att ha en viss kvalitet och ett visst skydd, men inte tillräckligt för att uppväga en stor osäkerhet eller en betydand exponering gentemot ogynnsamma förhållanden. Kreditbetyget BB är det högsta betyget i denna kategori, vilket speglar det faktum att gäldenären är mindre sårbar på kort sikt än andra gäldenärer med ett lågt kreditbetyg. Det finns emellertid fortfarande en stor osäkerhet och en betydand exponering gentemot ogynnsamma affärsmässiga, finansiella eller ekonomiska förhållanden som kan leda till att gäldenären inte har tillfredsställande förmåga att uppfylla sina finansiella åtaganden enligt Standard and Poor's definition av kreditbetygen.

                  (168)

                  Den premie som kan förväntas för obligationer emitterade av företag med detta kreditbetyg (BB) tillämpades sedan på den standardränta som tas ut av Kinas folkbank för att man skulle komma fram till marknadsräntan.

                  (169)

                  Detta pålägg fastställdes genom att man beräknade den relativa spreaden mellan indexen för företagsobligationer med A-kreditbetyg i Förenta staterna och företagsobligationer med BB-kreditbetyg i Förenta staterna på grundval av Bloomberg-data för industrisegment. Denna relativa spread lades därefter till den referensränta som offentliggjorts av Kinas folkbank för den dag lånet beviljades och gällande samma löptid som det berörda lånet. Denna beräkning genomfördes individuellt för vart och ett av de lån som tillhandahållits företaget.

                  (170)

                  För lån i Kina i utländsk valuta är situationen densamma vad gäller marknadssnedvridningar och bristen på giltig kreditvärdering, eftersom dessa lån beviljas av samma kinesiska finansinstitut. Därför, och som konstaterats tidigare, användes företagsobligationer med BB-kreditbetyg i relevanta valutor som emitterats under undersökningsperioden för att fastställa ett pålägg som sedan tillämpades på USD LIBOR-räntan för att fastställa ett lämpligt referensvärde.

                  (171)

                  För att ta hänsyn till den ökade risk som följer av användningen av revolverande lån i de enskilda företag vars verksamhet omfattar produktion av varmvalsade platta stålprodukter försökte kommissionen dessutom identifiera ett annat lämpligt referensvärde på den kinesiska marknaden. I detta sammanhang noterade kommissionen att en statsägd bank hade tillhandahållit lån med en löptid på 16 månader till ett av företagen i Jiangsu Shagang Group till en ränta på mellan 14 och 16 %. Enligt Jiangsu Shagang Group berodde denna relativt höga ränta på att just detta finansinstitut är specialiserat på lån till företag som har ekonomiska svårigheter och företaget hade vänt sig till detta institut för att lösa ett tillfälligt likviditetsproblem. Med tanke på att revolverande lån ofta är ett tecken på att ett företag har kortsiktiga likviditetsproblem kan både villkoren och löptiden anses vara lämpliga för att avspegla den extra förmån som användningen av ett revolverande lån ger.

                  (172)

                  Kommissionen ansåg således att denna siffra som relevant referensvärde för alla lån med en löptid på högst två år som tillhandahållits till de tillverkningsföretag som använde sig av revolverande lån. Revolverande lån ingås för övrigt oftast för kortare perioder. Det är ytterst osannolikt att ett revolverande lån skulle ha en löptid på mer än två år, vilket är en slutsats som bekräftas av de konkreta uppgifter man funnit om de lån som kontrollerats i företagen i urvalet.

                  (173)

                  I de kommentarer som de kinesiska myndigheterna och de samarbetsvilliga företagen i urvalet lämnade efter utlämnandet av uppgifter ifrågasatte de den metod som använts för den relativa spreaden i skäl 169. Mot bakgrund av dessa kommentarer sände kommissionen ytterligare ett dokument till alla berörda parter i vilket den närmare förklarar den metod som använts.

                  (174)

                  Sammanfattningsvis mottogs följande kommentarer:

                              (1)

                              Internationell bankpraxis innebär att man använder sig av en referensränta samt en ytterligare premie som uttrycks som ett absolut och inte ett relativt räntepålägg. Det kan till exempel vara IBOR eller LIBOR eller EURIBOR plus 1 %.

                              (2)

                              Räntesatsen består av två delar, dvs. en del som återspeglar lands- eller valutarisken (den del av räntesatsen som motsvarar centralbankens ränta eller den riskfria räntan) och den företagsspecifika risken (pålägget uttryckt i absoluta termer för det BB-rankade företaget).

                              (3)

                              De relativa spreadarna blir större i takt med att den riskfria räntan blir lägre, även om den absoluta spreaden är densamma. Metoden leder dessutom till extremt höga relativa spreadar vid negativ ränta.

                              (4)

                              Enligt historiska uppgifter som tillhandahållits av de kinesiska myndigheterna (”historiska uppgifter om relativa spread”), har den absoluta spreaden i storts sett varit oförändrad över tiden, under det att den relativa spreaden uppvisat stora variationer. Dessutom ligger den genomsnittliga absoluta spreaden över tiden nära den absoluta spread som konstaterats för undersökningsperioden.

                              (5)

                              Kommissionen använde den genomsnittliga relativa spreaden under undersökningsperioden för lån med olika löptider (mellan ett och tio år). Om den relativa spreaden tillämpas på obligationer med olika löptider visar det sig att skillnaderna är stora beroende på lånens löptid och att den absoluta och relativa spreaden rör sig i olika riktningar för olika löptider.

                              (6)

                              Om man använder en enda genomsnittlig relativ spread för obligationer med olika löptider i stället för ett vägt genomsnitt leder detta till att de kortfristiga löptiderna får för stor vikt, eftersom obligationer normalt sett har lång löptid. Detta är särskilt relevant med tanke på att kommissionen endast använde den relativa spreaden för långfristiga lån.

                              (7)

                              Den relativa spreaden har tillämpats på fel BPOC-referensräntor för lån beviljade före 2015 med som fortfarande var utestående under (en del av) 2015, eftersom kommissionen tog hänsyn till den PBOC-ränta som var tillämplig vid den tidpunkt då lånet beviljades. Kommissionen borde i stället ha använt PBOC-räntorna för 2015.

                              (8)

                              De källor som det hänvisas till i det ytterligare dokumentet avsåg användningen av en relativ spread med avseende på avkastning och inte skillnaden mellan banklåneräntor. Ingen av dessa källor angav att denna skillnad måste uttryckas i relativa termer och inte heller var de alla trovärdiga källor.

                  (175)

                  Vad gäller den första punkten håller kommissionen med om att affärsbanker vanligtvis använder ett pålägg uttryckt i absoluta termer. Den noterar att detta tillvägagångssätt används framför allt av praktiska skäl, eftersom räntan i slutänden uttrycks i absoluta termer. Detta absoluta tal är emellertid ett resultat av en riskbedömning som grundar sig på en relativ bedömning. Ett BB-rankat har X % högre sannolikhet att gå i konkurs än vad staten eller ett riskfritt företag har. Detta är en relativ bedömning, vilket framgår av de data som de kinesiska myndigheterna lämnat rörande spreadarnas historiska utveckling (se analysen nedan). Den relativa spreaden ger uttryck för förändringarna i de underliggande marknadsvillkoren, vilka inte framgår om man studerar den absoluta spreaden.

                  (176)

                  Vad gäller den andra och tredje punkten instämmer kommissionen i utgångsantagandet att räntorna inte bara återspeglar de företagsspecifika riskprofilerna utan även lands- och valutaspecifika risker. De land- och valutaspecifika riskerna varier ofta över tiden och dessa variationer ser olika ut för olika länder. Detta stämmer även i detta fall. Följden blir att de riskfria räntorna varierar betydligt över tiden och således kan vara som lägst ömsom i Förenat staterna och ömsom i Kina. Dessa skillnader förklaras av de faktorer som konstaterats, den förväntade BNP-tillväxten, förväntningarna på den ekonomiska utvecklingen och inflationsnivån. Eftersom den riskfria räntan varierar över tiden kan man ha samma nominella absoluta spread vid mycket olika riskbedömningar. Om till exempel banken uppskattar den företagsspecifika risken för ett fallissemang till 10 % högre än för den riskfria räntan (relativ uppskattning) kan den därav följande relativa spreaden ligga på mellan 0,1 % (vid en riskfri ränta på 1 %) och 1 % (vid en riskfri ränta på 10 %).

                  (177)

                  Ur en investerares perspektiv är den relativa spreaden således ett bättre mått i och med att det återspeglar storleken på avkastningsspreaden och på grund av det sätt den påverkas av referensräntenivån.

                  (178)

                  Metoden är landsneutral. Om till exempel den riskfria räntan i Förenta staterna är lägre än den riskfria räntan i Kina kommer denna metod att ge högre absoluta pålägg. Om å andra sidan den riskfria räntan i Kina är lägre än den riskfria räntan i Förenta staterna kommer denna metod att ge lägre absoluta pålägg. För att närmare illustrera detta kan det nämnas att de data som lämnats av de kinesiska myndigheterna visar att den relativa spreaden var låg precis innan dotcom-bubblan sprack 2002. Därefter gick den tillbaka till låga nivåer fram till dess att den finanskris och ekonomiska kris som orsakats av subprime- och statsskuldkriserna bröt ut. Efter finanskrisen och den ekonomiska krisen har de relativa spreadarna legat på en högre nivå än före krisen. Denna högre nivå på de relativa spreaden återspeglar en kraftig försämring av makroekonomiska fundamenta och en dämpad aggregerad efterfrågan, som även gjorde att inflationen i Förenta staterna (och andra avancerade ekonomier) föll ner till mycket låga nivåer.

                  (179)

                  Det framgår av de data som lämnats av de kinesiska myndigheterna att den absoluta spreaden inte återspeglar försämringen av underliggande fundamenta. Till exempel var skillnaden relativt liten vad gäller den absoluta avkastningsspreaden i Förenta staterna, dvs. – 2,46 procentenheter 2003 och 2,35 procentenheter under undersökningsperioden, trots att skillnaden var stor vad gäller den genomsnittliga inflationen, dvs. – 2,27 % 2003 och endast 0,12 % 2015. Den relativa spreaden fångar bättre in skillnaden i den ekonomiska situationen för dessa båda, dvs. 48,86 % 2003 jämfört med 71,57 % 2015. På samma sätt var den absoluta spreaden 2006 (före krisen) 1,55 %, vilket är nästan densamma som 2017 (1,56 %) trots att de underliggande marknadsvillkoren hade ändrats väsentligt. Denna förändring av marknadsvillkoren kommer till uttryck i den relativa spreaden, vilken var 27 % 2006 och 46 % 2017.

                  (180)

                  Kommissionen instämmer även i att relativ spread-metoden leder till orimliga resultat vid negativ ränta. Detta scenario är emellertid inte aktuellt i det du aktuella fallet. Kommissionen ansåg att vad gäller undersökningsperioden fångade relativa spread-metoden bättre de underliggande marknadsvillkor som inverkade på de företagsspecifika riskerna bättre än vad den absoluta spread-metoden gjorde.

                  (181)

                  Vad gäller den fjärde punkten tolkade kommissionen de uppgifter som lämnats av de kinesiska myndigheterna på ett annat sätt. Om man använder sig av de uppgifter som lämnats av de kinesiska myndigheterna ser man att den absoluta spreaden inte är så stabil som de kinesiska myndigheterna hävdat utan i stället varierat över tiden, från 1 % till 4,5 %. Dessutom uppvisar den relativa spreaden exakt samma utveckling som den absoluta spreaden under de senaste 23 åren, dvs. när den relativa spreaden ökar minskar den absoluta spreaden och vice versa. Vad gäller den påstådda volatiliteten är storleken på förändringarna ungefär densamma – skillnaden mellan de högsta och lägsta siffrorna är 530 % för den relativa spreaden och 450 % för den absoluta spreaden. Om man använder de uppgifter som lämnats av de kinesiska myndigheterna på de historiska PBOC-räntorna visar det sig att för vissa år ger den relativa metoden ger ett lägre referensvärde än den absoluta metoden.

                  (182)

                  På grundval av det ytterligare dokumentet hävdade de kinesiska myndigheterna att åren 2002 och 2008–2010 borde lyftas ut ur analysen eftersom de inte var ”normala” år. Kommissionen kan inte se någon anledning till att bortse från svängningar i konjunkturcykeln. Recessioner är en del av konjunkturcykeln och analysen bör ta hänsyn till alla aspekter av denna cykel, inte bara de goda åren. Detta gäller även för mycket svåra recessioner såsom finanskrisen och den ekonomiska krisen 2008–2010.

                  (183)

                  Vad gäller den femte punkten gav användningen av den relativa spread som observerats under undersökningsperioden verkligen andra resultat än vad användningen av den absoluta spreaden gjorde när den tillämpades mer precist på nivån olika löptider i stället för på nivån genomsnittet för alla löptider. Dessa divergerande resultat berodde dock inte på att den relativa spreaden i sig var felaktig utan på att det fanns stora skillnader i tidsstrukturen för risken mellan de amerikanska och kinesiska räntesatserna. I Förenta staterna var skillnaden i räntan mellan en ettårig och en tioårig obligation mycket större (mellan 2,5 % och 3,7 %) än skillnaden mellan PBOC:s ettåriga ränta och mer än femåriga ränta (en skillnad på 0,8 %). Denna skillnad förklaras av att man tillämpat olika startpunkt för den relativa spreaden. Om Kina hade haft samma tidsstruktur för risken som startpunkt skulle detta ha gett referensräntor som hade följt en logisk trend för alla löptider. Om man exempelvis antar en skillnad på 3 % mellan korta och långa PBOC-räntor skulle detta ha lett till en referensränta på 15,81 % för långfristiga lån, vilket är högre än referensräntan på 14,22 % för kortfristiga lån.

                  (184)

                  Kommissionen var medveten om detta problem redan från början. För att minimera effekterna av de skillnader i tidsstrukturen för risk mellan de två länderna beslutade kommissionen att använda sig av den genomsnittliga spreaden för alla löptider, vilket innebär att det internationella referensvärdet närmar sig de kinesiska förhållandena och att de företagen inte bestraffas på grund av sin höga andel kortfristiga lån.

                  (185)

                  Vad gäller den sjätte punkten instämde kommissionen inte med de kinesiska myndigheternas påståenden. Påståendet att kommissionen endast använde den relativa spreaden för långfristiga lån är felaktigt i sak. Relativ spread-metoden användes både för långfristiga och kortfristiga lån. Användandet av en enda genomsnittlig spread för lån med olika löptider gör att de korta löptiderna inte får för stor tyngd, eftersom kommissionen i praktiken tillämpade denna spread på lån med olika löptider.

                  (186)

                  Vad gäller den sjunde punkten medgav kommissionen att den hade använt uppgifter från två olika tidsperioder, dvs. den relativa spread som var tillämplig under undersökningsperioden och den PBOC-ränta som var tillämplig vid tidpunkten för lånets beviljande, och att den tidsperiod som beaktas för varje lån ska vara densamma. Kommissionen instämde emellertid inte i de kinesiska myndigheternas slutsats att alla uppgifter i stället borde ha tagits från undersökningsperioden. I detta hänseende noterade kommissionen att de specifika villkoren för varje lån såsom till exempel variationer i räntesatsen, bör beaktas vid fastställandet av den korrekta tidsperioden för spreaden och för PBOC-räntan. I den nu aktuella undersökningen hade kommissionen emellertid inte tillgång till denna information för alla lån som beviljats företagen i urvalet. Mot bakgrund av att den saknade information om de specifika villkoren för de lån som tidigare beviljats och eftersom de kinesiska myndigheterna så begärde beslutade kommissionen att för denna undersökning använda sig av den relativa spread och den PBOC-ränta som var tillämplig under undersökningsperioden för alla lån som beviljats företagen i urvalet. Kommissionen justerade storleken på förmånen till följd av den förmånliga utlåningen nedåt i enlighet därmed.

                  (187)

                  Vad gäller den sista punkten instämde kommissionen i att de källor som det hänvisas till i det ytterligare dokumentet avsåg användningen av en relativ spread med avseende på obligationsavkastning och att det inte angavs i någon av dessa källor att denna skillnad måste uttryckas i relativa termer. Kommissionen påpekade att syftet med relativ spread-metoden var att konstruera en kreditriskpremie som ska tillämpas på de riskfria räntan för att räkna fram en referensränta. Kreditriskpremier är kopplade till hur investerarna ser på ett värdepapper och vilken avkastning de förväntar sig i utbyte för en ökad risk. Dessutom är det så att även om inte alla källor grundar sig på vetenskaplig litteratur så upprepade de vad som angivits i andra källor. Kommissionen ansåg på grundval av alla dessa skäl att alla dessa källor var att anse som relevanta.

                  (188)

                  Kommissionen vidhöll sin ståndpunkt att den relativa spread-metoden bättre återspeglar den riskpremie som ett finansinstitut skulle tillämpa för de kinesiska exporterande tillverkarna på en icke snedvriden marknad, särskilt med hänsyn till att referensräntenivån i Kina och referensräntenivån i Förenta staterna utvecklats olika över tiden.

                  (189)

                  Efter underrättandet av uppgifter invände dessutom de kinesiska myndigheterna och två företag i urvalet också mot användandet av en ränta på mellan 14 % och 16 % för alla lån med en löptid på högst två år på nivån företag som använde sig av revolverande lån. Följande kommentarer mottogs:

                              (1)

                              Kommissionen klassificerade alla lån med en löptid på högst två år som revolverande lån utan att ge en tillfredsställande förklaring eller stödjande bevisning till stöd för detta. Alla kortfristiga lån som beviljats företagen i urvalet var inte revolverande lån.

                              (2)

                              Revolverande lån är inte nödvändigtvis ett tecken på likviditetsproblem. Revolverande lån är ett normalt inslag i ett företags affärsverksamhet i Europa. De leder inte till högre räntor och har använts av EU:s stålindustri. Mer specifikt hävdade Shougang Group att kommissionen identifierat revolverande lån främst för företagen Qian'an Coal, Xishan Coking och Shougang Corp., vilka inte hade ekonomiska svårigheter.

                              (3)

                              Det proxyreferensvärde som kommissionen använde sig av var inte förenligt med artikel 14 i avtalet om subventioner och utjämningsåtgärder. Det lån som användes som grund för proxyreferensvärdet var ett enda enstaka lån som svarade för endast 2 % av samtliga de lån som tillhandahållits till Jiangsu Shagang Group och kommissionen har inte lämnat en motiverad förklaring till varför detta skulle vara jämförbart med ett lån på marknadsmässiga villkor. Dessutom hade kommissionen inte göra några justeringar för att approximera detta lån till jämförbara lån på marknadsmässiga villkor.

                  (190)

                  Vad gäller den första punkten har kommissionen inte klassificera alla lån med en löptid på högst två år som revolverande lån. Det faktum att ett visst företag hade revolverande lån ansågs blott vara en indikation på att företagets ekonomiska situation var sämre än vad som vid första påseendet framgår av årsredovisningen och att den ytterligare risken var kopplad till kortsiktiga likviditetsproblem. Det var därför nödvändigt med en högre riskpremie för alla kortfristiga lån, oavsett om dessa var revolverande eller inte.

                  (191)

                  Vad gäller den andra punkten instämmer kommissionen inte i de kinesiska myndigheternas och de exporterande tillverkarnas bedömning. De kinesiska myndigheterna anser själva att revolverande lån utgör en ytterligare faktor vad gäller kreditrisken. Såsom anges i CBRC:s riktlinjer för riskbaserad låneklassificering bör revolverande lån rapporteras åtminstone som problemlån (29). Att ett lån är i denna kategori betyder att även om låntagaren för tillfället är i stånd att återbetala både lånebeloppet och ränta så finns det ändå vissa faktorer som kan inverka negativt på låntagarens återbetalningsförmåga.

                  (192)

                  Revolverande lånekrediter förekommer i Europa och har använts av unionens stålindustri, men deras villkor skiljer sig mycket från kinesiska revolverande lån. Revolverande lånefaciliteter i unionen är i huvudsak kreditramar med ett i förväg fastställt högsta belopp som kan tas i anspråk och återbetalas vid flera tillfällen under en förutfastställd tidsperiod. I motsats till vad de kinesiska myndigheterna hävdar medför sådana kreditfaciliteter dessutom ytterligare kostnader, t.ex. en avtalsmässig marginal utöver den vanliga korta marknadsräntan (30) eller en förutbestämd förvaltningsavgift. I det exempel rörande BNP Paribas som de kinesiska myndigheterna visade på föreskrevs dessutom en avgift för kapital som inte utnyttjats under kreditfacilitetens löptid. Å andra sidan skiljde sig villkoren för de revolverande lån som hittades vid kontrollbesöken hos de kinesiska företagen i urvalet inte från villkoren för andra kortfristiga lån. De hade inte angivits som kreditramar eller en revolverande kreditfacilitet och inte heller var det några extra avgifter eller marginaler knutna till dem. Vid en första anblick förefaller de vara normala kortfristiga lån. Det framgick emellertid av den kontroll av återbetalningen av dessa lån som genomfördes vid kontrollbesöket att kapitalbeloppet återbetalades med färska lån från samma bank till samma belopp inom en vecka före eller efter det ursprungliga lånets förfallodag. Kommissionen utvidgade därefter sin analys till att omfatta även de andra lånen i lånetabellerna och fann i de flesta fall exempel på exakt samma beteende. På grundval av alla dessa skäl vidhöll kommissionen sin ståndpunkt i fråga om revolverande lån.

                  (193)

                  Kommissionen instämde inte i fakta i Shougang Groups specifika påstående att kommissionen identifierat revolverande lån främst för företagen Qian'an Coal, Xishan Coking and Shougang Corp. Kommissionen identifierade revolverande lån i samtliga av de kontrollerade företagen i Shougang Group, bland annat tillverkningsföretagen Shougang Mining och Qian'an, där alla kortfristiga lån som beviljades under undersökningsperioden var att anse som revolverande lån.

                  (194)

                  Vad beträffar den tredje punkten ansåg kommissionen att det lån som beviljats företaget i Jiangsu Shagang Group var ett jämförbart lån på marknadsmässiga villkor, eftersom det beviljas på villkor (för en beskrivning se skäl 162) som är av den typen som gäller vid en ekonomisk situation som kännetecknas av kortsiktiga likviditetsproblem. Dessutom motsvarade löptiden för proxylånet (16 månader) generellt sett den kortsiktiga naturen hos de lån på vilka detta proxyreferensvärde tillämpades för förmånsberäkningen. Proxyreferensräntan justerades dock för att ta hänsyn till ränteskillnader mellan lån med en löptid på högst ett år och lån med en löptid på mellan ett och två år, på grundval av de respektive skillnaderna mellan de två löptiderna i PBOC-räntan. De berörda företagen fick en detaljerad beräkning av denna justering.

                  (195)

                  Kommissionen avvisade således alla påståenden avseende användandet av en räta på mellan 14 % till 16 % för alla lån med en löptid på högst två år på nivån företag som använde sig av revolverande lån.

                  (196)

                  Dessutom kritiserade Jiangsu Shagang group att kommissionen räknade lån till dess dotterbolag från Shagang Finance och moderbolaget två gånger i beräkningen av förmånen. Shagang hävdade även att kommissionen borde ha dragit av den ”negativa förmånen”, dvs. förmånen för de lån för vilka de faktiska räntebetalningarna var högre ände referensräntor som beräknats av kommissionen. Kommissionen avvisade båda påståendena.

                  (197)

                  Vad gäller den påstådda dubbelräkningen noterade kommissionen att Shagang främst hänvisade till koncerninterna lån mellan Shagang Finance och närstående ståltillverkande företag. I detta hänseende erinrade den om att Shagang Finance inte hade lämnat någon information till kommissionen om sina egna lån. Dessutom har kommissionen inte beräknat någon fördel på nivån Shagang Finance. Detta gör att det är uteslutet att det förekommit någon dubbelräkning. Vad gäller de fåtaliga återstående koncerninterna lånen mellan Shagang Group och de ståltillverkande företagen kontrollerade kommissionen om det verkligen förekommit någon dubbelräkning. Redan före utlämnandet av uppgifter hade emellertid endast två lån i den lånesammanställning som lämnats av Shagang Group angivits som koncerninterna, under det att lånesammanställningen från Hongchang Plate endast innehöll ett sådant lån. Inte heller om man jämförde dessa lån faktamässigt finns det någon överensstämmelse dem emellan vad gäller lånebelopp, löptid och tillämplig ränta. Företaget lämnade inga nya uppgifter efter utlämnandet av uppgifter till stöd för sitt påstående att dessa lån i verkligheten motsvarade varandra. Kommissionen ansåg därför att vart och ett av dessa lån rapporterats endast en gång, antingen i gruppens eller i det tillverkande företagets låneförteckning.

                  (198)

                  När det gäller påståendet rörande den ”negativa förmån” som avses i skäl (196) konstaterade kommissionen frågan om en rättvis jämförelse inte uppstår. Framförallt kan erhållandet av ett lån som inte är till en förmånlig ränta inte uppväga den förmånen av ett annat lån som erhållits till förmånlig ränta. Kommissionen hade endast beaktat de lån för vilka det beräknade referensvärdet var högre än den ränta som betalats av företagen vid beräkningen av förmånen. Detta påstående avvisades därför.

            3.4.4.2   Hesteel Group

                  (199)

                  Hesteel Group hade också enligt sin egen redovisning en allmänt lönsam situation. Gruppen gick visserligen inte med förlust, men lönsamheten var svag allmänt sett och detta gör att det finns en exponering gentemot ogynnsamma affärsmässiga, finansiella eller ekonomiska förhållanden. Gruppen hade även en hög skuldsättningsgrad.

                  (200)

                  Om man ser till de företag vars verksamhet omfattade produktion av varmvalsade platta stålprodukter så presenterades den allmänna ekonomiska situationen på ungefär samma sätt som på gruppnivån, dvs. en svag lönsamhet men inga förluster. Dessutom visade andra ekonomiska faktorer som t.ex. skuldsättningsgrad och räntetäckningsgrad inte på några större strukturella problem vad gäller företagens skuldåterbetalningsförmåga. På plats kunde kommissionen emellertid konstatera att 80 % av de undersöta lånen i urvalet till dessa företag var revolverande och uppgick till betydande belopp, vilket tyder på att likviditetssituationen var långt bräckligare än vad som framgick av årsredovisningarna.

                  (201)

                  Kommissionen noterade att Hesteel Group tilldelats kreditbetyget AAA av ett kinesiskt kreditvärderingsinstitutet, dvs. Agricultural Bank of China Hangang Sub-branch. Av samma skäl som anges i skälen 159–161 drog kommissionen slutsatsen att detta kreditbetyg inte var att anse som tillförlitligt. Det faktum att det även fanns ett revolverande lån gav ytterligare stöd till kommissionens bedömning att det kinesiska kreditbetyget på AAA till Hesteel Group inte var att anse som tillförlitligt.

                  (202)

                  Kommissionen ansåg därför att man borde använda BB-kreditbetyget som referensvärde på gruppnivån i enlighet med vad som anges i skälen 166–168 för beräkningen av den totala förmånen för de varmvalsade platta stålprodukterna till följd av att det inte gjorts en verklig riskbedömning.

                  (203)

                  För att ta hänsyn till den ökade risk som följer av användningen av revolverande lån i de enskilda företag vars verksamhet omfattar produktion av varmvalsade platta stålprodukter och eftersom villkoren och löptiden för dessa lån var i stort sett desamma som för de högräntelån som nämns i skäl 162 ansåg kommissionen att man borde använda samma referensvärde som nämns i det skälet som relevant referensvärde för alla lån med en löptid på högst två år som tillhandahållits till de tillverkningsföretag som använde sig av revolverande lån. Eftersom revolverande lån oftast ingås för kortare perioder är det ytterst osannolikt att ett revolverande lån skulle ha en löptid på mer än två år, vilket är en slutsats som bekräftas av de konkreta uppgifter man funnit om de lån som kontrollerats i företagen i urvalet.

                  (204)

                  De påståenden och argument som framfördes av de kinesiska myndigheterna och vissa av företagen i urvalet med avseende på den allmänna metod som använts för den relativa spreaden och på användningen av ett proxyreferensvärde gäller i samma utsträckning för Hesteel Group. Kommissionen har redan motbevisat dessa i skälen 175–195.

                  (205)

                  Efter utlämnandet av uppgifter undrade klaganden om kommissionen hade beaktat ett betydande kapitaltillskott på cirka en miljard euro till Hesteel 2010, vilket fortfarande medförde förmåner för denna grupp under undersökningsperioden. Kommissionen noterade att detta påstådda kapitaltillskott var föremål för en fråga i april 2017 från Förenta staterna och EU till Kina inom ramen för WTO:s kommitté för subventioner och utjämningsåtgärder. Kommissionen fann ingen bevisning under undersökningen för att detta påstådda kapitaltillskott hade medfört någon fördel för Hesteel Group under undersökningsperioden.

            3.4.4.3   Shougang Group

                  (206)

                  Shougang Group hade enligt sin egen redovisning en allmänt svår ekonomisk situation. Enligt den bevisning som erhållits för åren 2014 och framåt gick gruppen med förlust både 2014 och 2015. Den hade en hög belåning och ökade sina kortfristiga skulder med mer än 10 % under undersökningsperioden. Dessutom fann man 25 revolverande lån vid kontrollen på plats på moderbolagsnivå. Vidare hade ett betydande antal ytterligare kortfristiga lån i lånetabellerna ersatts av nya lån till samma belopp på förfallodagen.

                  (207)

                  När det gäller de företag vars verksamhet omfattade produktion av varmvalsade platta stålprodukter visade årsredovisningarna liksom bevisningen rörande specifika lån i värderingar av tillgångar och genomförbarhetsrapporter att dessa företag hade en kontinuerlig verksamhet trots förluster flera år i rad eller endast marginella vinster, hög skuldsättningsgrad, låg räntetäckningsgrad, försämrade ekonomiska indikatorer och osäkra framtidsutsikter. Under perioden 2012–2015 hade dessa företag under flera år i rad inte ett tillräckligt rörelseresultat för att täcka räntekostnaderna. Vid kontrollen hittade kommissionen dessutom flera fall av skuldsanering som skett på grund av betalningssvårigheter. Dessutom var alla kortfristiga lån som beviljats ett av tillverkningsföretagen under undersökningsperioden revolverande lån.

                  (208)

                  Trots dessa omständigheter hade Shougang Group tilldelats kreditbetyget AAA av ett kinesiskt kreditvärderingsinstitut, dvs. Dagong International. Av samma anledning som anges i skälen (159)–(161), och till följd av den bevisning man hittat vid kontrollen, beslutade kommissionen att bortse från det kinesiska kreditbetyg som tilldelats Shougang Group.

                  (209)

                  Mot bakgrund av denna allmänna situation ansåg kommissionen att det var nödvändigt att fastställa ett lämpligt referensvärde på gruppnivå. För att ta hänsyn till den ökade risk som följer av användningen av revolverande lån och eftersom villkoren och löptiden för dessa lån var i stort sett desamma som för de högräntelån som nämns i skäl 162 använde kommissionen samma referensvärde som nämns i det skälet för alla tillhandahållna lån med en löptid på högst två år. Eftersom revolverande lån oftast ingås för kortare perioder är det ytterst osannolikt att ett revolverande lån skulle ha en löptid på mer än två år, vilket är en slutsats som bekräftas av de konkreta uppgifter man funnit om de lån som kontrollerats i företagen i urvalet.

                  (210)

                  Vad gäller de övriga lånen på gruppnivå med en löptid på minst två år använde sig kommissionen på grundval av tillgänglig information av det allmänna referensvärdet och tilldelade dem det högsta kreditbetyget för obligationer som klassificeras till ”låg kreditvärdighet” på gruppnivå (se skälen 166–168).

                  (211)

                  Kommissionen drog dessutom slutsatsen vad gäller de företag vars verksamhet omfattade produktion av varmvalsade platta stålprodukter att situationen var sådan att dessa företag inte skulle ha haft tillgång till ytterligare lån under undersökningsperioden om det inte förekommit statligt stöd. Följaktligen gick den förmån som dessa företag erhållit utöver ett vanligt räntepålägg. Förmånen under undersökningsperioden bestod i stället av de lån som med tanke på dessa företags allmänna ekonomiska situation inte skulle ha tillhandahållits om det inte förekommit ett statligt stöd. I detta sammanhang noterade kommissionen att Shougang Group är ett stort statsägt företag som öronmärkts som ett ”premierat” företag i den elfte femårsplanen och den tolfte femårsplanen för stålindustrin.

                  (212)

                  Kommissionen beslutade därför i överensstämmelse med avsnitt E b V i 1998 års riktlinjer (31) att behandla de utestående beloppen för dessa lån under undersökningsperioden som ett bidrag som tillhandahållits som ett led i regeringens politik. På grundval av tillgängliga uppgifter utjämnade kommissionen endast de lån som beviljats under undersökningsperioden.

                  (213)

                  De påståenden och argument som framfördes av de kinesiska myndigheterna och vissa av företagen i urvalet med avseende på den allmänna metod som använts för den relativa spreaden och på användningen av ett ställföreträdande riktmärke gäller i samma utsträckning för Shougang Group. Kommissionen har redan motbevisat dessa i skälen 175–195.

                  (214)

                  Efter utlämnandet av uppgifter invände de kinesiska myndigheterna också mot behandlingen av lån som bidrag och lade fram följande argument:

                              (1)

                              Kommissionen lämnade inte ut de viktigaste omständigheter som har samband med dess konstaterande av ”statligt stöd”, utan vilket dessa företag inte skulle ha erhållit lånen i fråga.

                              (2)

                              Utjämning av vissa lånebelopp som bidrag var inte förenligt med artiklarna 1.1 b, 14 och 14 b i avtalet om subventioner och utjämningsåtgärder. De kinesiska myndigheterna grundade sitt påstående på panelrapporten i ärendet EC–DRAMS, i vilken det angavs att denna metod var orimlig och oförenlig med artiklarna 1.1. B och 14 i avtalet om subventioner och utjämningsåtgärder (32).

                              (3)

                              Kommissionens beräkningsmetod utgjorde ett undantag som inte är tillåtet enligt artikel 14 b i avtalet om subventioner och utjämningsåtgärder, eftersom det omvandlade det finansiella bidraget från ett lån till ett bidrag rättsligt sett. Panelen i EC – DRAMS underströk att ett lån i grunden skiljer sig från ett bidrag, eftersom det innebär en skuld som måste betalas (33). Alla lån redovisades som lån och inte som bidrag i företagens räkenskaper, för inget av de lån som rapporteras i lånetabellerna nämns något om skuldeftergift och det betalades ränta för dessa lån. Enligt avsnitt E b V i EU:s 1998 års riktlinjer gäller att beräkningen av storleken på en subvention förutsätter förekomsten av skuldeftergift eller fallissemang.

                              (4)

                              De berörda företagens påstådda ekonomiska situation kunde inte motivera att vissa lånebelopp skulle behandlas som bidrag. De berörda företagen utgjorde en del av en stor företagsgrupp och deras lån garanterades av moderbolagen. Dessutom gick tillverkare i EU med förlust sedan 2012, vilket dock inte hindrade att de fortfarande fick lån och kunde refinansiera sina skulder. Mer specifikt gäller för Shougang Group att tillverkningsföretaget Jingtang faktiskt gick med vinst 2014 och 2015, trots att de bedrivit sin affärsverksamhet endast sedan 2010. Slutligen ansåg kommissionen själv att Shougang och Benxi Groups ekonomiska situation motsvarade en BB-rankning, vilket bör vara tillräckligt för att kunna få lån på marknaden.

                  (215)

                  De exporterande tillverkarna upprepade i princip de kinesiska myndigheternas kommentarer. Shougang Group lämnade dock några specifika ytterligare kommentarer:

                              (1)

                              Shougang Group noterade att vissa lånebelopp omklassificerats som bidrag när det gäller tre företag i gruppen utan en tillfredsställande förklaring eller motivering.

                              (2)

                              Shougang Group var lönsam i sin helhet under 2014 och 2015 och hade betydande kvarhållna vinstmedel. Gruppens tillverkningsföretag Qian'an gick med förlust 2015, men gick med vinst mellan 2011 och 2014. Shougang group instämde inte heller i att tillverkningsföretagen inte skulle ha genererat tillräckligt med vinstmedel för att täcka sina ränteutgifter och påpekade att det rörelseresultat som rapporterats i årsredovisningen i själva verket var vinsten efter finansiella utgifter.

                  (216)

                  Vad gäller den första punkten instämde inte kommissionen i de kinesiska myndigheternas påstående att den inte hade lämnat ut de viktigaste omständigheter som har samband med dess konstaterande vad gäller förekomsten av statligt stöd som ligger till grund för dess undersökningsresultat. Det statliga stöd som nämns i skäl 211 ingår i det övergripande resonemanget om förmånliga lån och hänförde sig således till den bevisning som redan beskrivits utförligt i avsnitten 3.4.1 till 3.4.3. Kommissionen kommer i avsnitt 3.5 dessutom med en del ytterligare argument rörande förekomsten av statligt stöd till vissa företag inom stålindustrin med ekonomiska svårigheter. Eftersom både Shougang Group och the Benxi Group ansågs vara nationella premierade företag gäller resonemangen i avsnitt 3.5 även för dem.

                  (217)

                  Vad gäller den andra och tredje punkten klargjorde kommissionen att den inte ansåg att de lån som tillhandahållits till företagen i urvalet som sådana var att anse som bidrag. I motsats till vad som hävdats av de kinesiska myndigheterna hade kommissionen inte ändrat det finansiella bidraget från ett lån till ett bidrag rättsligt sett. Kommissionen har medgett att de lån som tillhandahållits företagen var kopplade till betalningsförpliktelser. Vid förmånsberäkningen för en såda transaktion gjorde kommissionen dock inte någon räntejämförelse utan använde utestående kapitalbeloppet för lånet som startpunkt.

                  (218)

                  I detta sammanhang har kommissionen även närmare specificerat att den inte beaktat hela lånebeloppet vid förmånsberäkningarna. Endast den utestående delen av lånen togs som startpunkt och det företogs därefter flera justeringar av detta belopp. I det första steget fastställdes förmånen på grundval av det utestående kapitalbeloppet för lånet minus den ränta som erlagts under undersökningsperioden. I steg två justerades kapitalbeloppet genom avskrivning i enlighet med det underliggande syftet med lånet. Om lånets syfte angavs vara likviditet/rörelsekapital togs hela beloppet. Om lånet helt klart var kopplat till en långsiktig investering avskrevs kapitalbeloppet över lånets löptid och endast den del av beloppet som hänförts till undersökningen beaktades. Till sist justerades förmånsbeloppet ytterligare så att det endast återspeglar det antal dagar under undersökningsperioden som lånet löpte.

                  (219)

                  Alla dessa justeringar visar att kommissionen inte tog hänsyn till hela lånebeloppet vid sin förmånsberäkning. Kommissionen fann därför att resonemanget i panelrapporten för EC – DRAMS inte var tillämpligt för denna undersökning. I det ärendet var det fråga om beräkningsmetoden (34) och panelen ifrågasatte främst det faktum att EG hade tagit hela lånebeloppet som förmån vad gäller Hynixs utan att ta hänsyn till vilka förpliktelser de var kopplade till (35). Eftersom detta inte var fallet i den nu aktuella undersökningen avvisades således detta påstående.

                  (220)

                  Vad gäller de kinesiska myndigheternas påstående att Shougang och Benxi Groups ekonomiska situation motsvarade en BB-rankning, vilket bör vara tillräckligt för att kunna få lån på marknaden, erinrade kommissionen om att den gjort en differentierad bedömning av företagen på gruppnivå och företagen på tillverkningsföretagsnivå. Kommissionens slutsats var att en ekonomisk situation motsvarande en BB-ranking endast gällde på gruppnivån och inte när man ser till tillverkningsföretagen. Den avvisade därför detta påstående.

                  (221)

                  Vad gäller de kinesiska myndigheternas iakttagelse att även EU-tillverkarna gick med förlust men ändå kunde refinansiera sina skulder noterade kommissionen att det i motsats till situationen i Kina skedde refinansieringen av EU-industrins skulder på nivån hela gruppen och inte på tillverkningsföretagsnivå. EU-industrins ekonomiska situation på gruppnivå var inte densamma som i de enskilda tillverkningsföretagen. Koncernredovisningarna för Arcelor Mittal, Thyssen Krupp och Tata Group visade alla på vinst under undersökningsperioden. Såsom beskrivs i skäl 192 var dessutom villkoren för refinansieringsoperationer mycket olika i EU och Kina. Detta påstående är således ogrundat.

                  (222)

                  Vad gäller just Shougang Group gör inte det faktum att gruppen i sin helhet var lönsam att man kan ifrågasätta kommissionens beräkningsmetod för rapporterade lån. Såsom förklaras i skäl 156 har företagen i gruppen bedömts separat och slutsatserna och behandlingen anpassats till varje enskilt företags situation. Vid kontrollbesöket bekräftades det att detta tillvägagångssätt använts i och med att parterna uppgav att deras borgensmansbedömningar avser det specifika företagets situation och inte situationen på gruppnivå. Vad gäller garantier gavs, med undantag för Qian'an Coal, ingen information in frågeformulärssvaren om borgensmännen för de rapporterade lånen. Detta påstående avvisades därför.

                  (223)

                  Vad gäller tillverkningsföretaget Jingtangs ekonomiska situation har detta företag konstant gått med förlust allt sedan det inledde sin affärsverksamhet 2010, med undantag för åren 2014 och 2015, då det med nöd och näppe nå till break even och uppvisade vinster på mellan 0 % och 0,5 %. Dessutom har detta företag sedan inrättandet ackumulerade förluster på har därför detta företag redovisas ackumulerade förluster på [13–16] miljarder renminbi. Företaget har konstant uppvisat resultat långt under förväntningarna i under hela tiden låg långt under förväntningarna i den genomförbarhetsrapport som ligger till grund för godkännandet av Jingtang-konstruktionsprojektet. Under undersökningsperioden utarbetades en värdering av tillgångarna, betänkande har utarbetats om en ändring i aktieägarstrukturen i Shougang Jingtang. I denna rapport uppskattades företagets nettovärde under undersökningsperioden till mindre än en tredjedel av det ursprungliga investeringsbeloppet. Kommissionen vidhåller därför sina slutsatser med avseende på tillverkningsföretaget Jingtang.

                  (224)

                  Vad gäller Shougang Groups ifrågasättande av kommissionens beräkningsmetod klargjorde kommissionen att den för alla kinesiska företag noterat att det rörelseresultat som rapporterats i årsredovisningen i själva verket var vinsten efter finansiella utgifter. Därför hade kommissionen vid beräkningar av de ekonomiska indikatorerna lagt till de finansiella utgifterna till rörelseresultatet för att få fram resultat före ränteutgifter för varje företag. Kommissionens vidhåller därför sin ståndpunkt i fråga om beräkningen av de ekonomiska indikatorerna.

                  (225)

                  Efter utlämnandet av uppgifter kritiserade Shougang Group även bristen på detaljer vad gäller kommissionens behandling av tre av dess tillverkningsföretag. Kommissionen konstaterade att det lämnat fullständiga uppgifter i sitt andra särskilda utlämnande. I synnerhet gjorde kommissionen en bedömning av den ekonomiska situationen för Qian'an Coal, Shougang Mining och Xishan Coking under perioden 2012–2015. Förutom lönsamhet beaktades även andra nyckeltal när den drog sina slutsatser om huruvida företagen var finansiellt sunda (se skälen 226–228).

                  (226)

                  Vad gäller Qian'an Coal hade företaget redovisat mycket små vinster (nära break even) innan 2014, en liten vinst 2014 (mindre än 3 %) och en förlust under undersökningsperioden. Dess omsättning hade stadigt minskat och halverades nästan mellan 2012 och 2015. Företaget hade dessutom en kontinuerligt hög belåningsgrad (över 60 %) under detta tidsspan och genererade inte tillräckligt med vinst för att täcka betalningen av sina ränteutgifter under undersökningsperioden (räntetäckningsgrad < 1). Omkring en tredjedel av de kortfristiga lån som företaget beviljats under undersökningsperioden (och som stod för omkring en tredjedel av företagets totala utestående skuld) anses utgöras av revolverande lån.

                  (227)

                  Shougang Mining gick konstant med förlust under perioden 2012–2015, med undantag för 2013 när det uppvisade en liten vinsmarginal. Totalt sett redovisar företaget ackumulerade förluster på ungefär två miljarder Totalt hade företaget ackumulerade förluster på omkring 2 miljarder renminbi 2015. Företagets omsättning har kontinuerligt minskat under de senaste fyra åren och mer än halverades mellan 2012 och undersökningsperioden. Shougang Mining hade en kontinuerligt hög belåningsgrad (över 60 %) under de senaste fem åren och genererade inte tillräckligt med vinst för att täcka betalningen av sina ränteutgifter under något av de senaste fem åren (räntetäckningsgrad < 1). Det enda lån som beviljades till företaget under undersökningsperioden ansågs vara ett revolverande lån. Kommissionen vidhåller därför sina slutsatser med avseende på företagen Qian'an Coal and the Shougang Mining.

                  (228)

                  Xishan Coking inrättades i slutet av 2009 och inledde med en stor förlust (över 300 miljoner renminbi) som fortfarande inte hade absorberats under undersökningsperioden. Företagets omsättning hade minskat under de senaste fyra åren och företagets belåningsgrad ökade alltmer under denna tidsperiod. Många lån som beviljades till företaget under undersökningsperioden ansågs vara revolverande lån. Kommissionen godtog emellertid Shougang Groups påstående att en stor andel av Xishan Cokings skulder faktiskt var att hänföra till Jingtang och att detta inverkade kraftigt på Xishan Cokings ekonomiska resultat. Dessutom hade företaget kontinuerligt redovisat rekordvinster mellan 2012 och 2015. Till följd av detta behandlades de lån som beviljades Xishan Coking 2015 inte som bidrag, och den mottagna förmången räknades om med användning av samma metod som för företagen på koncernnivå, såsom beskrivs i skälen 209 och 210.

            3.4.4.4   Benxi Group

                  (229)

                  Benxi Group hade enligt sin egen redovisning en allmänt svår ekonomisk situation. Den gick med förlust under 2015, hade en hög belåning och ökade kontinuerligt sina skulder under perioden 2012–2015. Dessutom fann man revolverande lån vid kontrollen på plats på moderbolagsnivå.

                  (230)

                  När det gäller det företag vars verksamhet omfattade produktion av varmvalsade platta stålprodukter visade årsredovisningarna liksom bevisningen rörande specifika lån att detta företag hade en kontinuerlig verksamhet trots förluster flera år i rad eller endast marginella vinster, en stadigt ökande skuldsättningsgrad, försämrade ekonomiska indikatorer och osäkra framtidsutsikter. Detta företag hade under hela perioden 2012–2015 inte ett tillräckligt rörelseresultat för att täcka räntekostnaderna. Kommissionen hittade även ett revolverande lån bland lånen i urvalet och lånetabellerna hade vissa kortfristiga lån ersatts med nya lån till samma belopp på förfallodagen.

                  (231)

                  Trots dessa omständigheter hade Benxi Group tilldelats det inhemska kreditbetyget AA+ av ett kinesiskt dotterbolag till Moody's. Det anges emellertid i dotterbolagets allmänna ansvarsfriskrivning att det endast tillhandahåller inhemska kreditbetyg som återspeglar kreditrisken inom Kina, under det att Moody's har till uppgift att tillhandahålla expertis i managementfrågor, tekniskt stöd och analysutbildning. Med hänsyn till att de kinesiska kreditbetygen är snedvridna rent generellt (se skälen 159–161) och till den bevisning man hittat vid kontrollen beslutade kommissionen därför att bortse från det kinesiska kreditbetyg som tilldelats Benxi Group.

                  (232)

                  Mot bakgrund av denna allmänna situation ansåg kommissionen att det var nödvändigt att fastställa ett lämpligt referensvärde på gruppnivå. För att ta hänsyn till den ökade risk som följer av användningen av revolverande lån och eftersom villkoren och löptiden för dessa lån var i stort sett desamma som för de högräntelån som nämns i skäl 162 använde kommissionen samma referensvärde som nämns i det skälet för alla tillhandahållna lån med en löptid på högst två år. Eftersom revolverande lån oftast ingås för kortare perioder är det ytterst osannolikt att ett revolverande lån skulle ha en löptid på mer än två år, vilket är en slutsats som bekräftas av de konkreta uppgifter man funnit om de lån som kontrollerats i företagen i urvalet.

                  (233)

                  Vad gäller de övriga lånen på gruppnivå med en löptid på minst två år använde sig kommissionen på grundval av tillgänglig information av det allmänna referensvärdet och tilldelade dem det högsta kreditbetyget för obligationer som klassificeras till ”låg kreditvärdighet” på gruppnivå (se skälen 166–168).

                  (234)

                  Kommissionen drog dessutom slutsatsen vad gäller tillverkningsföretaget att situationen var sådan att detta företag inte skulle ha haft tillgång till ytterligare lån under undersökningsperioden om det inte förekommit statligt stöd. Följaktligen gick den förmån som dessa företag erhållit utöver ett vanligt räntepålägg. Förmånen under undersökningsperioden bestod i stället av de lån som med tanke på dessa företags allmänna ekonomiska situation troligen inte skulle ha tillhandahållits om det inte förekommit ett statligt stöd. I detta sammanhang noterade kommissionen att Benxi Group är ett stort statsägt företag som öronmärkts som ett ”premierat” företag i den tolfte femårsplanen för stålindustrin.

                  (235)

                  Kommissionen beslutade därför i överensstämmelse med avsnitt E b V i 1998 års riktlinjer att behandla de utestående beloppen för dessa lån under undersökningsperioden som ett bidrag som tillhandahållits som ett led i regeringens politik. På grundval av tillgängliga uppgifter utjämnade kommissionen endast de lån som beviljats under undersökningsperioden. Förmånen fastställdes på grundval av det utestående kapitalbeloppet för lånet minus den ränta som betalades under undersökningsperioden. Lånets kapitalbelopp justerades genom avskrivning i enlighet med det underliggande syftet med lånet. Om lånets syfte angavs vara likviditet/rörelsekapital togs hela beloppet. Om lånet helt klart var kopplat till en långsiktig investering avskrevs kapitalbeloppet över lånets löptid och endast den del av beloppet som hänförts till undersökningen beaktades. Till sist justerades förmånsbeloppet ytterligare så att det endast återspeglar det antal dagar under undersökningsperioden som lånet löpte.

                  (236)

                  De påståenden och argument som framfördes av de kinesiska myndigheterna och vissa av företagen i urvalet med avseende på den allmänna metod som använts för den relativa spreaden och på användningen av ett proxyreferensvärde gäller i samma utsträckning för Benxi Group. Kommissionens ståndpunkt när det gäller dessa påståenden, som beskrivs i skälen 175–195, gäller även Benxi Group.

                  (237)

                  Även de påståenden och argument som framfördes av de kinesiska myndigheterna och vissa av företagen i urvalet med avseende på den allmänna metoden att behandla lån som bidrag gäller i samma utsträckning för Benxi Group. Kommissionens ståndpunkt när det gäller dessa påståenden, som beskrivs i skälen 216–221, gäller även Benxi Group.

                  (238)

                  De synpunkter som Benxi Group lämnade efter utlämnandet av uppgifter var i huvudsak en upprepning av de kinesiska myndigheternas synpunkter. Några ytterligare särskilda kommentarer tillkom dock:

                              (1)

                              Benxi Group hävdade att de finansiella indikatorer som angavs i dess specifika dokument om utlämnande av uppgifter inte på ett tillfredsställande sätt visade att Bengang saknade förmåga att betala tillbaka sina lån. Även om Bengang kan ha haft vissa finansiella svårigheter under de senaste åren, upprätthöll företaget fortfarande normal verksamhet under dessa år och hade tillräcklig kapacitet för att betala tillbaka sina lån.

                              (2)

                              Benxi Group hävdade även att analysen av dess kreditvärdighet inte var tillräckligt omfattande.

                              (3)

                              Slutligen hävdade Benxi Group att klaganden inte hade angett detta subventionsprogram i sitt klagomål och att metoden att behandla lån som bidrag därför inte var i enlighet med artikel 11.1 i avtalet om subventioner och utjämningsåtgärder.

                  (239)

                  När det gäller det första påpekandet noterade kommissionen att företaget i sitt svar på utlämnandet av uppgifter medgav att det hade haft finansiella svårigheter under de senaste åren och att det inte bestred något av kommissionens undersökningsresultat, såsom minskande vinstmarginaler och omsättning, hög skuldkvot och oförmåga att betala räntorna på sina lån. Företaget hade också betydande förluster under undersökningsperioden. Benxi Group medgav dessutom att vissa lån inte hade återbetalats enligt den ursprungliga återbetalningsplanen, vilket alltså visar att företaget hade svårigheter vad gäller förmågan att betala tillbaka sina lån. Mot bakgrund av den övergripande situationen för företaget vidhöll kommissionen sin ståndpunkt att företaget under normala marknadsvillkor inte skulle ha fått tillgång till ytterligare lån.

                  (240)

                  Vad gäller den omständigheten att de berörda företagen utgjorde en del av en stor koncern och att deras lån garanterades av moderföretagen, tillstod kommissionen att de lån som beviljats till tillverkningsföretaget i Benxi Group garanterades av ett annat företag i koncernen. Dock framgick det under kontrollbesöket att dessa garantier tillhandahölls av flera andra företag i koncernen som befann sig i en liknande svår ekonomisk situation. Samtliga av de kontrollerade företagen i Benxi Group gick i själva verket med förlust under undersökningsperioden, och företaget självt uppgav i sitt svar på frågeformuläret att koncernen befann sig i en situation av ”varaktig skada” som påverkade flera närstående företag och att det inte fanns några utsikter att på nytt börja gå med vinst inom den närmaste framtiden.

                  (241)

                  När det gäller företagets kreditvärdighet ansåg kommissionen att det faktum att företaget självt bekräftade sin svåra finansiella situation tydligt visade att det inte borde ha fått kreditbetyget AA++. Den enda nya bevisning som företaget lämnade i detta sammanhang var att det inte nödvändigtvis fanns ett samband mellan dess finansiella svårigheter och dess kreditbetyg, eftersom det var en stort järn- och stålkoncern med en lång tradition och ett gott rykte. Kommissionen ansåg att denna argumentation bekräftade kommissionens påstående att de kinesiska kreditbetygen inte är tillförlitliga, eftersom de främst grundar sig på företagens storlek och status och inte på deras faktiska situation.

                  (242)

                  När det gäller företagets tredje påstående höll kommissionen inte med om att den subvention som omfattades av att lån behandlades på ett liknande sätt som bidrag inte ingick i klagomålet. Detta rörde i själva verket en annan beräkningsmetod inom ramen för beviljandet av förmånliga lån, som de facto var upptagen i klagomålet. Detta påstående avvisades därför.

            3.4.5   Slutsats om förmånliga lån

                  (243)

                  Det framgick av undersökningen att alla grupper av exporterande tillverkare i urvalet dragit nytta av förmånslån under undersökningsperioden. Eftersom det rör sig om ett finansiellt bidrag, en förmån för de exporterande tillverkarna och selektivitet bör denna förmån anses vara en utjämningsbar subvention.

                  (244)

                  Följande subventionsnivå har fastsällts för denna ordning under undersökningsperioden för de företagsgrupper som ingick i urvalet:

                              Policystyrda förmånliga lån

                              Företag/grupp

                              Totalt subventionsbelopp

                              Från statsägda banker

                              Från andra finansinstitut

                              Benxi Group

                              26,70 %

                              26,70 %

                              0 %

                              Hesteel Group

                              4,68 %

                              4,66 %

                              0,02 %

                              Jiangsu Shagang Group

                              1,99 %

                              1,44 %

                              0,55 %

                              Shougang Group

                              27,91 %

                              27,17 %

                              0,74 %

            3.5
            De facto-garanti

                  (245)

                  Klaganden hävdade att det fanns ett separat subventionsprogram som innebär en möjlig direkt överföring av medel av de kinesiska myndigheterna genom en de facto-garanti som säkerställer driftskontinuiteten för företag inom industrin för varmvalsade platta stålprodukter som på grund av sin ekonomiska situation har svårigheter med att betala tillbaka sina lån.

                  (246)

                  Kommissionen noterade att WTO-regelverket har en mycket högt ställd kravnivå på bevisning när det gäller att bevisa förekomsten av oskrivna åtgärder. Den undersökande myndigheten måste bland annat med hjälp av argument och stödjande bevisning tydligt kunna fastställa åtminstone att den påstådda oskrivna regeln eller normen kan tillskrivas en utländsk regering, vilket exakt innehåll den har och att den inte har en allmän och framåtriktad tillämpning. Denna kravnivå anses ha uppnåtts endast om det har lagts fram tillräcklig bevisning för vart och ett av dessa element (36).

            3.5.1   Kan åtgärden tillskrivas den kinesiska staten?

                  (247)

                  Kommissionen kontrollerade först om den påstådda de facto-garantin kunde tillskrivas den kinesiska staten. I detta sammanhang bekräftade den att det finns en statlig politik i Kina som innebär att man väljer att utveckla stora nationella ”premierade” företag (oftast statsägda) inom stålindustrin framför mindre (oftast privata) stålverk.

                  (248)

                  Denna politik fanns redan 2009 när planen för anpassning av och återhämtning i stålindustrin som statsrådet offentliggjorde av statsrådet. I detta dokument anges det att grundprincipen är att viktiga nyckelföretag och nyckelkategorier inom järn- och stålindustrin ska stödjas i syfte att skapa en stabil marknad och främja en stabil utveckling av denna industri.

                  (249)

                  För att möta krisen 2008 framhölls det i återhämtningsplanen att industrins struktur måste anpassas och optimeras genom ”kontroll av den totala kvantiteten i kombination med avskaffande av föråldrad kapacitet, företagsomstruktureringar och utlokalisering av stålindustrin från städerna”.

                  (250)

                  Enligt detta dokument har den kinesiska staten som mål att skapa flera mycket stora företag med en stark och oberoende innovationsförmåga och internationellt konkurrenskraft, varvid de fem största inhemska järn- och stålföretagen kapacitetsmässigt ska svara för över 45 % av den nationella produktionen. Således planerar Kina att bygga flera mycket stora järn- och stålföretag med en kapacitet på 50 miljoner ton som är mycket konkurrenskraftiga på den internationella marknaden (Baosteel, Ansteel och Wuhan Iron and Steel är exempel på sådana företag). Dessutom planerar man att skapa flera stora järn- och stålföretag med en kapacitet på 10 miljoner till 30 miljoner ton. I dokumentet anges det även att man har till mål att slutföra omlokaliseringen av Shougang Group och byggandet av dess järn- och stålbas i Caofeidian.

                  (251)

                  I återhämtningsplanen anges det att man planerar och främjar ekonomiskt stöd till dessa viktiga nyckelföretag samt även planerar stöd i form av aktieemissioner, företagsobligationer, medelfristiga skuldförbindelser, kortfristiga växlar, banklån och absorption av privata riskkapitalinvesteringar för projekt som är förenliga med lagar och bestämmelser om miljöskydd och markanvändning och med bestämmelser om investeringsförvaltning samt för företag som genomför fusioner, förvärv eller omstruktureringar.

                  (252)

                  Det anges å andra sidan i planen att det finns begränsningar vad gäller finansieringen av projekt som omfattar olagligt byggande och saknar godkännande och av företag med föråldrad kapacitet. Det anges särskilt att ”i fall där det är fråga om godtycklig utbyggnad och renovering eller förflyttning av föråldrade anläggningar till en annan plats kommer finansinstituten inte att tillhandahålla någon form av krediter eller lån och den nationella mark- och resursmyndigheten kommer inte att hantera markanvändningsförfarandena”.

                  (253)

                  I den tolfte femårsplanen för stålindustrin fortsätter man med den strategi som anges i återhämtningsplanen. I den tolfte femårsplanen hänvisas det också till nyckelstålindustrier och en optimering av industrins struktur uppges vara ett av huvudmålen. Det preciseras att stora projekt är prioriterade, under det att antalet små projekt bör hållas tillbaka samtidigt som föråldrad produktionskapacitet ska avskaffas.

                  (254)

                  Ett annat av huvudmålen i den tolfte femårsplanen är att skapa en viss industriklusternivå genom att kraftigt minska antalet stålföretag. Målet var att öka de 10 största stålföretagens andel av stålproduktionen till 60 % av den sammantagna produktionen i Kina. Detta mål skulle uppnås genom fusioner, omstrukturering och avskaffande av föråldrad kapacitet. Planen innehåller dessutom en förteckning över vilka produkter och produktionsprocesser som anses vara föråldrade.

                  (255)

                  Alla de företag som ingick i urvalet i denna undersökning uppgavs vara storskaliga nyckelindustrier i den tolfte femårsplanen för stålindustrin.

                  (256)

                  I den trettonde femårsplanen för stålindustrin anges det i kapitel I.2 att ”vissa kinesiska stålföretag är bra och andra inte”. Ett av huvudmålen är även här att öka koncentrationsgraden för industrin (för de 10 största företagen) till 60 % till 2020 (eftersom detta mål inte uppnåtts under den tolfte femårsplanen för stålindustrin). Detta stämmer väl överens med det övergripande målet att minska överkapaciteten och även här är avsikten att fusioner och omstrukturering ska främjas.

                  (257)

                  I kapitel IV i den trettonde femårsplanen för stålindustrin framhålls det även att ”zombie”-företagen måste bort från marknaden. Det handlar om företag som har gått med förlust under flera år i rad och inte har tillräckligt med tillgångar för att minska sina skulder. De går med förlust och har inga framtidsutsikter och överlever endast tack vare att bankerna ständigt ger dem nya lån eller stöder dem på annat sätt. Enligt planen ska företag som inte har tillräckligt med tillgångar för att minska sina skulder eller som fallerat antingen gå i konkurs eller rekonstrueras.

                  (258)

                  Dessutom görs det i de särskilda riktlinjer för ekonomiskt stöd och minskning av överkapacitet som diskuteras i avsnitt 3.4.1.1 åtskillnad på ”bra” företag, dvs. stora industrigrupper som följer den statliga industripolitiken och ”dåliga” företag, dvs. mindre företag med en ”föråldrad produktionskapacitet” som inte passar in i de kategorier som uppmuntras av staten.

                  (259)

                  Eftersom statliga ovannämnda dokument (2009 års återhämtningsplan, den tolfte och den trettonde femårsplanen och de därmed sammanhängande planerna för stålindustrin) härrör från statsrådet kan de politik som anges i dessa hänföras till den kinesiska staten.

            3.5.2   Vilket exakt innehåll har de facto-garantin?

                  (260)

                  Kommissionen analyserade det exakta innehållet i den påstådda de facto-garantin. Den kunde inte finna att det förekom en generell oskriven åtgärd som innebär att alla stålföretag i Kina ska räddas. I samtliga de dokument som det hänvisas till i föregående avsnitt görs det i stället åtskillnad på ”bra” företag, dvs. stora industrigrupper som följer den statliga industripolitiken och ”dåliga” företag, dvs. mindre företag med en ”föråldrad produktionskapacitet” som inte passar in i de kategorier som uppmuntras av staten. Detta innebär att även om det skulle ha funnits en oskriven de facto-garanti så skulle denna ändå endast ha varit tillämplig på de nationella premierade företagen inom den första kategorin.

            3.5.3   Har de facto-garantin en allmän och framåtriktad tillämpning?

                  (261)

                  Kommissionen försökte fastsälla om den påstådda oskrivna garantin hade en allmän och framåtriktad tillämpning.

                  (262)

                  Verkningarna av denna statliga politik beskrevs nyligen i en forskningsrapport om zombieföretag i Kina som utarbetats av National Academy of Development and Strategy vid Renmin University of China (37). Enligt denna rapport kunde 51 % av de börsnoterade kinesiska stålföretagen anses vara zombieföretag 2013. Om man ser till ägandeförhållandena var andelen zombieföretag som störst bland de statsägda och kollektivt ägda företagen. Sett till ålder och storlek så uppvisade gruppen gamla stora och medelstora företag den högsta andelen zombieföretag. I rapporten analyserades också vilka orsakerna var till att det fanns ett så stort antal zombieföretag inom vissa sektorer. Man kom fram till att lokala myndigheter kontinuerligt ger stöd till zombieföretag som står på gränsen till att gå i konkurs och håller dem vid liv genom subventioner och lån. Detta innebär att ett företag som erhåller subventioner eller är statsägt löper större risk att bli ett zombieföretag.

                  (263)

                  Om en sektor som t.ex. stålsektorn är upptagen i statens förteckning över viktiga sektorer för stöd kommer lokala myndigheter att anstränga sig för att stödja denna sektor, vilket leder till att det skapas överkapacitet och ännu fler zombieföretag. Staten har därför försökt minska antalet företag genom att främja fusioner och förvärv av större företag. Rapporten bekräftar att lokala myndigheter har infört bestämmelser som gör att endast ett visst antal stora företag kan räddas i samband med att det ges industristöd. Det framhålls även i rapporten att finansinstitutens diskriminering i sin kreditgivning också har en inverkan när det gäller skapandet av zombieföretag. Efter 2008 har de statsägda företagens vinster minskat, under det att deras skuldsättningsgrad ökat. Skuldsättningsgraden för de privata företagen har å andra sidan minskat trots att deras vinster varit oförändrade. Detta visar på att det har varit lättare för statsägda företag än för privata företag att få lån.

                  (264)

                  Sammanfattningsvis kan det sägas att denna politik handlar om att stödja ”bra” företag, dvs. nyckelföretag eller de nationella premierade företagen med hjälp av alla slags åtgärder, under det att de dåliga företagenska fås att försvinna genom att man inte ger dem några lån alls. De premierade företagen uppmuntras dessutom till att undanröja sina mindre konkurrenter genom fusioner och förvärv stödda av staten. Den ekonomiska vinst som denna politik medför kan gå så långt som till en implicit de facto-garanti för vissa stora statsägda företag som har ekonomiska svårigheter.

                  (265)

                  Kommissionen kunde dock inte identifiera några mer precisa kriterier för fastsällandet av en allmän och framåtriktad tillämpning av en sådan oskriven åtgärd som en separat ordning. Den drog i stället slutsatsen att eftersom förmånliga lån till vissa specifika stora statsägda företag med ekonomiska svårigheter behandlats son bidrag snarare än som lån så fanns det inte någon anledning att undersöka denna fråga vidare.

                  (266)

                  Efter utlämnandet av uppgifter ifrågasatte klaganden denna slutsats och hävdade att den vidare åtgärden är statens plan för att subventionera ståltillverkning som genomförs både genom skriftliga normer såsom lagstiftning och regler och genom instruktioner, administrativa riktlinjer eller rekommendationer. Till stöd för sin uppfattning att beviskraven var uppfyllda hänvisade klaganden bland annat till WTO:s överprövningsorgans utslag i ärendet US-Zeroing, där bevisningen bestod av betydligt mer än en rad fall eller upprepade åtgärder (38). Kommissionen höll inte med om denna slutsats. I ärendet US-Zeroing var det Förenta staternas handelsministeriums kontinuerliga praxis att tillämpa en viss orättvis beräkningsmetod i antidumpningsärenden som ifrågasattes. Detta gällde ett mycket speciellt tillvägagångssätt som grundades på interna preferenser hos en regeringsmyndighet som av den federala förvaltningen specifikt fått ansvaret att handlägga handelspolitiska skyddsärenden. Det kan inte jämföras med en tolkning av ”vidare åtgärd” som skulle omfatta framåtriktade åtgärder som vidtas av potentiellt tusentals offentliga aktörer på lokal, regional eller central nivå i samband med genomförandet av en gemensam plan. Kommissionen avvisade således detta påstående.

            3.6   Statligt tillhandahållande av varor mot otillräcklig ersättning

                  (267)

                  Såsom anges i avsnitt 3.2 underrättade kommissionen de kinesiska myndigheterna om att den eftersom producenterna av järnmalm, koks och kokskol inte besvarat frågeformuläret skulle kunna komma att grunda sina avgöranden på bästa tillgängliga uppgifter i enlighet med artikel 28.1 i grundförordningen när det gäller uppgifter som avser leverantörer av järnmalm, koks och kokskol. Kommissionen undersökte huruvida företagen i urvalet erhållit råvaror till tillverkningen av varmvalsade platta stålprodukter till priser som subventionerats av staten.

            3.6.1   Järnmalm

                  (268)

                  Alla företag i urvalet köpte järnmalm på den inhemska marknaden (både från närstående och icke-närstående företag) samtidigt som de också importerade betydande mängder järnmalm. Kommissionen fastställde på grundval av kontrollerade uppgifter rörande enskilda järnmalmstransaktioner från alla företag i urvalet att inköpspriset för järnmalm var detsamma oavsett om det köpts på den inhemska marknaden eller importerats eller köpts från närstående eller icke-närstående företag.

                  (269)

                  Två företag i urvalet hade närstående gruvor i utlandet. Undersökningen visade emellertid inte på att det fanns några tecken på statligt stöd i samband med investeringen i dessa gruvor. Inköpspriset (internpriset) från de närstående gruvorna förefaller hursomhelst att fastställts enligt armslängdsprincipen.

                  (270)

                  Klaganden hävdade vidare att de kinesiska myndigheterna använde sig av China Iron & Steel Association (CISA) för att påverka internationella inköpsprisförhandlingar. Kommissionen har bevisning som tyder på att man har gjort så tidigare. Detta beteende upphörde emellertid 2013 och det finns inget som tyder på att det skulle ha medfört en förmån för de tillverkare av varmvalsade platta stålprodukter som ingick i urvalet under undersökningsperioden.

                  (271)

                  Mot bakgrund av ovanstående kunde kommissionen således inte fastställa att staten tillhandahållit en subvention till företagen i urvalet för inköp av järn under undersökningsperioden.

            3.6.2   Koks

                  (272)

                  Alla företag i urvalet köpte koks på den inhemska marknaden (både från närstående och icke-närstående företag) samtidigt som de också importerade små mängder koks. Kommissionen fastställde på grundval av kontrollerade uppgifter rörande enskilda transaktioner från alla företag i urvalet att inköpspriset för koks var detsamma oavsett om det köpts på den inhemska marknaden eller importerats eller köpts från närstående eller icke-närstående företag.

                  (273)

                  På grundval av kontrollerade uppgifter från företagen i urvalet kunde kommissionen således inte fastställa att staten tillhandahållit en subvention till dessa företag för inköp av koks under undersökningsperioden.

            3.6.3   Kokskol

                  (274)

                  De kinesiska myndigheterna förklarade att den totala kolexportmarknaden regleras av reglerna för statliga handelsföretag, vilka anmälts till WTO (39). Exportvolymerna är begränsade genom exportkvoter och exportörer måste ansöka om exportlicens. Endast fem företag har beviljats en sådan exportlicens, nämligen China National Coal Group Corporation, China Minmetals Corporation, Shanxi Coal Import and Export Group Co. Limited, Shenhua Group Corporation Ltd och Aluminum Corporation of China Limited. De är samtliga stora statsägda företag. Det finns dessutom en exporttull på 3 %. Enligt uppgifter som lämnats av de kinesiska myndigheterna svarar både exporten och importen för mindre än 1 % vardera av den inhemska förbrukningen.

                  (275)

                  Vid konterollbesöket bekräftade dessutom kinesiska statstjänstemän att de kinesiska myndigheterna fastställer antalet produktionsdagar per år för kokskolföretagen, vilket är ett tydligt tecken på att försörjningen av inhemsk kokskol påverkas av ett statligt ingripande. De kinesiska myndigheterna lämnade inga ytterligare uppgifter om hur kokskolmarknaden fungerar.

                  (276)

                  Alla företag i urvalet köpte kokskol på den inhemska marknaden (både från närstående och icke-närstående företag) samtidigt som de också importerade små mängder kokskol. Kommissionen fastställde på grundval av kontrollerade uppgifter rörande enskilda transaktioner från alla företag i urvalet att inköpspriset för kokskol var detsamma oavsett om det köpts på den inhemska marknaden eller importerats eller köpts från närstående eller icke-närstående företag.

                  (277)

                  Även om undersökningen visade att försörjningen av kokskol på den inhemska marknaden i viss utsträckning påverkas av staten av de orsaker som anges i skälen 274 och 275, kunde kommissionen inte fastställa att företagen i urvalet erhållit några subventioner med anknytning till försörjningen av kokskol eller att de åtnjutit någon förmån under undersökningsperioden.

                  (278)

                  Efter utlämnandet av uppgifter hävdade klaganden att kommissionen också borde ha bedömt i vilken utsträckning det inhemska priset på järnmalm, koks och kol påverkat det pris som de exporterande tillverkarna är beredda att betala för importerade råvaror. Kommissionen avvisade detta argument, eftersom det inte krävs någon bedömning av huruvida en tillverkares produktionskostnader är långsiktigt hållbara för att fastställa en förmån. I stället måste kommissionen bedöma – och bedömde – huruvida staten hade tillhandahållit järnmalm, koks eller kol för mindre än skälig ersättning. Detta var inte fallet, eftersom tillverkarna hade erhållit sina råvaror till marknadspriser.

            3.6.4   El

                  (279)

                  Alla företag i urvalet antingen producerade el själva eller köpte el från nätet. Inköpspriserna för el från nätet följde de officiellt fastställda prisnivåerna på provinsnivå för stora industrikunder. Såsom konstaterats även vid tidigare undersökningar (40) medförde denna prisnivå inte någon särskild fördel för dessa stora industrikunder. I detta fall fann kommissionen inte heller några belägg för att något av företagen skulle ha fått ett lägre pris. Kommissionen fann inte heller några särskilda elrelaterade subventioner hos företagen i urvalet.

                  (280)

                  På grundval av kontrollerade uppgifter från företagen i urvalet kunde kommissionen således inte fastställa att staten tillhandahållit en subvention till dessa företag för inköp av el under undersökningsperioden.

            3.6.5   Markanvändningsrättigheter

                  (281)

                  All mark i Kina ägs antingen av staten eller av ett kollektiv som består av byar eller kommuner innan juridisk äganderätt eller egendomsrätt till marken får övergå till företag eller enskilda personer. Alla fastigheter i stadsområden ägs av staten och alla fastigheter på landsbygden ägs av byarna eller kommunerna.

                  (282)

                  Enligt den kinesiska konstitutionen och marklagstiftningen kan företag och enskilda emellertid köpa ”markanvändningsrättigheter”. För industrimark är arrendeperioden vanligtvis 50 år, med möjlighet till förnyelse med ytterligare 50 år.

                  (283)

                  Enligt de kinesiska myndigheterna gäller sedan den 31 augusti 2006 enligt artikel 5 i statsrådets tillkännagivande om skärpta regler på markområdet (GF[2006] nr 31) att staten kan bevilja företag egendomsrätt till industrimark endast genom anbud eller något liknande förfarande för offentligt erbjudande, varvid det slutgiltiga priset inte får underskrida det lägsta anbudspriset. De kinesiska myndigheterna anser att Kina har en fri marknad för mark och att de priser som betalas av industriföretag för arrendet motsvarar marknadspriserna.

            a)   Rättslig grund

                  (284)

                  Tillhandahållandet av markanvändningsrättigheter i Kina regleras av Kinas lag om markförvaltning. Även följande dokument ingår i den rättsliga grunden:

                              —

                              Kinas lag om fastighetsförvaltning i städer.

                              —

                              Kinas interimsbestämmelser om tilldelning och överföring av markanvändningsrättigheter till statligt ägd mark i stadsområden.

                              —

                              Genomförandeförordning för Kinas lag om markförvaltning.

                              —

                              Bestämmelsen om tilldelning av markanvändningsrättigheter till statsägd byggnadsmark genom budgivning, auktion och offert.

                              —

                              Statsrådets tillkännagivande om skärpta regler på markområdet (Guo Fa [2006] nr 31).

            b)   Undersökningsresultat

                  (285)

                  Enligt artikel 10 i bestämmelsen om tilldelning av markanvändningsrättigheter till statsägd byggnadsmark genom budgivning, auktion och offert är det de lokala myndigheterna som fastställer markpriserna i enlighet med systemet för urban markvärdering (vilket endast uppdateras vart tredje år) och med den statliga industripolitiken.

                  (286)

                  I tidigare undersökningar konstaterade kommissionen att de priser som betalats för markanvändningsrättigheter i Kina inte motsvarade marknadspriser fastställda på grundval av utbud och efterfrågan på en fri marknad eftersom förfarandet för anbud eller offentligt erbjudande var otydligt, icke-transparent och inte fungerade i praktiken och eftersom priserna konstaterades vara godtyckligt fastställda av myndigheterna. Såsom nämns i skälet ovan fastställs priserna av myndigheterna i enlighet med systemet för urban markvärdering och enligt detta system ska de vid fastställandet bl.a. ta hänsyn till industripolitiken när de fastställer priset på industrimark. Dessutom är tillgången till industrimark, åtminstone i stålsektorn, enligt lag begränsad till företag som uppfyller den statliga industripolitiken (41).

                  (287)

                  Den nu aktuella undersökningen har inte visat att det skulle ha skett några märkbara förändringar i detta hänseende. Kommissionen kunde till exempel konstatera att ingen av de exporterande tillverkarna i urvalet hade deltagit i ett anbud eller något liknande förfarande för offentligt erbjudande för någon av sina markanvändningsrättigheter, inte ens för dem som de nyligen erhållit. De av företagens markanvändningsrättigheter som erhållits före 2000 hade vanligtvis tilldelats företagen gratis. Mer nyligen har mark tilldelats av de lokala myndigheterna till förhandlade priser.

                  (288)

                  Kommissionen konstaterade även att företag som ingick i Shougang Group hade fått återbetalningar från de lokala myndigheterna som kompensation för de priser de hade betalat för markanvändningsrättigheter, till exempel för sådant arbete som företaget självt utfört med avseende på grundläggande infrastruktur på marken. Dessutom hade en del av de markanvändningsrättigheter som tilldelats företag i Shougang Group behövt betalas först flera år efter det att marken hade börjat användas.

                  (289)

                  Ovannämnda bevisning strider mot de kinesiska myndigheternas påståenden om att de priser som betalas för markanvändningsrättigheterna i Kina motsvarar ett marknadspris som bestämts av tillgång och efterfrågan på en fri marknad.

                  (290)

                  Efter utlämnandet av uppgifter hävdade de kinesiska myndigheterna att det utöver systemet för övervakning av urban mark även finns ett system för dynamisk markövervakning, och att detta bekräftats vid kommissionens översyn när åtgärderna upphör att gälla beträffande solcellspaneler med ursprung i Folkrepubliken Kina. Kommissionen medgav att systemet för dynamisk markövervakning hade analyserats i förordningen om översyn när åtgärderna upphör att gälla beträffande solcellspaneler (42). I skälen 421 och 425 i den förordningen anges att kommissionen slog fast att dessa priser är högre än de lägsta referenspriser som fastställs av systemet för urban markvärdering och används av de lokala myndigheterna, eftersom de sistnämnda priserna bara uppdateras vart tredje år, medan de dynamiska övervakningspriserna uppdateras varje kvartal. Det fanns dock det inga uppgifter om att markpriserna baserades på de dynamiska övervakningspriserna. Däremot bekräftade de kinesiska myndigheterna under undersökningen beträffande solcellspaneler att systemet för dynamisk övervakning av urbana markpriser övervakar de fluktuerande prisnivåerna för mark i vissa områden (dvs. 105 städer) i Kina och har utformats för att bedöma hur markpriserna utvecklas. Utgångspriserna för budgivningar och auktioner baserades dock på de referensvärden som fastställts genom systemet för markvärdering. Dessutom fick i detta fall de grupper av företag som ingick i urvalet sin mark kostnadsfritt eller genom tilldelning. Därför är det faktum att det sistnämnda systemet existerade irrelevant, eftersom det inte omfattade företagen i urvalet.

                  (291)

                  De kinesiska myndigheterna hävdade också att det faktum att marken hade tilldelats till förhandlade priser inte var ett tecken på att det saknades sund konkurrens eller på att de priser företagen betalade låg under det normala marknadspriset. Varken de kinesiska myndigheterna eller de företag som ingick i urvalet lämnade dock någon ny bevisning för att de priser som betalats för tilldelad mark baserades på marknadspriser.

                  (292)

                  Dessutom hävdade de kinesiska myndigheterna att kommissionen hänvisade till slutsatser från tidigare undersökningar för att fastställa huruvida marknadspriserna snedvridits till följd av statliga ingripanden, i stället för att använda de faktiska omständigheter som låg till grund för ärendet. Kommissionen noterar att den de facto hade beaktade de särskilda omständigheterna i ärendet, såsom de beskrivs i skälen 287–288, vilka stödde kommissionens slutsats att resultaten av de tidigare undersökningarna fortfarande var giltiga.

                  (293)

                  Benxi Group hävdade också att kommissionen borde godta priset på ett markområde på det kinesiska fastlandet, eftersom företaget ansåg att man hade betalat ett skäligt pris som återspeglade markens verkliga värde. Företaget lade dock inte fram någon ny bevisning som skulle kunna ändra kommissionens bedömning. Påståendet avvisades därför.

                  (294)

                  De kinesiska myndigheterna gjorde också gällande att återbetalningar avseende arbete med grundläggande infrastruktur som utförts av företaget inte utgjorde subventioner, eftersom detta normalt är en uppgift för den lokala förvaltningen. I artikel 3.1 iii i grundförordningen undantas dock enbart allmän infrastruktur från definitionen av en subvention. Infrastrukturtjänster för ett företags eller dess kunders exklusiva användning, exempelvis anläggande av privata vägar eller andra nyttoområden, igenfyllande av hål samt andra arbeten för att göra ett markområde redo för byggandet av en fabrik är inte allmän infrastruktur som staten får tillhandahålla. Det handlar snarare om infrastruktur som är avsedd för ett företag och som inte skulle ha byggts om inte företaget hade etablerat sig på ett visst markområde. Kommissionen avvisade därför detta påstående.

            c)   Slutsats

                  (295)

                  Situationen vad gäller tillhandahållandet av mark och markförvärv i Kina är icke-transparent och priserna sätts godtyckligt av myndigheterna.

                  (296)

                  De kinesiska myndigheternas tillhandahållande av markanvändningsrättigheter bör därför anses vara en subvention i den mening som avses i artikel 3.1 a iii och 3.2 i grundförordningen som har formen av ett tillhandahållande av varor som innebär att de mottagande företagen beviljas en förmån. Såsom förklaras i skälen (285)–(289) finns det ingen fungerande marknad för mark i Kina och användningen av ett externt referensvärde (se skälen 300–311) visar att de belopp som betalas för markanvändningsrättigheterna av de exporterande tillverkarna i urvalet ligger långt under det normala marknadspriset.

                  (297)

                  Vad gäller förmånlig tillgång till industrimark för företag som tillhör visa branscher noterar kommissionen att det pris som sätts av de lokala myndigheterna måste stå i samklang med den statliga industripolitiken (se skäl 285). Enligt denna industripolitik har stålindustrin en central roll för den kinesiska industrin och den anges som en främjad industri. Dessutom fastställs det i statsrådets beslut nr 40 att myndigheterna ska se till att främjade industrier tillhandahålls mark. I artikel 18 i beslut nr 40 klargörs att industrier som är ”begränsade” inte ska få tillgång till markanvändningsrättigheter. Subventionen är selektiv i enlighet med artikel 4.2 a och 4.2 c i grundförordningen, eftersom det förmånliga tillhandahållandet endast ges till företag som tillhör vissa branscher, i detta fall stålsektorn, och statens förfaranden på detta område är otydliga och icke-transparenta.

                  (298)

                  Efter utlämnandet av uppgifter hävdade de kinesiska myndigheterna att kommissionens slutsats om selektivitet är irrelevant om det inte finns någon fungerande marknad för mark i Kina, eftersom alla företag i Kina då skulle ha samma start- och försäljningspriser för samma skifte av markanvändningsrättigheter. De kinesiska myndigheterna ansåg dessutom att bedömningen avseende selektivitet inte var tillräckligt motiverad, eftersom den endast hänvisade till stål som en främjad industri.

                  (299)

                  Kommissionen anser att förekomsten av en icke-fungerande marknad i Kina inte nödvändigtvis utesluter en slutsats om selektiviteten inom denna marknad. Det faktum att de företag som ingick i urvalet erhöll kostnadsfri markanvändningsrätt visar ju att de erhöll en särskild förmånsbehandling. Å andra sidan säger det faktum att vissa företag får en ytterligare förmånsbehandling inget om hur marknaden som helhet fungerar. Den bevisning som samlats in från de företag som ingick i urvalet bekräftade också att det ”främjande” som avses i den rättsliga grunden tillämpades i praktiken. Därför vidhöll kommissionen sin slutsats att denna subvention är selektiv och att den följaktligen anses vara utjämningsbar.

            3.6.6   Beräkning av storleken på subventionen

                  (300)

                  Precis som i tidigare undersökningar (43) och i enlighet med artikel 6 d ii) i grundförordningen användes markpriser från det separata tullområdet Taiwan, Penghu, Kinmen och Matsu (Kinesiska Taipei eller Taiwan) som externt referensvärde (44). Förmånen för mottagarna beräknas som skillnaden mellan det belopp som faktiskt betalats av var och en av de exporterande tillverkarna i urvalet (dvs. det faktiska pris som anges i kontraktet eller i tillämpliga fall priset i kontraktet minus det belopp som de lokala myndigheterna gett i återbetalning/bidrag) för markanvändningsrättigheterna och det belopp som normalt sett skulle ha betalats på grundval av referensvärdet från Kinesiska Taipei.

                  (301)

                  Kommissionen anser att Kinesiska Taipei är ett lämpligt externt referensvärde av följande skäl:

                              —

                              Den jämförbara ekonomiska utvecklingsnivån, BNP och den ekonomiska strukturen i Kinesiska Taipei och i de flesta provinser och städer i Kina där de exporterande tillverkarna i urvalet är etablerade.

                              —

                              Den geografiska närheten mellan Kina och Kinesiska Taipei.

                              —

                              Den höga graden av industriell infrastruktur i både Kinesiska Taipei och många provinser i Kina.

                              —

                              De starka ekonomiska banden och den gränsöverskridande handeln mellan Kinesiska Taipei och Kina.

                              —

                              Den höga befolkningstätheten i många provinser i Kina och i Kinesiska Taipei.

                              —

                              Likheten mellan typen av mark och de transaktioner som använts för att konstruera det relevanta referensvärdet i Kinesiska Taipei med dem i Kina. och

                              —

                              De gemensamma demografiska, språkliga och kulturella egenskaperna i Kinesiska Taipei och Kina.

                  (302)

                  I enlighet med den metod som tillämpades i de tidigare undersökningarna använde kommissionen det genomsnittliga markpriset per kvadratmeter som fastställts för Taiwan, korrigerat för inflationen och den BNP-utveckling som inträffat efter det att de berörda kontrakten avseende markanvändningsrättighet ingicks. Uppgifterna om priser på industrimark togs från webbplatsen för industrikontoret vid ekonomiministeriet i Taiwan. Inflationen och BNP-utvecklingen för Taiwan beräknades på grundval av inflationstakten och utvecklingen av BNP per capita i löpande priser i US-dollar för Taiwan, vilka offentliggjorts av IMF under 2015.

                  (303)

                  Efter utlämnandet av uppgifter hävdade de kinesiska myndigheterna att kommissionen borde ha använt ett nationellt snarare än ett externt riktmärke för att beräkna den påstådda subventionen, och det av följande två skäl: För det första, om den påstådda subventionen anses vara specifik för stålindustrin, borde priserna för markanvändningsrättigheter för företag från andra sektorer användas. Alternativt borde priserna från systemet för dynamisk markövervakning ha använts. Den första punkten har redan behandlats ovan: det faktum att vissa företag får en ytterligare förmånsbehandling säger inget om hur marknaden som helhet fungerar, och kommissionen har fastställt att marknaden inte fungerade som helhet. Vad gäller användningen av systemet för dynamisk markövervakning som riktmärke konstaterade kommissionen att systemet är utformat för att övervaka utvecklingen av markpriser i vissa områden. Som sådant speglar det bara de priser som betalas för markanvändningsrättigheter i Kina, vilka såsom redan har anförts inte betraktas som marknadspriser.

                  (304)

                  Benxi Group invände också mot att markpriserna i Taiwan användes som riktmärke, och detta av följande skäl: Benxi är beläget i ett mindre område i Liaoningprovinsen, med betydligt mindre jämförbar befolkningstäthet, marktillgång och BNP än Kinesiska Taipei. Dessutom har Benxi Group en lång markanvändningshistoria och har investerat i mark och konstruktion för långsiktig användning. Därför skiljer sig priserna betydligt åt. Företaget hävdade att priset för markägande är inte jämförbart med priset för markanvändningsrättigheter.

                  (305)

                  För det första höll kommissionen inte med om företagets bedömning av Liaoningprovinsen. Enligt offentligt tillgänglig information (45) var Liaoning en av de första provinserna i Kina som industrialiserades. Liaoningprovinsen har den största ekonomin av provinserna i nordöstra Kina. Dess nominella BNP för 2011 var den sjunde största i Kina (av de 31 provinserna). Även dess BNP är lägre än Taiwans, var Liaoning 2008 den region som hade högst BNP-tillväxt av den globala G8x8-gruppen, dvs. de åtta provinser eller stater under nationell nivå som hade högst BNP av de åtta nationerna med högst BNP. Liaoning upprätthöll sin BNP-tillväxt på 13.1 % under 2009 och behöll sin ställning som provinsen med den högsta ekonomiska tillväxten. Den ekonomiska tillväxten har sedan dess saktat in och uppgick till 3 % under 2015. På nationell nivå hör Liaoning till de tre provinserna med den största tillverkningen av tackjärn, stål och verktygsmaskiner för skärande bearbetning. Liaoning är också en av de viktigaste tillverkningsbaserna för råvaror i Kina.

                  (306)

                  För det andra beaktade kommissionen redan att vissa rättigheter till markanvändning förvärvades för länge sedan för långsiktig användning när den beräknade förmånens storlek, eftersom detta riktmärke justerades för att avspegla förändringar över tiden genom att hänsyn togs till utvecklingen av BNP och inflationen.

                  (307)

                  För det tredje, vad gäller skillnaderna i pris mellan markägande och markanvändningsrättigheter, bokför de kinesiska företagen inte markanvändningsrättigheter som leasing utan som en immateriell tillgång, dvs. de behandlar markanvändningsrättigheter på samma sätt som företag i andra länder behandlar köpt mark. Företagen själva verkar inte göra någon åtskillnad mellan ägandet av mark och markanvändningsrättigheter. Därför avvisades Benxi Groups påstående om markanvändningsrättigheter.

                  (308)

                  Efter utlämnandet av uppgifter hävdade Shougang Group att den mark som används av ett av dess produktionsföretag är torrlagda havsområden. Som sådan är den tillfälligt undantagen från markanvändningsskatt eftersom sådan mark betraktas som mindre värdefull. Därför hävdar man att ett lägre riktmärke bör användas för sådan återvunnen mark. Kommissionen bekräftade att mark som är torrlagda havsområden är undantagen från markanvändningsskatt under de första åren den används. Dock står det i inget i lagstiftningen om markanvändningsskatt om att värdet av sådan torrlagd mark skulle minska i samband med undantaget. Dessutom godtog kommissionen redan alla de justeringar av markanvändningspriset som den exporterande tillverkaren begärt för att ta hänsyn till kostnaderna för utfyllnad av den torrlagda marken. Slutligen är den torrlagda marken idealiskt belägen vid kusten i närheten av Peking och är lättillgänglig för import av råvaror och transport av färdiga varor. Även detta argument avvisades därför.

                  (309)

                  Shougang Group kom dessutom med ytterligare påståenden avseende vissa utgifter för markanvändningsrättigheter som inte hade beaktats för Shougang Qian'an och avseende felaktig klassificering av vissa markområden för Shougang Mining. Kommissionen godtog dessa påståenden och justerade beräkningen av förmånens storlek för dessa två företag i enlighet med detta.

                  (310)

                  I enlighet med artikel 7.3 i grundförordningen fördelades detta subventionsbelopp över undersökningsperioden med tillämpning av den normala livslängden för markanvändningsrätter för industrimark, dvs. 50 år. Beloppet fördelades sedan över den totala omsättningen för de olika företagen i urvalet under översynsperioden, eftersom subventionen inte var knuten till exportresultat och inte beviljats på grundval av framställda, producerade, exporterade eller transporterade kvantiteter.

                  (311)

                  Följande subventionsnivå har fastsällts för denna ordning under undersökningsperioden för de exporterande tillverkarna i urvalet:

                              Tillhandahållande av markanvändningsrättigheter mot otillräcklig ersättning

                              Företag/Grupp

                              Subventionens storlek

                              Benxi Group

                              1,46 %

                              Hesteel Group

                              2,71 %

                              Jiangsu Shagang Group

                              1,20 %

                              Shougang Group

                              7,63 %

            3.7   Program för befrielse från och reduktioner av direkta skatter

      3.7.1   Programmet ”två år gratis, tre år hälften” för företag med utländska investeringar

                  (312)

                  Programmet ”två år gratis, tre år hälften” ger FIE-företag rätt att inte betala någon bolagsskatt alls under de första två åren och bara 12,5 % i stället för den normala skattesatsen på 25 % under de tre påföljande åren.

            a)   Rättslig grund

                  (313)

                  Den rättsliga grunden för detta program är artikel 8 i Kinas bolagsskattelag för företag med utländska investeringar och utländska företag (FIE-bolagsskattelagen) och artikel 72 i genomförandebestämmelserna för Kinas bolagsskattelag för företag med utländska investeringar och utländska företag.

                  (314)

                  Enligt de kinesiska myndigheterna avslutades detta program genom artikel 57 i bolagskattelagen från 2008 (bolagsskattelagen) med en övergångsperiod till slutet av 2012.

            b)   Undersökningsresultat

                  (315)

                  Genom programmet ”två år gratis, tre år hälften” fick företag förmåner under räkenskapsåret 2012, varefter ordningen har avskaffats enligt de kinesiska myndigheterna. Undersökningen bekräftade att Jiangsu Shagang Group visserligen var berättigat till denna skatteordning, men att den inte fått några förmåner därav efter 2012. Kommissionen fastställde vidare att de kinesiska myndigheterna verkligen hade avskaffat detta skatteprogram.

            c)   Slutsats

                  (316)

                  De företag som ingick i urvalet fick inga finansiella bidrag eller förmåner inom ramen för detta program under undersökningsperioden.

            3.7.2   Bolagsskatteprivilegier för resursprodukter från synergistisk utvinning av resurser

                  (317)

                  Detta program ger företag möjlighet att dra av inkomster från tillverkning med hjälp av fullständig användning av resurser från sin beskattningsbara inkomst. Om ett företags tillverkning sker i enlighet med de normer som anges i Katalog över inkomstskatteförmåner för företag med synergistisk utvinning av resurser kan 10 % av inkomsten dras av vid beräkningen av företagets beskattningsbara inkomst.

            a)   Rättslig grund

                  (318)

                  Den rättsliga grunden för detta program är artikel 33 i bolagsskattelagen och genomförandebestämmelserna för Kinas bolagsskattelag samt följande tillkännagivanden:

                              —

                              Tillkännagivande av finansministeriet, nationella utvecklings- och reformkommissionen och den statliga skattemyndigheten om utfärdande av ”Administrativa åtgärder för fastställande av statligt främjad synergistisk utvinning av resurser” (Fa Gai Huan Zi [2006] nr 1864).

                              —

                              Tillkännagivande av finansministeriet, nationella utvecklings- och reformkommissionen och den statliga skattemyndigheten om offentliggörande av katalogen över inkomstskatteförmåner för företag med synergistisk utvinning av resurser (Cai Shui [2008] nr 117).

                              —

                              Tillkännagivande av finansministeriet och den statliga skattemyndigheten om tillämpning av katalogen över inkomstskatteförmåner för företag med synergistisk utvinning av resurser (Cai Shui [2008] nr 47).

                              —

                              Tillkännagivande av den statliga skattemyndigheten om frågor rörande förvaltningen av inkomstskatteförmåner för företag med synergistisk utvinning av resurser (Guo Shui Han [2009] nr 185).

            b)   Undersökningsresultat

                  (319)

                  Denna skattelättnad är endast tillämplig på företag som använder de resurser som anges i katalogen över inkomstskatteförmåner för företag med synergistisk utvinning av resurser som huvudsaklig råvara. Dessutom måste den slutprodukt som är resultatet av bearbetningen av denna råvara ha tillverkats i enlighet med relevanta nationella normer eller branschnormer som specificeras i katalogen.

                  (320)

                  Det konstaterades att en av de exporterande tillverkarna i urvalet, Hesteel Group, använde denna subvention. Detta företag hade lämnat in en ansökan om detta och fått en officiell underrättelse om att det uppfyllde kriterierna för att omfattas av denna ordning och därför var berättigat att fylla i sina bolagsskattedeklarationer i enlighet därmed.

            c)   Slutsats

                  (321)

                  Kommissionen anser att skattelättnaden i fråga är en subvention i den mening som avses i artikel 3.1 a ii och 3.2 i grundförordningen eftersom det förekommer ett finansiellt bidrag i form av uteblivna intäkter för de kinesiska myndigheterna, vilket innebär att de berörda företagen beviljas en förmån. Förmånen för mottagarna är lika med skatteminskningen.

                  (322)

                  Denna subvention är selektiv i den mening som avses i artikel 4.2 a i grundförordningen, eftersom den är begränsad till vissa kategorier av råvaror och slutprodukter inom vissa specifika företagskategorier som uttömmande definieras i lagstiftningen i katalogen över inkomstskatteförmåner för företag med synergistisk utvinning av resurser.

                  (323)

                  Efter utlämnandet av uppgifter invände de kinesiska myndigheterna mot att denna subvention fastställts vara selektiv, eftersom den gynnade olika branscher och grundades på objektiva kriterier (dvs. produktion med användning av vissa resurser). Kommissionen ansåg att denna subvention är selektiv, eftersom den lagstiftning som den beviljande myndigheten omfattas av begränsar tillgången till denna subvention enbart till vissa kategorier av råvaror och slutprodukter som uttömmande definieras i lagstiftningen i katalogen över inkomstskatteförmåner för företag med synergistisk utvinning av resurser, till exempel sådana som hör till stålindustrin. Det rör sig till exempel om material som konverterslagg, slagg från elektrisk ugn och järnlegeringsugnsslagg som används för att framställa järnlegeringar, masugnsgas som används för att framställa elektricitet och värme samt koksugnsgas som används för att framställa järnsulfat.

                  (324)

                  Kommissionen anser därför att denna subvention är utjämningsbar.

            d)   Beräkning av storleken på subventionen

                  (325)

                  Kommissionen har beräknat storleken på den utjämningsbara subventionen som skillnaden mellan den skatt som normalt skulle ha betalats under undersökningsperioden och den skatt som de berörda företagen faktiskt betalade under undersökningsperioden.

                  (326)

                  Storleken på subvention för denna särskilda ordning fastställdes till 0,06 % för Hesteel Group.

            3.7.3   Skatterabatt för forskning och utveckling enligt bolagsskattelagen

                  (327)

                  Skatterabatten för forskning och utveckling innebär att företag får en förmånlig skattebehandling för sin FoU-verksamhet inom vissa prioriterade högteknologiområden som fastställts av staten, under förutsättning att vissa tröskelnivåer för FoU-utgifter uppnåtts.

                  (328)

                  Närmare bestämt innebär detta att FoU-utgifter för att utveckla ny teknologi, nya produkter och nya metoder som inte utgör immateriella tillgångar och redovisas i vinst- och förlusträkningen för det innevarande räkenskapsåret efter det att de dragits av till fullo mot bakgrund av den aktuella situationen omfattas av ett avdrag på ytterligare 50 %. När de ovannämnda FoU-utgifterna utgör immateriella tillgångar omfattas de av avskrivning på grundval av 150 % av kostnaden för den immateriella tillgången.

            a)   Rättslig grund

                  (329)

                  Den rättsliga grunden för detta program är artikel 30.1 i bolagsskattelagen, och genomförandebestämmelserna för Kinas bolagsskattelag samt följande tillkännagivanden:

                              —

                              Tillkännagivande av finansministeriet, den statliga skattemyndigheten och ministeriet för vetenskap och teknik om förbättrad politik avseende avdrag före skatt av FoU-utgifter (Cai Shui [2015] nr 119).

                              —

                              Tillkännagivande av den statliga skattemyndigheten om frågor rörande politiken avseende avdrag före skatt av företagens FoU-utgifter.

                              —

                              Riktlinjer för prioriterade områden för prioriterad utveckling av avancerade industrier [2007] nr 6 utfärdade av NDRC, ministeriet för vetenskap och teknik, handelsministeriet och den nationella immaterialrättsmyndighet.

            b)   Undersökningsresultat

                  (330)

                  Vid kontrollbesöket på plats hos det kinesiska myndigheterna fastställdes det att den ”nya teknologi, de nya produkter och de nya metoder” som kan komma i fråga för detta skatteavdrag hör till vissa högteknologiområden som stöds av staten samt de gällande prioriteringarna för högteknologiområden som stöds av staten, vilka anges i riktlinjerna för prioriterade områden för prioriterad utveckling av avancerade industrier.

                  (331)

                  Företag som drar fördel av denna ordning måste lämna in sin skattedeklaration och relevanta bilagor. Förmånens faktiska storlek anges i deklarationen.

            c)   Slutsats

                  (332)

                  Kommissionen anser att skatterabatten i fråga är en subvention i den mening som avses i artikel 3.1 a ii och 3.2 i grundförordningen eftersom det förekommer ett finansiellt bidrag i form av uteblivna intäkter för de kinesiska myndigheterna, vilket innebär att de berörda företagen beviljas en förmån. Förmånen för mottagarna är lika med skatteminskningen. Denna subvention är selektiv i den mening som avses i artikel 4.2 a i grundförordningen, eftersom lagstiftningen begränsar tillämpningen av denna ordning till att endast avse företag som har FoU-utgifter inom vissa prioriterade högtekonologiområden som fastställts av staten, såsom till exempel stålsektorn.

                  (333)

                  Efter utlämnandet av uppgifter invände de kinesiska myndigheterna mot att denna subvention fastställts vara selektiv, eftersom den gynnade olika branscher, grundades på objektiva kriterier (t.ex. uppkomna FoU-utgifter) och inte utjämnades i den kanadensiska antisubventionsundersökningen beträffande vissa enhetliga väggmoduler från Kina på grund av att den inte var selektiv. Kommissionen noterade att ordningen redan hade utjämnats i förfarandet beträffande bestruket finpapper (46). Denna subvention är selektiv, eftersom den lagstiftning som den beviljande myndigheten omfattas av begränsar tillgången till denna subvention till vissa företag och industrier som klassificeras som ”prioriterade områden”, till exempel sådana som hör till stålindustrin.

            d)   Beräkning av storleken på subventionen

                  (334)

                  Det utjämningsbara subventionens storlek beräknades i förhållande till den förmån som mottagaren konstaterats få under undersökningsperioden. Denna förmån beräknades som skillnaden mellan den totala skatt som ska betalats enligt den normala skattesatsen och den totala skatt som ska betalas efter det ytterligare avdraget på 50 % av de faktiska FoU-utgifterna.

                  (335)

                  Endast ett företag, Hesteel Group, gynnades av denna subvention, och subventionens storlek fastställdes till 0,28 %.

            3.7.4   Befrielse från markanvändningsskatten

                  (336)

                  En organisation eller enskild person som använder mark i storstäder, mindre städer och förvaltningsenheter och i industri- och gruvdistrikt ska normalt sett erlägga skatt för urban markanvändning. Markanläggningsskatten tas ut av de lokala skattemyndigheterna i det område där marken används. Vissa markkategorier är befriade frän markanvändningsskatt, nämligen till exempel mark som vunnits ur havet, mark för användning av statliga inrättningar, civilsamhällets organisationer och militära enheter för eget ändamål, mark för användning av institutioner som finansieras med statliga anslag från finansministeriet, mark som används av religiösa tempel, offentliga parker, offentliga historiska platser, offentliga platser med skönhetsvärde, gator, vägar, torg, offentliga gräsmattor och annan offentlig mark i stadsområden.

            a)   Rättslig grund

                  (337)

                  Följande dokument utgör den rättsliga grunden för detta program:

                              —

                              Kinas provisoriska bestämmelser om fastighetsskatt (Guo Fa [1986] nr 90).

                              —

                              Kinas provisoriska bestämmelser om skatt för markanvändning i stadsområden (statsrådets föreskrift nr 483).

            b)   Undersökningsresultat

                  (338)

                  Två företag, dvs. Hesteel Group och Shougang Group, hade fått rabatt på eller befrielse från markanvändningsskatten av det lokala markanvändningskontoret trots att de inte tillhörde någon av de kategorier som är befriade enligt den ovan angivna nationella lagstiftningen.

            c)   Slutsats

                  (339)

                  Kommissionen anser att skattebefrielsen i fråga är en subvention i den mening som avses i artikel 3.1 a ii och 3.2 i grundförordningen eftersom det förekommer ett finansiellt bidrag i form av uteblivna intäkter för de kinesiska myndigheterna, vilket innebär att de berörda företagen beviljas en förmån. Förmånen för mottagarna är lika med skatteminskningen. Denna subvention är selektiv i den mening som avses i artikel 4.2 a i grundförordningen, eftersom företagen fick ett skatteavdrag som var särskilt avsett för dem och inte var tillgängligt för andra företag enligt den allmänna rättsliga ram som anges i skäl 336.

                  (340)

                  Efter utlämnandet av uppgifter invände de kinesiska myndigheterna mot att denna subvention fastställts vara selektiv, eftersom den gynnade olika branscher och grundades på objektiva kriterier. Kommissionen tillstår att det finns objektiva kriterier för att fastställa mottagarna av undantag från markanvändningsskatt. Eftersom de företag som drog fördel av denna subvention beviljades undantag även om de inte motsvarade något av dessa objektiva kriterier, var den subvention som beviljades dessa företag de facto selektiv.

            d)   Beräkning av storleken på subventionen

                  (341)

                  Den utjämningsbara subventionens storlek beräknades i förhållande till den förmån som mottagaren konstaterats få under undersökningsperioden. Denna förmån beräknades som skillnaden mellan den totala skatt som skulle betalats enligt den normala skattesatsen och den totala skatt som faktiskt betalades under undersökningsperioden.

                  (342)

                  Hesteel Group och Shougang Group har erhållit skatetbefrielse inom ramen för denna ordning. Storleken på subventionen för denna särskilda ordning fastställdes till 0,66 % för Shougang Group. För Hesteels del var beloppet obetydligt och hade ingen inverkan på gruppens totala subventionsnivå.

            3.7.5   Andra ordningar för befrielse från och program för reduktioner av direkta skatter

                  (343)

                  Kommissionen drog slutsatsen att de exporterande tillverkarna i urvalet mottagait några finansiella bidrag eller förmåner under undersökningsperioden inom ramen för de andra program för befrielse från direkta skatter som nämns i avsnitt 3.3 iv.

            3.7.6   Totalt för alla ordningar för befrielse från och program för reduktion av direkta skatter

                  (344)

                  Den totala storleken på subventionen för alla ordningar avseende direkta skatter under undersökningsperioden för de exporterande tillverkarna i urvalet har fastställts till följande:

                              Befrielse från och reduktioner av direkta skatter

                              Företag/Grupp

                              Subventionens storlek

                              Benxi Group

                              0,00 %

                              Hesteel Group

                              0,34 %

                              Jiangsu Shagang Group

                              0,00 %

                              Shougang Group

                              0,66 %

            3.8   Program för indirekta skatter och importtullar

      3.8.1   Momsbefrielse och importtullrabatter vid användning av importerad utrustning och teknik

                  (345)

                  Detta program ger momsbefrielse och importtullrabatter för import av investeringsvaror som används i företagens produktion. För att omfattas av denna befrielse får inte utrustningen inte vara upptagen i förteckningen över icke-berättigad utrustning och det sökande företaget måste erhålla ett certifikat för statligt främjade projekt som utfärdats av de kinesiska myndigheterna eller NDRC i enlighet med relevant lagstiftning rörande investeringar, skatter och tullar.

            a)   Rättslig grund

                  (346)

                  Följande dokument utgör den rättsliga grunden för detta program:

                              —

                              Statsrådets cirkulär om anpassning av skattereglerna för importerad utrustning (Guo Fa nr 37/1997).

                              —

                              Tillkännagivande av finansministeriet, den allmänna tullmyndigheten och den statliga skattemyndigheten om anpassning av vissa förmånliga importtullregler.

                              —

                              Meddelande från finansministeriet, den allmänna tullmyndigheten och den statliga skattemyndigheten [2008] nr 43.

                              —

                              Tillkännagivande av NDRC om relevanta frågor rörande handläggningen av bekräftelseskrivelsen om inhemska eller utlandsfinansierade projekt vars utveckling främjas av staten [2006] nr 316.

                              —

                              Katalog över icke-tullbefriade importerade varor för FIE-företag och inhemska företag, 2008.

            b)   Undersökningsresultat

                  (347)

                  Utrustning som importeras i syfte att utveckla inhemska eller utländska investeringsprojekt i linje med politiken att främja utländska och inhemska investeringsprojekt får befrias från moms och eller importtull, under förutsättning att utrustningskategorin i fråga inte är förtecknad i katalogen över icke-tullbefriade importerade varor. För att omfattas av detta system måste företaget erhålla en bekräftelseskrivelse från den lokala myndighet som ansvarar för projektet, vilken därefter måste lämna till den lokala tullmyndigheten.

                  (348)

                  De kinesiska myndigheterna hävdade att från och med den 1 januari 2009 tillämpades endast tullbefrielse, under det att moms fortfarande togs ut på import av utrustning för eget bruk.

                  (349)

                  Det kunde emellertid konstateras att Shougang Group beviljats både tull- och momsbefrielse under undersökningsperioden. Det rörde sig bland annat om befrielse för utrustning som importerats tidigare år, men vars förmån skrevs av över utrustningens livslängd och därmed även delvis över undersökningsperioden. Kommissionen fann visserligen ingen bevisning för att denna befrielse förekommit under undersökningsperioden, men kunde på grundval av bevisningen i ärendet fastställa att Shougang Group fortfarande hade erhållit förmåner inom ramen för detta program.

            c)   Slutsats

                  (350)

                  Programmet anses vara ett finansiellt bidrag i form av uteblivna intäkter för de kinesiska myndigheterna i den mening som avses i artikel 3.1 a ii) i grundförordningen, eftersom FIE-företag och andra berättigade inhemska företag befrias från betalning av moms och/eller tullar som de annars skulle betala. De mottagande företagen beviljas också en förmån enligt artikel 3.2 i grundförordningen.

                  (351)

                  Programmet är selektivt i den mening som avses i artikel 4.2 a i grundförordningen. Enligt den lagstiftning som tillämpas av den beviljande myndigheten är tillgången till programmet begränsat till sådana företag som investerar i vissa specifika företagskategorier som i detalj anges i lagstiftningen och som tillhör antingen den främjade kategorin eller den begränsade kategorin B i den vägledande katalogen för industrier vad gäller utländska investeringar och tekniköverföring eller sådana som är förenliga med katalogen över nyckelindustrier, produkter och teknik vars utveckling främjas av staten. Det finns inte heller några objektiva kriterier som begränsar berättigandet till programmet och de kinesiska myndigheterna har inte lagt fram någon avgörande bevisning för att man ska kunna dra slutsatsen att berättigandet skulle vara automatiskt i enlighet med artikel 4.2 b i grundförordningen.

                  (352)

                  Efter utlämnandet av uppgifter invände de kinesiska myndigheterna mot att denna subvention fastställts vara selektiv, eftersom den gynnade olika branscher och grundades på objektiva kriterier. Kommissionen ansåg att denna subvention är selektiv, eftersom den lagstiftning som den beviljande myndigheten omfattas av begränsar tillgången till denna subvention till vissa kategorier av importerade investeringsvaror som tydligt och uttömmande anges i lagstiftningen i NDRC:s katalog om produkter som främjas av staten, till exempel sådana som hör till stålindustrin. Den noterade också att denna subvention redan hade utjämnats i antisubventionsundersökningen om bestruket finpapper med ursprung i Kina och antisubventionsundersökning om solcellspaneler med ursprung i Kina (47). Det faktum att selektiviteten begränsas till särskilda företagskategorier bekräftar slutsatsen att systemet inte är allmänt tillgängligt för breda ekonomiska sektorer, vilket innebär att förmånerna enligt detta system är selektiva i enlighet med artikel 4.2 i grundförordningen.

            d)   Beräkning av storleken på subventionen

                  (353)

                  Den utjämningsbara subventionens storlek beräknades i förhållande till den förmån som mottagaren konstaterats få under undersökningsperioden. Förmånen för mottagarna ansågs vara lika med den moms- och importtullbefrielse som beviljats för den importerade utrustningen. För att se till att det utjämningsbara beloppet bara omfattade undersökningsperioden avskrevs förmånen över utrustningens livslängd i enlighet med företagets normala redovisningsförfaranden.

                  (354)

                  Shougang Group erhöll rabatter inom ramen för denna ordning. Storleken på subventionen för denna särskilda ordning fastställdes till 0,11 % för Shougang Group.

            3.8.2   Skattebefrielse för politiskt motiverad omlokalisering

                  (355)

                  Av miljöskäl tvingades Shougang Group att omlokalisera hela sitt stålverk i Peking till Caofeidian vid kusten. Detta projekt godkändes 2004 och byggnadsarbetena startade 2006, varefter den nya anläggningen kunde tas i drift i slutet av 2009.

            a)   Rättslig grund

                  (356)

                  Tillkännagivande av finansministeriet och den statliga skattemyndigheten om beskattningsproblem i samband med Shougang Groups omlokalisering (nr 174 [2007] från finansministeriet av den 29 december 2007).

            b)   Undersökningsresultat

                  (357)

                  I det ovan angivna tillkännagivandet föreskrivs återbetalning i efterhand av alla betalningar av moms och bolagsskatt som gjorts av de 18 företagen i Shougang Group under perioden 2006–2009.

                  (358)

                  I tillkännagivandet anges det att ”dessa skatter ska specifikt används till Shougang Groups investeringar i Jingtang Iron & Steel-projektet”. Det hänvisas vidare till utgifter för omflyttningen av personal till följd av företagets omlokalisering.

                  (359)

                  Vid kontrollbesöket hos företaget kunde man emellertid inte fastställa att det fanns ett samband mellan personalutgifterna och/eller omlokaliseringen under perioden 2006–2009. De 18 företagen i gruppen som nämns i tillkännagivandet hade inte heller någon koppling till Jingtang Iron & Steel-projektet.

            c)   Slutsats

                  (360)

                  Kommissionen anser att skattebefrielsen i fråga är en subvention i den mening som avses i artikel 3.1 a ii och 3.2 i grundförordningen, eftersom det förekommer ett finansiellt bidrag i form av uteblivna intäkter för de kinesiska myndigheterna, vilket innebär att de berörda företagen beviljas en förmån. Förmånen för mottagarna är lika med skatteminskningen. Detta program är selektivt i den mening som avse si artikel 4.2 a i grundförordningen, eftersom skattebefrielsen endast beviljades Shougang Group. Vid kontrollbesöket bekräftade de kinesiska myndigheterna att det rörde sig om ett specifikt enskataka fall som inte ingick i ett bredare skatteprogram för företag som omlokaliserar sig till följd av statliga beslut.

            d)   Beräkning av storleken på subventionen

                  (361)

                  Förmånen för mottagarna är lika med den moms- och bolagsskattebefrielse som beviljats. Trots att befrielsen är att hänföra till perioden före undersökningsperioden bör ändå en del av förmånen fördelas till undersökningsperioden, eftersom det finansiella bidraget avsåg ett storskaligt investeringsprojekt. För att se till att det utjämningsbara beloppet bara omfattade undersökningsperioden avskrevs förmånen över en period motsvarande den genomsnittliga livslängden för företagets fasta tillgångar i enlighet med företagets normala redovisningsförfaranden.

                  (362)

                  Endast Shougang Group har erhållit befrielser inom ramen för denna ordning. Storleken på subventionen för denna särskilda ordning fastställdes till 0,90 % för Shougang Group.

            3.8.3   Andra ordningar för befrielse från eller reduktion av indirekta skatter

                  (363)

                  Under undersökningsperioden mottog inga av de exporterande tillverkare som ingick i urvalet några finansiella bidrag inom ramen för de andra program för befrielse från indirekta skatter som nämns i avsnitt 3.3 v.

            3.8.4   Totalt för alla ordningar för befrielse från eller reduktion av indirekta skatter

                  (364)

                  Den totala storleken på subventionen för ordningarna avseende befrielse från indirekta skatter och rabatt på importtullar under undersökningsperioden för de exporterande tillverkarna i urvalet har fastställts till 1,01 % för Shougang Group.

            3.9   Bidragsprogram

      3.9.1   Bidrag för energisparande och energihushållning

                  (365)

                  Alla företag i urvalet omfattades av en rad olika bidrag avseende miljöskydd om utsläppsminskningar såsom till exempel stimulansordningar för miljöskydd och resursbevarande, främjande av synergistisk utvinning av resurser, incitament till projekt för anpassning i efterhand vad gäller energihushållning och främjande av demonstrationscentrum för energihushållning samt bidrag till projekt för att sänka luftföroreningsnivåerna, bidrag till projekt för avsvavling av gaserna från sinteringsprocessen och stimulansordningar för projekt avseende den cirkulära ekonomin.

            a)   Rättslig grund

                  (366)

                  Följande utgör den rättsliga grunden för detta program:

                              —

                              Kinas lag om energihushållning, reviderad version och antagen den 28 oktober 2007 samt ändrad version av den 2 juli 2016.

                              —

                              Statsrådets yttrande om förbättrat energisparande och utsläppsminskning och snabbare strukturanpassning av järn- och stålsektorn, statsrådet juni 2010.

                              —

                              Viktiga punkter vad gäller energihushållning och fullständig användning inom industrin 2015, utfärdade av MIIT den 3 april 2015.

                              —

                              2014 års särskild fond för utveckling av den cirkulära ekonomin.

                              —

                              2011 års demonstrationsprojekt för byggandet av centrum för energihushållning för industriföretag – Fonden Gongxinting Jie Han (2011).

            b)   Slutsats

                  (367)

                  Programmen för energisparande och energihushållning medför subventioner i den mening som avses i artikel 3.1 a i och artikel 3.2 i grundförordningen, dvs. en överföring av medel från de kinesiska myndigheterna i form av bidrag till tillverkarna av den berörda produkten.

                  (368)

                  Kommissionen konstaterade vidare att detta subventionsprogram är selektivt i den mening som avses i artikel 4.2 a i grundförordningen, eftersom de enda berättigade till programmet är företag inom nyckeltekniksektorn eller företag som tillverkar de nyckelprodukter som förtecknas i de riktlinjer och kataloger som regelbundet publiceras. Bland annat gäller statsrådets yttrande endast för stålindustrin. I MIIT:s dokument från 2015 anges dessutom stålindustrin särskilt som en industri för stimulansordningar på området energihushållning.

                  (369)

                  Efter utlämnandet av uppgifter invände de kinesiska myndigheterna mot att denna subvention fastställts vara selektiv, eftersom den gynnade olika branscher. Kommissionen ansåg att denna subvention är selektiv, eftersom den lagstiftning som den beviljande myndigheten omfattas av begränsar tillgången till denna ordning till vissa kategorier av företag som uttömmande definieras i lagstiftningen. Ovan ges specifika exempel på rättsakter som endast gäller stålindustrin eller uttryckligen omnämner stålindustrin (de andra branscherna som nämns är icke järnhaltiga metaller, byggnadsmaterial, kemikalier och textilier). Det faktum att vissa andra begränsade branscher nämns står inte i strid med slutsatserna om selektivitet.

            c)   Beräkning av storleken på subventionen

                  (370)

                  Förmånen beräknades som det belopp som erhållits under undersökningsperioden eller som fördelats till undersökningsperioden i de fall beloppet avskrivits över livslängden för de fasta tillgångar bidraget hänförde sig till. Kommissionen övervägde att tillämpa en ytterligare marknadsränta i enlighet med avsnitt F a i kommissionens riktlinjer för beräkning av subventionsbeloppet (48). Detta tillvägagångssätt skulle dock ha medfört en rad olika hypotetiska faktorer som det inte fanns någon tillförlitlig information om. Kommissionen ansåg därför att det var lämpligare att fördela beloppen till undersökningsperioden i enlighet med avskrivningstakten för de berörda fasta tillgångarna i enlighet med den beräkningsmetod som använts i tidigare ärenden (49).

                  (371)

                  Såsom anges i avsnitt 3.2.2 användes därför bästa tillgängliga uppgifter för att fastställa storleken på subventionerna med avseende på bidrag till Jiangsu Shagang Group. Kommissionen använde som bästa tillgängliga uppgifter det högsta subventionsbeloppet för varje typ av bidrag som identifierats. Storleken på subventionen för bidrag för energisparande och energihushållning under undersökningsperioden för de exporterande tillverkarna i urvalet har fastställts till följande:

                              Bidrag för energisparande och energihushållning

                              Företag/Grupp

                              Subventionens storlek

                              Benxi Group

                              0,26 %

                              Hesteel Group

                              0,05 %

                              Jiangsu Shagang Group

                              0,38 %

                              Shougang Group

                              0,38 %

            3.9.2   Bidrag till teknisk uppgradering eller omvandling

                  (372)

                  Företagen i urvalet omfattades av en rad olika bidrag inom ramen för detta program som avsåg FoU, teknisk uppgradering och innovation som t.ex. främjande av FoU-arbete inom vetenskap och teknik, projekt inom 863-planen, främjande av anpassning av nyckelindustrier, återhämtning och teknisk upprustning av nyckelindustrier, bidrag till kommersiell tillämpning av FoU-resultat och främjande av kvalitetsförbättring.

            a)   Rättslig grund

                  (373)

                  Följande utgör den rättsliga grunden för detta program:

                              —

                              Den tolfte femårsplanen innovation inom området industriteknik.

                              —

                              Planen för anpassning av och återhämtning i stålindustrin, utfärdad av statsrådet i mars 2009 (återhämtningsplanen).

                              —

                              Det medelfristiga och långsiktiga programmet för den tekniska och vetenskapliga utvecklingen (2006–2020), utfärdat av statsrådet 2006.

                              —

                              Administrativa åtgärder för den nationella planen för stöd till vetenskap och teknik, reviderad 2011.

                              —

                              Administrativa åtgärder för den nationella planen för FoU inom högteknologiområdet (863-planen), reviderad 2011.

                              —

                              Tillkännagivandet om inrättande av den vägledande katalogen för produkter med ny och avancerad teknik.

            b)   Slutsats

                  (374)

                  De bidrag som beviljats inom ramen för detta program medför subventioner i den mening som avses i artikel 3.1 a i och artikel 3.2 i grundförordningen, dvs. en överföring av medel från de kinesiska myndigheterna i form av bidrag till tillverkarna av den berörda produkten.

                  (375)

                  Kommissionen konstaterade vidare att dessa subventioner är selektiva i den mening som avses i artikel 4.2 a i grundförordningen, eftersom de enda berättigade till dem är företag inom nyckeltekniksektorn som förtecknas i de riktlinjer och kataloger som regelbundet publiceras. Stålsektorn är med i förteckningen över berättigade sektorer.

                  (376)

                  Efter utlämnandet av uppgifter invände de kinesiska myndigheterna mot att denna subvention fastställts vara selektiv, eftersom den gynnade olika branscher. Kommissionen ansåg att denna subvention är selektiv, eftersom den lagstiftning som den beviljande myndigheten omfattas av begränsar tillgången till denna ordning till stålindustrin (se återhämtningsplanen som nämns i den rättsliga grunden) eller uttryckligen omnämner stålindustrin (t.ex. det medelfristiga och långsiktiga programmet för den tekniska och vetenskapliga utvecklingen och 863-planen). Det faktum att andra branscher nämns står inte i strid med slutsatserna om selektivitet.

            c)   Beräkning av storleken på subventionen

                  (377)

                  Förmånen beräknades i enlighet med den metod som beskrivs i skäl (370).

                  (378)

                  Storleken på subventionen för denna typ av subvention under undersökningsperioden för de exporterande tillverkarna i urvalet har fastställts till följande:

                              Bidrag till teknisk uppgradering eller omvandling

                              Företag/Grupp

                              Subventionens storlek

                              Benxi Group

                              0,09 %

                              Hesteel Group

                              0,01 %

                              Jiangsu Shagang Group (50)

                              0,94 %

                              Shougang Group

                              0,94 %

            3.9.3   Ad hoc-bidrag från kommunala/regionala myndigheter

                  (379)

                  Klagomålet innehåller bevisning för att den kinesiska stålindustrin kan få olika enstaka eller återkommande bidrag från myndigheter på olika nivåer, dvs. lokal, regional och nationell nivå.

                  (380)

                  Det framgick av undersökningen att alla grupper av företag i urvalet även erhöll betydande enstaka eller återkommande bidrag från myndigheter på olika nivåer, vilka medförde förmåner under undersökningsperioden. Några av dessa hade redan rapporterats av företagen i urvalet i deras frågeformulärssvar, under det att en del andra upptäcktes i samband med kontrollbesöken på plats. Inga av dem hade uppgivits i de kinesiska myndigheternas frågeformulärssvar.

            a)   Rättslig grund

                  (381)

                  Dessa bidrag beviljades företagen av myndigheter på nationell nivå eller på provins-, stads- eller distriktsnivå, och samtliga tycktes vara selektivt riktade till de företag som ingick i urvalet eller selektiva med avseende på belägenhet eller typ av industri. De närmare rättsliga bestämmelserna enligt vilka dessa förmåner beviljades, om det över huvud taget fanns någon rättslig grund, lämnades inte ut. Kommissionen fick dock i vissa fall i samband med kontrollbesöket en kopia av ett dokument utfärdat av en myndighet vilket åtföljde beviljandet av medel.

            b)   Undersökningsresultat

                  (382)

                  Med tanke på det stora antal olika bidrag som togs upp i klagomålet och/eller konstaterades i redovisningen hos företagen i urvalet presenteras bara en sammanfattning av de huvudsakliga undersökningsresultaten i denna förordning. Bevis för att det förekom en mängd bidrag och det faktum att de hade beviljats av kinesiska myndigheter på olika nivåer tillhandahölls inledningsvis av de fyra företagen i urvalet.

                  (383)

                  Andra bidrag utgjordes till exempel av patentmedel, medel och stipendier för vetenskap och teknik, medel för näringslivsutveckling, bidrag till grundläggande infrastruktur, stöd på distrikts- eller provinsnivå, medel för import av järnmalm, medel för omlokalisering av företag, särskilda medel för införande av utländsk avancerad teknik och ränterabatter för lån till importerade utrustning.

            c)   Slutsats

                  (384)

                  Dessa bidrag medför subventioner i den mening som avses i artikel 3.1 a i och artikel 3.2 i grundförordningen, eftersom en överföring av medel från de kinesiska myndigheterna skedde i form av bidrag till tillverkarna av den berörda produkten vilket medförde en förmån för mottagarna.

                  (385)

                  Dessa bidrag är också selektiva i den mening som avses i artikel 4.2 a och 4.3 i grundförordningen, eftersom de tycks vara begränsade till vissa företag eller specifika projekt i specifika regioner och/eller till stålindustrin. Dessa bidrag uppfyller inte kraven för att selektivitet inte ska anses föreligga enligt artikel 4.2 b i grundförordningen, eftersom villkoren för berättigande och de faktiska urvalskriterierna för företagen inte är transparenta och objektiva och inte tillämpas automatiskt.

                  (386)

                  I samtliga fall tillhandahöll företagen information om bidragsbeloppen och från vem bidragen tagits emot. De berörda företagen bokförde också oftast denna inkomst under rubriken ”stödinkomster” i sin bokföring och hade låtit dessa räkenskaper granskas i en oberoende revision. Detta har ansetts vara positiva bevis för en subvention som innebar en utjämningsbar förmån.

                  (387)

                  Kommissionen beslutade därför att de kontrollerade undersökningsresultaten under kontrollerna på plats utgjorde en rimlig indikator på graden av subventionering i detta sammanhang. Eftersom dessa bidrag har gemensamma drag – de beviljas av en offentlig myndighet och ingår inte i ett subventionsprogram utan är enskilda bidrag – bedömde kommissionen dem tillsammans.

                  (388)

                  I sitt svar på utlämnandet av uppgifter hävdade de kinesiska myndigheterna att kommissionen inte lämnat tillräckligt detaljerade uppgifter för att motivera dessa bidrags selektivitet. Det bör emellertid påpekas att kommissionen fick mycket knapp information om dessa bidrag i svaren på frågeformuläret. De exporterande tillverkarna i urvalet bestred inte de belopp som beräknats av kommissionen och som utlämnats dem. De bestred inte heller att dessa bidrag mottogs från de kinesiska myndigheterna. Resultaten av kontrollerna varierade stort vad gäller antalet och det sammanlagda värdet av de bidrag som rapporterats i de kinesiska myndigheternas svar på frågeformuläret. Kommissionen beslutade att undersökningsresultaten från kontrollerna på plats utgjorde en rimlig indikator på graden av subventionering i detta sammanhang.

                  (389)

                  Det faktum att kommissionen uppgav att bidragen ”tycks” vara begränsade hänvisar just till denna brist på öppenhet om förekomsten av objektiva kriterier för stödberättigande för de företag som ingick i urvalet. Kommissionen godtog inte att detta tillvägagångssätt skulle innebära underlåtenhet att motivera de utjämningsbara bidragens selektivitet. Påståendet att kommissionen inte uppfyllde den standard som krävs för selektivitet avvisades därför.

            d)   Beräkning av subventionens storlek

                  (390)

                  Förmånen beräknades i enlighet med den metod som beskrivs i skäl 370.

                  (391)

                  Följande storlek på subventionen fastställdes för denna typ av subventioner under undersökningsperioden för de exporterande tillverkare som ingick i urvalet:

                              Ad hoc-bidrag

                              Företag/grupp

                              Subventionens storlek

                              Benxi Group

                              0,001 %

                              Hesteel Group

                              0,02 %

                              Jiangsu Shagang Group (51)

                              0,13 %

                              Shougang Group

                              0,13 %

            3.9.4   Andra bidragsordningar

                  (392)

                  Under undersökningsperioden mottog de exporterande tillverkare som ingick i urvalet inga ekonomiska bidrag inom ramen för de återstående bidragsprogram som nämns i avsnitt 3.3 iii.

            3.9.5   Totalt för alla bidragsordningar

                  (393)

                  Den totala storleken på subventionerna för alla bidrag under undersökningsperioden för de exporterande tillverkarna i urvalet fastställdes till följande:

                              Bidrag

                              Företag/grupp

                              Subventionens storlek

                              Benxi Group

                              0,34 %

                              Hesteel Group

                              0,09 %

                              Jiangsu Shagang Group

                              1,45 %

                              Shougang Group

                              1,45 %

            3.10   ”Foreign Trade Transformation and Upgrading Demonstration Bases” (”Demonstration Bases”) (demonstrationsbaser) och ”Common Service Platforms” (allmänna tjänsteplattformar)

                  (394)

                  Detta subventionsprogram hade ifrågasatts av Förenta staterna inom ramen för WTO. I april 2016 undertecknade Kina och Förenta staterna ett samförståndsavtal (52) där Kina åtog sig att upphäva, ändra eller ersätta alla de rättsliga instrument som har anknytning till detta program. Under samrådet lämnade de kinesiska myndigheterna ytterligare belägg för att dessa åtaganden genomförs. Inget av de företag som ingick i urvalet drog nytta av detta program under undersökningsperioden. Därför ansåg kommissionen att det inte fanns någon bevisning för utjämningsbar subventionering inom ramen för detta program.

            3.11   Subventionering av tillhandahållandet av varmvalsade platta stålprodukter till EU

                  (395)

                  Klaganden hävdade att de kinesiska myndigheterna ger ett finansiellt bidrag till olika aktörer i leveranskedjan för varmvalsade platta stålprodukter genom att tillhandahålla dessa produkter mot oskäligt låg ersättning till följd av statliga ingripanden i tillverkningen av varmvalsade platta stålprodukter i Kina, exempelvis genom att erbjuda policystyrda lån, råvaror och energi mot oskäligt låg ersättning, och att den förmån som denna övergripande ordning medför sprids till alla aktörer i leveranskedjan, inbegripet de exporterande tillverkarna i Kina (som kan fortsätta sin verksamhet och få stordriftsfördelar), de närstående importörerna i EU (som vinner marknadsandelar), slutkunderna i EU (som köper till ett pris som de vet är lägre på marknaden) och de kinesiska myndigheterna själva (som uppnår sina politiska mål).

                  (396)

                  Kommissionen noterade att grundförordningen ger möjlighet att ingripa mot subventioner som myndigheter i tredjeländer beviljar sina exporterande tillverkare och som snedvrider konkurrensen vid export till Europeiska unionen. Enligt skäl 5 är det nödvändigt att visa att ett finansiellt bidrag har beviljats av en offentlig myndighet eller annat offentligt organ ”inom [det subventionerande landets] territorium”. Dessutom hänvisas i artikel 4 i grundförordningen till begreppet selektivitet när en myndighet beviljar ett bidrag till en industri ”som ligger under den beviljande myndighetens behörighet”. Av detta följer att subventioner som en myndighet i ett tredjeland beviljar enheter utanför dess behörighet, t.ex. icke-närstående importörer i Europeiska unionen eller till och med slutkunder i Europeiska unionen, inte omfattas av detta instrument i den mån de inte kan hänföras till den exporterande tillverkaren.

                  (397)

                  Kommissionen fann inga bevis för att de kinesiska myndigheterna beviljar utjämningsbara subventioner till enheter som är närstående den exporterande tillverkaren. Påståendet avvisades därför.

                  (398)

                  Efter utlämnandet av uppgifter hävdade klaganden att kommissionens tolkning av skäl 5 och artikel 4 i grundförordningen var felaktig. Klaganden anser att skäl 5 inte är en bindande norm, och att i den utsträckning det finns ett territoriellt krav är det inte fråga om ett tvingande krav. Till stöd för detta påstående hänvisade klaganden till skäl 3 i grundförordningen, enligt vilket WTO:s regler – som inte har någon territoriell begränsning enligt panelens slutsatser i ärendet Brazil – Aircraft (53) – bör beaktas. Vad gäller påståendet om artikel 4 i grundförordningen fann klaganden stöd för sin tolkning i artikel 4.4, enligt vilken subventioner som är knutna till exportresultat är selektiva.

                  (399)

                  Kommissionen avvisade dessa argument. För det första är skälen i grundförordningen rättsligt bindande, eftersom de innehåller motiveringen till grundförordningens bestämmelser. Som sådana utgör de en viktig källa till tolkning av rättsakten. För det andra motsäger klaganden sig själv genom att argumentera mot territorialprincipen i skäl 5 genom att hänvisa till ett annat skäl, nämligen skäl 3. Det är oklart varför skäl 5 inte skulle vara rättsligt bindande samtidigt som skäl 3 skulle vara det. Därmed är det formella argumentet mot skäl 5 inte övertygande. För det tredje är panelrapporten i ärendet Brazil – Aircraft inte relevant i förevarande fall. I det ärendet beviljades subventionen till leverantörer inom Brasilien och delades med köpare utanför. I förevarande fall skulle subventionen inte ges till kinesiska tillverkare i Kina, utan endast till aktörer utanför. För det fjärde stöder inte heller hänvisningen till artikel 4.4 i grundförordningen klagandens ståndpunkt. Enligt denna bestämmelse är en subvention selektiv när den beviljande myndigheten ger den till ett tillverkande företag som är beläget inom dess jurisdiktion med förbehållet att den bör användas för exportändamål. Detta är något helt annat än att bevilja en subvention direkt till en aktör utanför dess behörighet. Kommissionen vidhåller därför sin ståndpunkt att subventioner som en myndighet i ett tredjeland beviljar enheter utanför dess behörighet, t.ex. icke-närstående importörer i Europeiska unionen eller till och med slutkunder i Europeiska unionen, inte omfattas av detta instrument i den mån de inte kan hänföras till den exporterande tillverkaren.

            3.12   Slutsats beträffande subventionering

                  (400)

                  Kommissionen beräknade storleken på de utjämningsbara subventionerna till de företag som ingick i urvalet i enlighet med bestämmelserna i grundförordningen, separat för varje subvention eller subventionsprogram, och adderade uppgifterna för att beräkna den totala storleken på subventioneringen för varje exporterande tillverkare för undersökningsperioden. För att beräkna den totala subventioneringen (se nedan) beräknade kommissionen först den relativa subventioneringen, dvs. subventioneringen som en procentandel av företagets totala omsättning. Denna procentandel användes därefter för att beräkna den subvention som tilldelades exporten av den berörda produkten till unionen under undersökningsperioden. Därefter beräknades subventionsbeloppet per ton av den berörda produkten som exporterades till unionen under undersökningsperioden, och nedanstående marginaler beräknades som andel av cif-värdet av samma export per ton.

                  (401)

                  I enlighet med artikel 15.3 i grundförordningen beräknades den totala storleken på subventioneringen för de samarbetsvilliga företag som inte ingick i urvalet på grundval av det vägda genomsnittet av de utjämningsbara subventioner som fastställts för de samarbetsvilliga exporterande tillverkarna i urvalet, med undantag av försumbara belopp samt storleken på de subventioner som fastställts för Jiangsu Shagang Group, som omfattas av bestämmelserna i artikel 28.1 i grundförordningen. Kommissionen bortsåg emellertid inte från undersökningsresultaten avseende förmånslån, även om den var tvungen att delvis förlita sig på bästa tillgängliga uppgifter för att fastställa dessa belopp. Kommissionen ansåg dock att de bästa tillgängliga uppgifter som användes i de fallen inte i någon väsentlig grad påverkade de upplysningar som behövdes för att fastställa storleken på subventioneringen genom förmånslån på ett rättvist sätt, så att exportörer som inte uppmanats att samarbeta i undersökningen inte straffades genom att denna metod användes (54). Kommissionen påminde hur som helst om att samarbetsvilliga företag som inte ingick i urvalet kan begära en påskyndad översyn i enlighet med artikel 20 i grundförordningen.

                  (402)

                  Med hänsyn till den höga graden av samarbetsvilja från de kinesiska exporterande tillverkarnas sida fastställdes subventionsstorleken för ”alla övriga företag” till nivån för den största subventionsstorlek som fastställts för företagen i urvalet. Subventionsstorleken för ”alla övriga företag” kommer att tillämpas på de företag som inte var samarbetsvilliga i undersökningen.

                              Företagets namn

                              Storleken på de utjämningsbara subventionerna

                              Benxi Group

                              28,5 %

                              Hesteel Group

                              7,8 %

                              Jiangsu Shagang Group

                              4,6 %

                              Shougang Group

                              38,6 %

                              Andra samarbetsvilliga företag

                              16,9 %

                              Alla övriga företag

                              38,6 %

            4.   SKADA

      4.1   Definition av unionsindustrin och unionstillverkningen

                  (403)

                  I samband med fastställandet av representativitet lämnade 17 företag tillverknings- och försäljningsuppgifter och angav att de tillverkat den likadana produkten under undersökningsperioden. På grundval av tillgängliga uppgifter i klagomålet står dessa företag för omkring 90 % av tillverkningen av den likadana produkten i unionen.

                  (404)

                  Utöver dessa 17 företag fanns det fem andra företag som tillverkade den likadana produkten under undersökningsperioden.

                  (405)

                  Unionens sammanlagda tillverkning under undersökningsperioden fastställdes till cirka 74,7 miljoner ton. Kommissionen fastställde denna siffra på grundval av alla tillgängliga uppgifter om unionsindustrin, såsom uppgifter från klaganden och från alla kända tillverkare i unionen. De sex unionstillverkare som ingick i urvalet stod för 45 % av den sammanlagda tillverkningen i unionen av den likadana produkten (se skäl 18). Detta är ett representativt urval.

                  (406)

                  De unionstillverkare som svarar för unionens sammanlagda tillverkning utgör unionsindustrin i den mening som avses i artikel 4.1 i grundförordningen och kallas nedan unionsindustrin.

                  (407)

                  Unionstillverkarna uppvisade olika affärsmodeller och hade en varierande grad av vertikal integration. Unionsindustrin kan dock överlag karaktäriseras som en industri med hög grad av vertikal integration, vilket utvecklas ytterligare i skäl 408.

            4.2   Förbrukning i unionen

                  (408)

                  Såsom anges i skäl 45 klassificeras den berörda produkten enligt ett antal KN-nummer inklusive vissa ex-nummer. För att inte underskatta förbrukningen i unionen, och med tanke på den marginella inverkan dessa nummer uppenbarligen har på den totala förbrukningen, har importvolymerna för ex-numren beaktats till fullo vid beräkningen av förbrukningen i unionen.

                  (409)

                  Eftersom unionsindustrin till största delen är vertikalt integrerad och den berörda produkten anses vara råvara för tillverkningen av olika produkter i ett senare led med ett mervärde, börjande med kallvalsade produkter, analyserades företagsintern förbrukning och förbrukning på den öppna marknaden separat.

                  (410)

                  Det är viktigt att göra åtskillnad mellan den företagsinterna och den öppna marknaden vid skadeanalysen, eftersom de produkter som är avsedda för företagsintern användning inte är utsatta för en direkt konkurrens från import, och internpriserna sätts inom gruppen enligt olika prissättningsstrategier. Tillverkning som är avsedd för den öppna marknaden konkurrerar däremot direkt med importen av den berörda produkten och säljs till marknadspriser.

                  (411)

                  För att få en så fullständig bild som möjligt av unionsindustrin inhämtade kommissionen uppgifter för hela verksamheten när det gäller den likadana produkten och fastställde om tillverkningen var avsedd för företagsintern användning eller för den öppna marknaden. Kommissionen konstaterade att ca 60 % av unionstillverkarnas sammanlagda tillverkning var avsedd för företagsintern användning.

            4.2.1   Företagsintern förbrukning på unionsmarknaden

                  (412)

                  Kommissionen fastställde den företagsinterna förbrukningen i unionen på grundval av den företagsinterna användningen och den företagsinterna försäljningen på unionsmarknaden för alla kända tillverkare i unionen. Den företagsinterna förbrukningen i unionen uppvisade följande utveckling beräknad på denna grundval:

                     Tabell 1

                     Företagsintern förbrukning på unionsmarknaden (i ton)

                              2012

                              2013

                              2014

                              UP

                              Företagsintern förbrukning

                              40 775 889

                              42 418 062

                              42 887 175

                              42 271 071

                                 Index (2012 = 100)

                                 100

                                 104

                                 105

                                 104

                                 Källa: Eurofers svar på frågeformuläret.

                  (413)

                  Under skadeundersökningsperioden ökade den företagsinterna förbrukningen på unionsmarknaden med ca 4 %. Denna ökning beror främst på en ökning av den företagsinterna marknaden, inklusive när det gäller komponenter för exempelvis bilindustrin.

            4.2.2   Förbrukning på den öppna marknaden (unionsmarknaden)

                  (414)

                  Kommissionen fastställde förbrukningen på den öppna marknaden på grundval av a) alla kända unionstillverkares försäljning på unionsmarknaden och b) importen till unionen från samtliga tredjeländer enligt Eurostats uppgifter, men även med beaktande av de uppgifter som lämnats av de samarbetsvilliga exporterande tillverkarna i det berörda landet. Förbrukningen på den öppna marknaden i unionen uppvisade följande utveckling beräknad på denna grundval:

                     Tabell 2

                     Förbrukning på den öppna marknaden (i ton)

                              2012

                              2013

                              2014

                              UP

                              Förbrukning på den öppna marknaden

                              31 405 157

                              32 292 192

                              33 139 474

                              35 156 318

                                 Index (2012 = 100)

                                 100

                                 103

                                 106

                                 112

                                 Källa: Eurofers svar på frågeformuläret.

                  (415)

                  Under skadeundersökningsperioden ökade förbrukningen på den öppna marknaden i unionen med ca 12 %. Ökningen berodde främst på den ekonomiska återhämtningen för industrin i senare led.

                  (416)

                  En sammanslagning av de två föregående tabellerna visar att den totala förbrukningen (som alltså omfattar förbrukningen på både den företagsinterna och den öppna marknaden) utvecklades under den undersökta perioden enligt följande:

                     Tabell 3

                     Total förbrukning (företagsintern och öppen marknad) (i ton)

                              2012

                              2013

                              2014

                              UP

                              Total förbrukning

                              72 181 046

                              74 710 254

                              76 026 649

                              77 427 389

                                 Index (2012 = 100)

                                 100

                                 104

                                 105

                                 107

                                 Källa: Eurofers svar på frågeformuläret; Eurostat.

                  (417)

                  Av tabellen ovan framgår att den totala förbrukningen har ökat till en nivå som var högre under undersökningsperioden än i början av skadeundersökningsperioden. Trenden förklaras av ökningen i företagsintern förbrukning som var mycket större än ökningen på den öppna marknaden i absoluta tal.

            4.3   Import från det berörda landet

      4.3.1   Volym och marknadsandel för importen från det berörda landet

                  (418)

                  Kommissionen fastställde importvolymen på grundval av uppgifter från Eurostats databas. Marknadsandelen för importen fastställdes genom en jämförelse mellan importvolymerna och förbrukningen på den öppna markaden i unionen enligt tabellen i skäl 414.

                  (419)

                  Importen till unionen från Kina utvecklades på följande sätt:

                     Tabell 4

                     Total subventionerad import (i ton) och marknadsandel

                              2012

                              2013

                              2014

                              UP

                              Importvolym från Kina

                              246 720

                              336 028

                              592 104

                              1 519 304

                                 Index (2012 = 100)

                                 100

                                 136

                                 240

                                 616

                              Kinas marknadsandel

                              0,79 %

                              1,04 %

                              1,79 %

                              4,32 %

                                 Index (2012 = 100)

                                 100

                                 132

                                 227

                                 550

                                 Källa: Eurostat.

                  (420)

                  Det framgår av tabellen ovan att importen från det berörda landet ökade betydligt i absoluta tal under skadeundersökningsperioden. Samtidigt ökade den totala marknadsandelen för importen från Kina till unionen mer än femfaldigt under skadeundersökningsperioden.

            4.3.2   Priser på importen från det berörda landet och prisunderskridande

                  (421)

                  Kommissionen fastställde importpriserna på grundval av uppgifter från Eurostat. Det vägda genomsnittliga priset på importen till unionen från det berörda landet utvecklades på följande sätt:

                     Tabell 5

                     Importpriser (i euro/ton)

                              2012

                              2013

                              2014

                              UP

                              Genomsnittspris för den subventionerade importen

                              600

                              505

                              463

                              404

                                 Index (2012 = 100)

                                 100

                                 84

                                 77

                                 67

                                 Källa: Eurostat.

                  (422)

                  De genomsnittliga priserna på importen minskade från 600 euro/ton 2012 till 404 euro/ton under undersökningsperioden. Under skadeundersökningsperioden minskade det genomsnittliga priset per enhet för den subventionerade importen med ca 33 %.

                  (423)

                  Kommissionen bedömde prisunderskridandet under undersökningsperioden genom att jämföra

                              —

                              de vägda genomsnittliga försäljningspriserna per produkttyp som de sex unionstillverkarna tog ut från icke-närstående kunder på den öppna markaden i unionen, justerade till nivån fritt fabrik, och

                              —

                              de motsvarande vägda genomsnittliga priser cif unionens gräns per produkttyp för importen från de samarbetsvilliga tillverkarna i det berörda landet som togs ut av den första oberoende kunden på unionsmarknaden, med lämpliga justeringar för kostnader efter import.

                  (424)

                  Prisjämförelsen gjordes för varje enskild produkttyp för transaktioner i samma handelsled, efter justering av priserna där detta var nödvändigt, och efter avräkning av rabatter och avdrag. Resultatet av jämförelsen uttrycktes som en procentandel av unionstillverkarnas omsättning under undersökningsperioden. De viktigaste justeringarna rörde leveranskostnader (varierande mellan 2,7 % och 6,3 % per unionstillverkare i urvalet) och rabatter (varierande mellan 0,1 % och 19,5 %). Eftersom inga icke-närstående importörer gav sig till känna i detta fall, adderades en justering för kostnader efter import på 7 euro/ton. Detta var också den justering som gjordes i undersökningen avseende vissa kallvalsade platta stålprodukter (55), och kommissionen ansåg detta belopp lämpligt även för detta ärende eftersom den produkt som berörs av den pågående undersökningen i många avseenden liknar vissa kallvalsade platta stålprodukter.

                  (425)

                  På grundval av ovanstående fastställdes att den subventionerade importen från Kina underskred unionsindustrins priser med mellan 2,7 % och 5,6 %.

            4.4   Unionsindustrins ekonomiska situation

      4.4.1   Allmänna anmärkningar

                  (426)

                  I enlighet med artikel 8.4 i grundförordningen omfattade granskningen av den subventionerade importens inverkan på unionsindustrin en bedömning av alla ekonomiska indikatorer som var av betydelse för unionsindustrins tillstånd under skadeundersökningsperioden.

                  (427)

                  De makroekonomiska indikatorerna (tillverkning, produktionskapacitet, kapacitetsutnyttjande, försäljningsvolym, lager, tillväxt, marknadsandel, sysselsättning, produktivitet och dumpningsmarginalernas storlek) bedömdes för hela unionsindustrin. Bedömningen grundades på uppgifter från klaganden, vilka dubbelkontrollerats mot uppgifter från unionstillverkare och tillgänglig officiell statistik (Eurostat).

                  (428)

                  Analysen av de mikroekonomiska indikatorerna (försäljningspriser, lönsamhet, kassaflöde, investeringar, avkastning på investeringar, kapitalanskaffningsförmåga, löner och tillverkningskostnader) gjordes på företagsnivå för unionstillverkarna i urvalet. Bedömningen gjordes på grundval av kontrollerade uppgifter från dessa.

                  (429)

                  För att få en så fullständig bild som möjligt av unionsindustrin inhämtade kommissionen uppgifter för hela tillverkningen av den berörda produkten och fastställde om tillverkningen var avsedd för företagsintern användning eller för den öppna marknaden.

                  (430)

                  För vissa indikatorer som rör unionsindustrin gjorde kommissionen separata analyser av uppgifterna avseende den öppna marknaden och uppgifterna avseende den företagsinterna marknaden samt en jämförande analys. Det rör sig om följande faktorer: försäljning, marknadsandel, pris per enhet, lönsamhet och kassaflöde. Övriga ekonomiska indikatorer kunde däremot endast granskas på ett meningsfullt sätt genom att se till hela verksamheten, inklusive unionsindustrins företagsinterna användning, eftersom de hänför sig till hela verksamheten, oavsett om produkterna säljs på den företagsinterna eller på den öppna marknaden. Det rör sig om följande faktorer: tillverkning, kapacitet, kapacitetsutnyttjande, investeringar, avkastning på investeringar, sysselsättning, produktivitet, lager och arbetskraftskostnader. För dessa faktorer krävs det att man analyserar unionsindustrin i dess helhet för att man ska kunna få en fullständig bild av skadan för unionsindustrin, eftersom det inte går att urskilja vilka av de ifrågavarande uppgifterna som hänför sig till företagsintern försäljning respektive försäljning på den öppna marknaden.

            4.4.2   Makroekonomiska indikatorer

      4.4.2.1   Tillverkning, produktionskapacitet och kapacitetsutnyttjande

                  (431)

                  Unionens sammanlagda tillverkning, produktionskapacitet och kapacitetsutnyttjande utvecklades på följande sätt under skadeundersökningsperioden:

                     Tabell 6

                     Tillverkning, produktionskapacitet och kapacitetsutnyttjande

                              2012

                              2013

                              2014

                              UP

                              Tillverkningsvolym (i ton)

                              73 050 974

                              74 588 182

                              75 509 517

                              74 718 189

                                 Index (2012 = 100)

                                 100

                                 102

                                 103

                                 102

                              Produktionskapacitet (i ton)

                              102 247 218

                              100 667 836

                              100 040 917

                              98 093 841

                                 Index (2012 = 100)

                                 100

                                 99

                                 98

                                 96

                              Kapacitetsutnyttjande

                              71,4 %

                              74,1 %

                              75,5 %

                              76,2 %

                                 Källa: Eurofers svar på frågeformuläret.

                  (432)

                  Under skadeundersökningsperioden ökade unionsindustrins tillverkningsvolym med 2 %, trots att en italiensk unionstillverkare minskat sin tillverkning avsevärt under samma period (– 3 miljoner ton).

                  (433)

                  De rapporterade kapacitetsuppgifterna hänför sig till den tekniska kapaciteten, vilket innebär att man beaktat de justeringar som gjorts (och som industrin anser vara standard) för ställtid, underhåll, flaskhalsar och andra normala uppehåll. Produktionskapaciteten minskade under skadeundersökningsperioden på grund av den nedlagda tillverkningen i Belgien och Italien.

                  (434)

                  Det ökade kapacitetsutnyttjandet berodde på att tillverkningsvolymen ökat något, främst till följd av en ökning av den företagsinterna förbrukningen (+ 4 %) och förbrukningen på den öppna marknaden (+ 12 %), och detta trots den betydande minskning av tillverkningsvolymen som kunde hänföras främst till en italiensk unionstillverkare.

            4.4.2.2   Försäljningsvolym och marknadsandel

                  (435)

                  Unionsindustrins försäljningsvolym och marknadsandel på den öppna marknaden utvecklades på följande sätt under skadeundersökningsperioden:

                     Tabell 7

                     Försäljningsvolym och marknadsandel (på den öppna marknaden)

                              2012

                              2013

                              2014

                              UP

                              Försäljningsvolym (i ton)

                              27 273 319

                              27 468 243

                              27 910 748

                              27 327 906

                                 Index (2012 = 100)

                                 100

                                 101

                                 102

                                 100

                              Marknadsandel

                              86,8 %

                              85,1 %

                              84,2 %

                              77,7 %

                                 Index (2012 = 100)

                                 100

                                 98

                                 97

                                 90

                                 Källa: Eurofers svar på frågeformuläret; Eurostat.

                  (436)

                  Unionsindustrins försäljningsvolym på unionsmarknaden förblev relativt stabil under skadeundersökningsperioden, dvs. mellan 27 och 28 miljoner ton.

                  (437)

                  Under skadeundersökningsperioden minskade unionsindustrins marknadsandel av förbrukningen i unionen med mer än 9 procentenheter, dvs. från 86,8 % till 77,7 %. Minskningen av unionsindustrins marknadsandel översteg betydligt den lilla ökningen av dess försäljning på den öppna marknaden i unionen.

                  (438)

                  Vad gäller den företagsinterna marknaden på unionsmarknaden utvecklades försäljningsvolymen och marknadsandelen för denna på följande sätt under skadeundersökningsperioden:

                     Tabell 8

                     Volym och marknadsandel för den företagsinterna marknaden på unionsmarknaden

                              2012

                              2013

                              2014

                              UP

                              Företagsintern volym på unionsmarknaden (i ton)

                              40 775 889

                              42 418 062

                              42 887 175

                              42 271 071

                                 Index (2012 = 100)

                                 100

                                 104

                                 105

                                 104

                              Unionsindustrins sammanlagda tillverkning (i ton)

                              73 050 974

                              74 588 182

                              75 509 517

                              74 718 189

                              % företagsintern volym i förhållande till den sammanlagda tillverkningen

                              55,7 %

                              56,7 %

                              56,6 %

                              56,4 %

                                 Källa: Eurofers svar på frågeformuläret; Eurostat.

                  (439)

                  Unionsindustrins företagsinterna volym (dvs. företagsintern användning och företagsintern försäljning på unionsmarknaden) på unionsmarknaden ökade med 4 % under skadeundersökningsperioden, från ca 40,7 miljoner ton 2011 till 42,2 miljoner ton under undersökningsperioden.

                  (440)

                  Unionsindustrins företagsinterna marknadsandel (uttryckt som procentandel av den sammanlagda tillverkningen) var stabil under skadeundersökningsperioden, mellan 55,7 % och 56,7 %.

            4.4.2.3   Sysselsättning och produktivitet

                  (441)

                  Vid beräkning av sysselsättningen beaktades endast anställda som arbetar direkt med den likadana produkten i unionstillverkarnas olika stålverk. Denna metod gav korrekta uppgifter som är relativt lätta att fastställa.

                  (442)

                  Sysselsättningen och produktiviteten utvecklades på följande sätt under skadeundersökningsperioden:

                     Tabell 9

                     Sysselsättning och produktivitet

                              2012

                              2013

                              2014

                              UP

                              Antal anställda
                              (heltidsanställning/anställd)

                              18 729

                              18 632

                              17 739

                              17 829

                                 Index (2012 = 100)

                                 100

                                 99

                                 95

                                 95

                              Produktivitet (i ton/anställd)

                              3 900

                              4 003

                              4 257

                              4 191

                                 Index (2012 = 100)

                                 100

                                 103

                                 109

                                 107

                                 Källa: Eurofers svar på frågeformuläret.

                  (443)

                  Unionsindustrin minskade sin sysselsättningsnivå under skadeundersökningsperioden i en strävan att minska sina tillverkningskostnader och öka sin effektivitet, för att bättre kunna möta den ökande konkurrensen från kinesisk och annan import på marknaden. Detta ledde till en minskning av personalstyrkan med 5 % under skadeundersökningsperioden, utan hänsyn till eventuell indirekt sysselsättning. Detta tillsammans med den något ökande tillverkningsvolymen (+ 2 %) under skadeundersökningsperioden ledde till att produktiviteten hos unionsindustrins personalstyrka, mätt som output per anställd och år, ökade mycket mer (+ 7 %) än den faktiska tillverkningen. Detta visar att unionsindustrin var villig att anpassa sig till de ändrade marknadsvillkoren för att behålla sin konkurrenskraft.

            4.4.2.4   Lagerhållning

                  (444)

                  Unionstillverkarnas lagernivåer utvecklades på följande sätt under skadeundersökningsperioden:

                     Tabell 10

                     Lagerhållning

                              2012

                              2013

                              2014

                              UP

                              Utgående lager (i ton)

                              2 908 745

                              2 646 989

                              2 653 224

                              2 798 420

                                 Index (2012 = 100)

                                 100

                                 91

                                 91

                                 96

                              Utgående lager i procent av tillverkningen

                              4,0 %

                              3,5 %

                              3,5 %

                              3,7 %

                                 Index (2012 = 100)

                                 100

                                 89

                                 88

                                 94

                                 Källa: Eurofers svar på frågeformuläret.

                  (445)

                  Under skadeundersökningsperioden minskade utgående lager något. De flesta typerna av den likadana produkten tillverkas av unionsindustrin utifrån specifika beställningar från användarna. Därför kan lager inte anses vara en viktig skadeindikator för denna industri. Detta bekräftas också om man ser till utvecklingen av utgående lager i procent av tillverkningen. Såsom framgår ovan var denna indikator relativt stabil och låg på ca 3,5–4 % av tillverkningsvolymen.

            4.4.2.5   De utjämningsbara subventionernas storlek

                  (446)

                  De utjämningsbara subventionerna för Kina, som anges ovan i subventionsavsnittet, är av betydande storlek. Med hänsyn till volymerna av och priserna för den subventionerade importen från det berörda landet kan verkningarna av de faktiska subventionsmarginalerna inte anses vara försumbara.

            4.4.2.6   Tillväxt

                  (447)

                  Förbrukningen i unionen (på den öppna marknaden) ökade med ca 12 % under skadeundersökningsperioden, medan unionsindustrins försäljningsvolym på unionsmarknaden var stabil. Unionsindustrin upplevde därmed en viss förlust av marknadsandelar, i motsats till importen från det berörda landet vars marknadsandel ökade betydligt under skadeundersökningsperioden.

            4.4.3   Mikroekonomiska indikatorer

      4.4.3.1   Priser och faktorer som påverkar priserna

                  (448)

                  Unionstillverkarnas vägda genomsnittliga försäljningspris per enhet på den öppna marknaden i unionen utvecklades på följande sätt under skadeundersökningsperioden:

                     Tabell 11

                     Försäljningspriser på den öppna marknaden i unionen

                              2012

                              2013

                              2014

                              UP

                              Försäljningspris (i euro per ton)

                              553

                              498

                              471

                              427

                                 Index (2012 = 100)

                                 100

                                 90

                                 85

                                 77

                              Tillverkningskostnad per enhet (i euro/ton)

                              572

                              511

                              469

                              431

                                 Index (2012 = 100)

                                 100

                                 89

                                 82

                                 75

                                 Källa: Svar på frågeformulär från de utvalda unionstillverkarna.

                  (449)

                  Tabellen ovan visar utvecklingen av försäljningspriset per enhet på den öppna marknaden i unionen och motsvarande tillverkningskostnad. Försäljningspriserna har i genomsnitt varit lägre än tillverkningskostnaden per enhet, med undantag för 2014 då marknaden började återhämta sig och den kinesiska importens marknadsandel var lägre än under undersökningsperioden.

                  (450)

                  Under 2012 och 2013 medförde efterdyningarna av euroområdets skuldkris och en vikande efterfrågan på stål under 2012 en negativ påverkan på unionsindustrins resultat. Under 2014 och första halvåret 2015 började unionsindustrin återhämta sig tack vare ökade ansträngningar för att förbli konkurrenskraftig, särskilt genom att höja produktiviteten hos unionsindustrins personalstyrka enligt beskrivningen i skäl 443, vilket medförde produktivitetsförbättringar och ett högre kapacitetsutnyttjande.

                  (451)

                  Trots dessa ansträngningar låg tillverkningskostnaden generellt högre än de sjunkande försäljningspriserna, och för att begränsa förlusten av marknadsandelar följde unionstillverkarna den nedåtgående prisspiralen och sänkte sina försäljningspriser betydligt, särskilt under 2015. Eftersom den berörda produkten är en råvara blev unionstillverkarna tvungna att följa den nedåtgående prisspiralen under undersökningsperioden.

                  (452)

                  När tillverkarna i urvalet överlät eller sålde vissa varmvalsade platta produkter av järn, olegerat stål eller annat legerat stål avsedda för företagsintern förbrukning till internpriser för ytterligare bearbetning i senare led använde de sig av många olika prissättningsstrategier. Det går därför inte att dra någon meningsfull slutsats av prisutvecklingen för den företagsinterna förbrukningen.

            4.4.3.2   Arbetskraftskostnader

                  (453)

                  Unionstillverkarnas genomsnittliga arbetskraftskostnader utvecklades på följande sätt under skadeundersökningsperioden:

                     Tabell 12

                     Genomsnittlig arbetskraftskostnad per anställd

                              2012

                              2013

                              2014

                              UP

                              Genomsnittliga arbetskraftskostnader per anställd (i euro)

                              63 722

                              63 374

                              66 039

                              66 023

                                 Index (2011 = 100)

                                 100

                                 99

                                 104

                                 104

                                 Källa: Svar på frågeformulär från de utvalda unionstillverkarna.

                  (454)

                  Under skadeundersökningsperioden ökade den genomsnittliga lönen per anställd med 4 %.

            4.4.3.3   Lönsamhet, kassaflöde, investeringar, avkastning på investeringar och kapitalanskaffningsförmåga

                  (455)

                  Unionstillverkarnas lönsamhet, kassaflöde, investeringar och avkastning på investeringar utvecklades på följande sätt under skadeundersökningsperioden:

                     Tabell 13

                     Lönsamhet, kassaflöde, investeringar och avkastning på investeringar

                              2012

                              2013

                              2014

                              UP

                              Lönsamhet för försäljning på den öppna marknaden i unionen (i % av omsättningen)

                              – 3,3 %

                              – 2,7 %

                              0,4 %

                              – 0,8 %

                              Kassaflöde (i tusen euro)

                              150 190

                              139 285

                              221 982

                              122 723

                                 Index (2012 = 100)

                                 100

                                 93

                                 148

                                 82

                              Investeringar (i tusen euro)

                              334 789

                              256 013

                              289 581

                              291 771

                                 Index (2012 = 100)

                                 100

                                 76

                                 86

                                 87

                              Avkastning på investeringar

                              – 4,5 %

                              – 3,5 %

                              0,5 %

                              – 1,0 %

                                 Källa: Svar på frågeformulär från de utvalda unionstillverkarna.

                  (456)

                  Kommissionen fastställde lönsamheten för unionstillverkarna genom att nettoförlusten före skatt för försäljningen av den likadana produkten på den öppna marknaden i unionen uttrycktes i procent av omsättningen.

                  (457)

                  Lönsamheten utvecklades negativt under skadeundersökningsperioden: förluster uppstod under alla tre åren, med undantag av år 2014. Även om förlusterna under åren 2012 och 2013 delvis är knutna till euroområdets skuldkris (utöver en vikande efterfrågan på stål under 2012) kunde unionstillverkarna delvis återhämta sig under 2014 och första halvåret 2015.

                  (458)

                  Nettokassaflödet är unionstillverkarnas förmåga att självfinansiera sin verksamhet. Trenden för nettokassaflödet varierade avsevärt under skadeundersökningsperioden, men förblev totalt sett i hög grad positiv, huvudsakligen på grund av kostnader som inte påverkar kassaflödet, såsom avskrivningar.

                  (459)

                  Eftersom avkastningen på investeringar sammantaget var negativ under alla åren med undantag för 2014 minskade unionsindustrin sina investeringar med 13 % mellan 2012 och 2015. Förmågan att anskaffa kapital påverkades av förlusterna under skadeundersökningsperioden, såsom framgår av de minskade investeringarna.

                  (460)

                  I tabellen nedan har år 2015 delats upp i kvartal, eftersom klaganden i sitt klagomål gjort gällande att det förekom en betydande försämring under andra halvåret 2015. Uppgifterna i tabellen visar mycket riktigt på en tydlig försämring av lönsamheten och nettoförsäljningsvärdet under andra halvåret 2015 till följd av fortsatt sjunkande försäljningspriser på den öppna marknaden i unionen.

                     Tabell 14

                     Lönsamhet per kvartal för unionstillverkarna i urvalet

                              Kvartal 2015

                              Företagens vinst (förlust) per kvartal (i miljoner euro)

                              Nettoförsäljningspriser per ton

                              Nettoförsäljning på den öppna marknaden
                              (i miljoner euro)

                              Lönsamhet i %

                              Första

                              37,98

                              444,71

                              1 073,34

                              3,5 %

                              Andra

                              22,78

                              436,19

                              1 001,60

                              2,3 %

                              Tredje

                              – 22,92

                              426,36

                              857,49

                              – 2,7 %

                              Fjärde

                              – 69,80

                              392,92

                              699,47

                              – 10,0 %

                              Totalt

                              – 31,9

                              427,2

                              3 631,9

                              – 0,8 %

                                 Källa: Svar på frågeformulär från de utvalda unionstillverkarna.

            4.4.4   Slutsats beträffande väsentlig skada

                  (461)

                  Å ena sidan kunde unionsindustrin som helhet öka sina tillverkningsvolymer något (trots den kraftiga minskning av tillverkningen som kunde hänföras främst till en italiensk unionstillverkare) och förbättra sitt kapacitetsutnyttjande tack vare ökad företagsintern förbrukning och förbrukning på den öppna marknaden. Den vidtog också konkreta effektivitetshöjande åtgärder genom att hålla noggrann kontroll på tillverkningskostnaderna (huvudsakligen råvaror) och genom att öka produktionen per anställd. Som ett resultat minskade tillverkningskostnaden med 25 %. Dessutom förblev kassaflödet positivt under hela skadeundersökningsperioden. De unionstillverkare som ingick i urvalet kunde fortfarande investera omkring 250–330 miljoner euro per år under skadeundersökningsperioden.

                  (462)

                  Men trots unionsindustrins ansträngningar under skadeundersökningsperioden för att förbättra sitt resultat överlag, visar andra skadeindikatorer på en försämring av situationen på den öppna marknaden. Med undantag för 2014 och början av 2015, då unionsindustrin börjat återhämta sig något, uppkom förluster under hela skadeundersökningsperioden. Under andra halvåret 2015 nådde dessa förluster ohållbara nivåer. Trots att försäljningsvolymerna höll sig på en relativt stabil nivå på den öppna marknaden i unionen, förlorade unionsindustrin marknadsandelar och tvingades till följd av den negativa avkastningen på investeringar att minska sina investeringar.

                  (463)

                  Mot bakgrund av ovanstående drar kommissionen slutsatsen att ovannämnda uppgifter visar att unionsindustrin befann sig i en svag situation vid slutet av undersökningsperioden (56), men inte i sådan utsträckning att unionsindustrin lidit väsentlig skada under skadeundersökningsperioden i den mening som avses i artikel 8.4 i grundförordningen.

                  (464)

                  Efter utlämnandet av uppgifter ifrågasatte de kinesiska myndigheterna kommissionens slutsats att unionsindustrin befann sig i en svag situation vid slutet av undersökningsperioden, och detta av följande skäl:

                              —

                              För det första ökade den totala tillverkningsvolymen med 2 % mellan 2012 och undersökningsperioden. Dessutom ökade unionsindustrins utnyttjande av produktionskapaciteten med 4,8 % under skadeundersökningsperioden.

                              —

                              För det andra förblev unionsindustrins försäljningsvolymer stabila, och en minskning av marknadsandelen med nio procentenheter påstods inte vara särskilt betydande med tanke på att unionsindustrin fortfarande dominerade marknaden med en andel på 77,7 % under undersökningsperioden.

                              —

                              För det tredje minskade sysselsättningen visserligen med 5 % under skadeundersökningsperioden, men detta måste ses mot bakgrund av en samtidig ökning av produktiviteten med 7 %.

                              —

                              För det fjärde borde minskningen av försäljningspriserna ses mot bakgrund av en motsvarande minskning av tillverkningskostnaderna per enhet. De kinesiska myndigheterna ifrågasatte också kommissionens uttalande att lönsamheten utvecklades negativt under skadeundersökningsperioden, eftersom den i själva verket förbättrades med 2,5 % jämfört med 2012. Dessutom visar uppgifterna att unionsindustrins kassaflöde förblev positivt under hela skadeundersökningsperioden, och unionstillverkarna i urvalet kunde fortfarande göra investeringar på cirka 250–330 miljoner euro per år.

                              —

                              För det femte hävdades att en jämförelse av de faktiska omständigheterna i förevarande ärende med dem i mål T-528/09, Hubei Xinyegang Steel mot rådet (57), skulle visa att de faktiska omständigheterna i det sistnämnda fallet i mycket högre grad tydde på en svag ställning för unionsindustrin.

                  (465)

                  Kommissionen avvisade de kinesiska myndigheternas ovannämnda argument på följande grunder:

                              —

                              För det första, vad gäller de kinesiska myndigheternas argument om uppgifterna om tillverkning och produktionskapacitet, tillstod kommissionen att vissa makroekonomiska indikatorer (t.ex. tillverkningsvolymer, kapacitetsutnyttjande till följd av ökningen av företagsintern förbrukning och förbrukning på den öppna marknaden) fortfarande följde en positiv trend (se skäl 461). Dessa trender leder dock inte till ett ifrågasättande av den övergripande slutsatsen att unionsindustrin befann sig i en svag situation vid slutet av undersökningsperioden, eftersom andra indikatorer visade på en försämring av unionsindustrins situation, (se skäl 462).

                              —

                              För det andra, vad gäller de kinesiska myndigheternas argument om uppgifterna om försäljningsvolymer och marknadsandelar, tillstod kommissionen att unionsindustrins försäljningsvolym låg på en relativt stabil nivå (se skäl 436). Kommissionen höll dock inte med de kinesiska myndigheterna om att en minskning av marknadsandelen med nio procentenheter inte är betydande. Såsom förklaras i skäl 437 fann kommissionen att ”[m]inskningen av unionsindustrins marknadsandel översteg betydligt den lilla ökningen av dess försäljning på den öppna marknaden i unionen”. Analysen grundar sig på unionsindustrin som helhet, oavsett om de stod bakom klagomålet eller inte. Ökningarna för de unionstillverkare som inte stod bakom klagomålet är marginella i jämförelse med de kraftiga minskningarna för de klagande unionstillverkarna.

                              —

                              För det tredje, vad gäller de kinesiska myndigheternas argument om sysselsättning och produktivitet, tillstod kommissionen att produktiviteten hos unionsindustrins personalstyrka, mätt som output per anställd, ökade mycket mer (+ 7 %) än den faktiska produktionen (se skäl 442). Även om kommissionen skulle bortse från de anställda som arbetar för den företagsinterna marknaden, visar denna indikator tydligt att antalet personer som arbetar med varmvalsade platta stålprodukter minskade under skadeundersökningsperioden.

                              —

                              För det fjärde avvisade kommissionen de kinesiska myndigheternas argument om minskningen av försäljningspriserna och den motsvarande minskningen av tillverkningskostnaderna per enhet, lönsamheten och kassaflödet, och det av följande skäl:

                                          —

                                          Vad gäller den motsvarande minskningen av kostnaden och försäljningspriset per enhet tillstod kommissionen att utvecklingen av unionsindustrins försäljningspris motsvarar utvecklingen av tillverkningskostnaden per enhet (se tabell 11 i skäl 448). Kommissionen pekade dock, såsom anges i skäl 449, också på att försäljningspriserna i genomsnitt varit lägre än tillverkningskostnaden per enhet, med undantag för 2014 då marknaden började återhämta sig och den kinesiska importens marknadsandel var lägre än under undersökningsperioden. Dessutom, såsom anges i skäl 589, minskade unionsindustrins tillverkningskostnad med 25 % totalt sett under skadeundersökningsperioden, medan de genomsnittliga priserna på importen från Kina minskade med en högre procentsats, dvs. med 33 %, under samma period (se skäl 517). Dessutom skulle, såsom anges i skäl 590, unionsindustrin ha kunnat bibehålla nivån på sina försäljningspriser och på så sätt kunnat dra nytta av de minskade kostnaderna. Den var dock inte i stånd att göra detta på grund av den subventionerade importen till lägre priser från Kina.

                                          —

                                          Kommissionen ifrågasatte de kinesiska myndigheternas påstående att lönsamheten inte utvecklades negativt under skadeundersökningsperioden, utan till och med ökade med 2,5 % under undersökningsperioden jämfört med 2012, och det av följande skäl. Såsom anges i skäl 544 konstaterade kommissionen att även om förlusten under undersökningsperioden uppgick till – 0,8 %, nådde lönsamheten för de unionstillverkare som ingick i urvalet den ohållbara nivån – 10 % under det fjärde kvartalet 2015, då den kinesiska prispressen var mest påtaglig.

                                          —

                                          Vad gäller det positiva kassaflödet tillstod kommissionen redan att detta var en av de skadeindikatorer som utvecklades positivt under skadeundersökningsperioden (se skäl 461).

                              —

                              För det femte, vad gäller jämförelsen mellan förevarande ärende och mål T-528/09, Hubei Xinyegang Steel mot rådet: de kinesiska myndigheterna hävdar i detta sammanhang att de faktiska omständigheterna visade att det i det sistnämnda fallet fanns långt fler faktorer som tydde på en svag ställning för unionsindustrin. Kommissionen avvisade de kinesiska myndigheternas påstående på grund av att kommissionens bedömning i förevarande ärende överensstämde med den rättspraxis som åsyftades. Till skillnad från rådets förordning (EG) nr 926/2009 (58), som var den förordning som mål T-528/09, Hubei Xinyegang Steel Co. Ltd mot rådet gällde, bör följande noteras:

                                          —

                                          För det första är varje utredning som kommissionen inleder faktaspecifik i sin egen rätt, bland annat vad gäller produktdefinitionen, den berörda branschen och de skadeindikatorer som måste beaktas.

                                          —

                                          För det andra är det en ännu mer komplex uppgift att bedöma risk för skada. Det är alltså svårt redan att göra en jämförelse mellan skadeundersökningar av olika produkter, branscher och undersökningsperioder, men det är en extremt svår och komplex uppgift att göra en jämförelse mellan undersökningar av risk för skada, med tanke på den stora mängden enskilda faktorer som ingår i ett fastställande av risk för skada. En sådan jämförelse kan inte inriktas på en enskild faktor, eller för den delen – som de kinesiska myndigheterna verkar antyda – på enbart en jämförelse av importvolymen och marknadsandelen.

                                          —

                                          För det tredje analyserade och bedömde kommissionen uppgifterna för perioden efter undersökningsperioden så noggrant som möjligt för att bekräfta eller vederlägga sina slutsatser, såsom krävdes enligt den nämnda domen, och konstaterade att unionsindustrin befann sig i en svag situation vid slutet av undersökningsperioden, men inte i sådan utsträckning att den lidit väsentlig skada under skadeundersökningsperioden i den mening som avses i artikel 3.5 i grundförordningen. Till stor skillnad från slutsatserna i mål T-528/09 utmålar skadeindikatorerna i förevarande ärende inte en bild av en industri som befinner sig i en stark situation, vilket förstainstansrätten fann vara fallet i förhållande till den bransch som det målet gällde (59).

                        Sammanfattningsvis anser kommissionen att de kinesiska myndigheterna inte tar upp några faktorer utöver dem som redan beaktats som skulle kunna leda till ett ifrågasättande av ovannämnda slutsatser. De kinesiska myndigheterna hänvisar i sin argumentation i huvudsak till de indikatorer som fortfarande var positiva vid slutet av undersökningsperioden, vilket kommissionen också tillstod (se skäl 461). De ger dock ingen förklaring som skulle kunna leda till ett ifrågasättande av exempelvis slutsatserna i skäl 462, där kommissionen redogjorde för de andra indikatorer som visade på en försämring av situationen på den öppna marknaden i unionen. I skäl 462 beskrivs förlusten av marknadsandelar och de minskade investeringarna mot bakgrund av den negativa avkastningen på investeringar, och dessutom betonas att förlusterna nådde ohållbara nivåer under andra halvåret 2015. Kommissionen avvisade därför samtliga av de kinesiska myndigheternas argument i detta avseende.

                  (466)

                  Kommissionen bekräftade således sina slutsatser i skälen 461–463 och drog slutsatsen att uppgifterna visar att unionsindustrin befann sig i en svag situation i slutet av undersökningsperioden, men inte i sådan utsträckning att unionsindustrin lidit väsentlig skada under skadeundersökningsperioden i den mening som avses i artikel 8.4 i grundförordningen.

            5.   RISK FÖR SKADA

      5.1   Inledning

                  (467)

                  I analysen av risk för väsentlig skada för unionsindustrin tas, i enlighet med artikel 8.8 andra stycket i grundförordningen, hänsyn även till följande faktorer:

                              —

                              De ifrågavarande subventionernas art och de kommersiella effekter som dessa kan komma att få.

                              —

                              En betydande ökningstakt för subventionerad import till unionsmarknaden som talar för att en väsentligt ökad import är sannolik.

                              —

                              Huruvida det finns tillräcklig och fritt tillgänglig kapacitet hos exportören eller en nära förestående, väsentlig ökning av denna kapacitet som talar för en väsentligt ökad subventionerad export till unionen, med beaktande av förekomsten av andra exportmarknader som skulle kunna ta emot ytterligare export.

                              —

                              Om importen sker till priser som väsentligt skulle kunna sänka priserna eller hindra de prisökningar som annars skulle ha ägt rum och som sannolikt skulle öka efterfrågan på ytterligare import.

                              —

                              Lagerhållningen av den undersökta produkten.

                  (468)

                  Utöver dessa fem faktorer kan det även finnas ytterligare faktorer att analysera vid fastställandet av om det föreligger risk för skada. Kommissionen utsträckte analysen särskilt till faktorer som lönsamhet och orderingång, för vilka det fanns uppgifter såväl för undersökningsperioden som för tiden efter undersökningsperioden.

                  (469)

                  Med avseende på skadeundersökningsperioden granskade kommissionen på nytt de uppgifter som samlats in för 2012–2015, eftersom en förståelse av den situation som unionsindustrin för närvarande befinner sig i är nödvändig för att kunna fastställa om unionsindustrin riskerar att drabbas av skada (60).

                  (470)

                  Enligt rättspraxis får dessutom unionsinstitutionerna under vissa omständigheter beakta uppgifter från perioden efter undersökningen när de genomför antidumpningsundersökningar (och följaktligen också antisubventionsundersökningar) som inleds på grundval av påståenden om risk för skada. Enligt rättspraxis kräver fastställandet av huruvida det finns risk för skada per definition en framåtblickande analys.

                  (471)

                  Kommissionen gjorde följaktligen en framåtblickande analys av samtliga faktorer. Dessutom kunde den samla in uppgifter om subventionerad import, kinesisk kapacitet och importpriser för perioden januari 2016–februari 2017 för att bekräfta eller vederlägga prognoserna, i enlighet med vad domstolen begärt (61). När det gäller lönsamhet och orderingång fanns det dock inga fullständiga uppgifter för perioden januari–september 2016 och endast partiella uppgifter fram till slutet av juni 2016. När det gäller lagerhållningens omfattning fanns det inga fullständiga utan endast partiella uppgifter fram till första kvartalet 2017.

                  (472)

                  Enligt artikel 8.8 i grundförordningen ska fastställande av risk för väsentlig skada ske på grundval av fakta och inte endast påståenden, antaganden eller avlägsna möjligheter. Den förändring av förhållandena som skulle kunna skapa en situation där subventionen skulle vålla skada måste klart ha kunnat förutses och måste vara nära förestående.

                  (473)

                  Efter utlämnandet av uppgifter påminde de kinesiska myndigheterna om att ett fastställande av risk för väsentlig skada förutsätter att högt ställda krav är uppfyllda. Risken måste klart framgå av omständigheterna i fallet och särskild försiktighet måste iakttas av den utredande myndigheten. Inledningsvis hävdade de kinesiska myndigheterna att en noggrann analys av de faktorer som kommissionen beaktat gav vid handen att kommissionen inte uppfyllde de högt ställda kraven för att kunna fastställa att risk för skada föreligger.

                  (474)

                  Kommissionen avvisade detta påstående av de kinesiska myndigheterna av de orsaker som anges i avsnitt 5.2, som innehåller en analys av samtliga faktorer som den beaktat. Kommissionen har tillämpat ett brett synsätt. Den vägde och bedömde inte bara alla faktorer som anges i artikel 8.8 andra stycket i grundförordningen, utan även vissa ytterligare faktorer, såsom orderingång och lönsamhet.

                  (475)

                  Kommissionen påminde också om att enligt artiklarna 11 och 5 i grundförordningen, som även gäller undersökningar som inletts på grundval av påståenden om risk för skada, ska undersökningsresultaten för att vara representativa grundas på en period som slutar innan förfarandet inleds. Syftet med den principen är att säkerställa att resultaten av undersökningen blir representativa och tillförlitliga. Särskilt bör de faktorer som fastställandet av subventionering och skada grundas på inte påverkas av de berörda tillverkarnas beteende efter inledandet av förfarandet, så att den slutgiltiga utjämningstull som tas ut till följd av förfarandet effektivt avhjälper den skada som vållats av subventioneringen.

            5.2   Risk för skada

      5.2.1   De ifrågavarande subventionernas art och de kommersiella effekter som dessa kan komma att få

                  (476)

                  Såsom förklaras i avsnitt 3 drog de kinesiska exporterande tillverkarna av varmvalsade platta stålprodukter nytta av ett stort antal subventionsordningar. De flesta av dem är av bestående karaktär, såsom markanvändningsrättigheter, skattelättnader och bidragsprogram. Dessutom var krediter ett konstant inslag i Kinas industripolitik för att stödja sin stålindustri. Kommissionen drog slutsatsen att dessa subventioner var av strukturell karaktär. Det är sannolikt att de kommer att få de kinesiska exporterande tillverkarna att sälja sin allt större tillverkning av stålprodukter på utländska marknader när den lokala förbrukningen inte kan absorbera dessa kvantiteter.

            5.2.2   En betydande ökningstakt för subventionerad import till unionsmarknaden som talar för att en väsentligt ökad import är sannolik

      5.2.2.1   Uppgifter för undersökningsperioden

                  (477)

                  Importen från det berörda landet ökade betydligt från 246 720 ton till 1 519 304 ton mellan 2012 och undersökningsperioden, vilket framgår av tabellen i skäl 419. Denna import har konsekvent skett till ständigt lägre priser. Den väsentligt ökade marknadsandelen för den kinesiska dumpade importen (+ 550 %) bekräftar att utvecklingen av denna import inte enbart var följden av ökad efterfrågan (+ 12 %), utan att de kinesiska exporterande tillverkarna hade tagit sig in på en ny marknad och vunnit marknadsandelar genom lågprisimport på bekostnad av andra ekonomiska aktörer, inbegripet unionstillverkare.

                  (478)

                  Efter utlämnandet av uppgifter hävdade de kinesiska myndigheterna att importen av varmvalsade platta stålprodukter från Kina endast stod för en marknadsandel på 4,32 % under undersökningsperioden, medan unionsindustrin dominerade marknaden med en andel på 77,7 % under undersökningsperioden. De påstod också att importvolymerna från Kina konsekvent var väsentligt lägre än importen från Ryssland och, förutom under undersökningsperioden, Ukraina.

                  (479)

                  Kommissionen avvisade dessa påståenden av följande skäl. Kommissionen medgav att importen från Kina av varmvalsade platta stålprodukter stod för en marknadsandel på 4,32 % (se skäl 419). I samma skäl pekade kommissionen emellertid också på att i absoluta tal ökade importen från det berörda landet betydligt under skadeundersökningsperioden, från 246 720 ton till 1 519 304 ton under undersökningsperioden, vilket innebär en ökning med 516 % under skadeundersökningsperioden. Samtidigt ökade den totala marknadsandelen för importen från Kina till unionen mer än femfaldigt under skadeundersökningsperioden. För det andra kan det inte förnekas att Kina var det land från vilket importen till unionen ökade väsentligt: ökningen av importen från Kina mellan 2012 och undersökningsperioden uppgick till 1 273 000 ton (se skäl 419), medan ökningen av importen från Ryssland och Ukraina under samma period uppgick till 373 000 ton respektive 178 000 ton (se skäl 564). För det tredje handlar argumentet att importen från Kina var lägre än från andra länder om orsakssamband, men det är inte en relevant faktor i analysen av risk för skada, eftersom det som avses i artikel 8.8 i grundförordningen är en betydande ökningstakt för subventionerad import till unionsmarknaden.

            5.2.2.2   Uppgifter för perioden efter undersökningsperioden

                  (480)

                  Volymen av importen från Kina ökade (med 8,5 %) under det första halvåret 2016 (773 275 ton) (källa: Eurostat), jämfört med första halvåret 2015 (712 390 ton). Av de tillgängliga uppgifterna framgår inte bara att den subventionerade importen från Kina uppvisade en väsentlig ökning under skadeundersökningsperioden, utan också att denna utveckling inte stoppades eller vändes under tiden fram till juni 2016.

                  (481)

                  Å andra sidan påvisar tillgängliga uppgifter för de ytterligare perioderna juli–september 2016, oktober–december 2016 och januari–februari 2017 att den subventionerade importen från Kina börjat minska jämfört med undersökningsperioden (2015) och perioden efter undersökningsperioden januari–juni 2016, uttryckt i genomsnitt per månad.

                     Tabell 15

                     Utveckling av importvolymen från Kina (ton)

                              2014

                              UP (2015)

                              Januari–juni 2016

                              Juli–september 2016

                              Oktober–december 2016

                              Januari–februari 2017

                              Importvolym från Kina

                              592 104

                              1 519 304

                              773 275

                              296 267

                              1 460

                              5 024

                              Genomsnittlig import från Kina per månad

                              49 342

                              126 608

                              128 879

                              98 756

                              486

                              2 512

                                 Källa: Eurostat.

                  (482)

                  Kommissionen fann därför – i linje med de kinesiska myndigheternas uttalande i deras inlaga (62) – att trenden med ökande importvolymer upphört. Vid en bedömning av vad dessa siffror innebär för analysen av risk för skada och hur tillförlitliga de är för att bekräfta eller vederlägga denna analys, konstaterade kommissionen dock även följande:

                              a)

                              Den genomsnittliga importvolymen från Kina per månad under perioden juli–september 2016 är fortfarande dubbelt så stor som den genomsnittliga importen per månad 2014.

                              b)

                              Den minskning av den genomsnittliga importvolymen från Kina per månad som skett under perioden juli–september 2016 (jämfört med 2015) kan förklaras av följande:

                                          —

                                          Den dämpande effekten av klagandens begäran om registrering av den 5 april 2016 och dess uppdatering i juni 2016 med ekonomiska uppgifter inom ramen för antidumpningsförfarandet mot dumpad import från Kina av den berörda produkten (som dock drogs tillbaka redan i mitten av augusti 2016).

                                          —

                                          Kommissionens antagande av genomförandeförordning (EU) 2016/1329 av den 29 juli 2016 om uttag av den preliminära antidumpningstullen på import av vissa kallvalsade platta produkter av stål med ursprung i Folkrepubliken Kina och Ryska federationen (63), enligt vilken antidumpningstullar togs ut retroaktivt för första gången.

                                          —

                                          Vetskapen om kommissionens avsikt att besluta om provisoriska åtgärder inom åtta månader från inledandet (i stället för nio månader).

                              c)

                              Den betydande minskning av den genomsnittliga importvolymen från Kina per månad som skedde under perioden oktober 2016–februari 2017 kan förklaras av införandet den 7 oktober 2016 av provisoriska antidumpningsåtgärder inom ramen för det parallella antidumpningsförfarandet (64).

                  (483)

                  Vad gäller orsakerna till att den kinesiska exporten minskade främst från och med andra halvåret 2016 pekade kommissionen på följande fyra faktauppgifter som sannolik förklaring:

                              —

                              På grundval av kommissionens meddelande om stål av den 16 mars 2016 (Stål: Bevara hållbar sysselsättning och tillväxt i EU) (65) blev de kinesiska tillverkarna medvetna om kommissionens avsikt att ”omedelbart […] använda det tillgängliga manöverutrymmet för att anta preliminära åtgärder snabbare genom att minska undersökningsförfarandet med en månad (från nio till åtta månader)”. Eftersom antidumpningsförfarandet mot dumpad import från Kina av den berörda produkten inleddes den 13 februari 2016 var de därför redan medvetna om att preliminära åtgärder kunde införas i början av oktober 2016 inom ramen för antidumpningsförfarandet mot dumpad import från Kina av den berörda produkten.

                              —

                              Den 5 april 2016 ingav klaganden en begäran om registrering av import av den berörda produkten från Kina inom ramen för antidumpningsförfarandet mot dumpad import från Kina av den berörda produkten. Den 2 juni 2016 uppdaterade klaganden sin begäran genom att tillhandahålla mer aktuell information. Till följd av detta visste välinformerade exporterande tillverkare att det – om de transporterade den berörda produkten från och med andra halvåret 2016 – fanns en risk för att deras exporterade likadana produkter kunde komma att omfattas av retroaktiva tullar med början 90 dagar före ett eventuellt införande av provisoriska tullar i oktober 2016 inom ramen för antidumpningsförfarandet mot dumpad import från Kina, dvs. i juli 2016.

                              —

                              Den 29 juli 2016 antog kommissionen genomförandeförordning (EU) 2016/1329 (66), enligt vilken antidumpningstullar för första gången tas ut retroaktivt för vissa kallvalsade stålprodukter, som också är en stålprodukt. Till följd av detta blev risken för att åtgärder skulle införas från och med början av juli 2016 inom ramen för antidumpningsförfarandet mot dumpad import från Kina av den berörda produkten ännu mer sannolik, eftersom det retroaktiva uttaget i det ärendet rör en stålprodukt.

                              —

                              Den 7 oktober 2016 infördes provisoriska antidumpningsåtgärder i det parallella antidumpningsförfarandet.

            5.2.2.3   Slutsats

                  (484)

                  Importen från det berörda landet ökade betydligt från 246 720 ton till 1 519 304 ton mellan 2012 och undersökningsperioden, vilket framgår av tabellen i skäl 419. Denna import har konsekvent skett till ständigt lägre priser. Volymen av importen från Kina ökade (med 8,5 %) under det första halvåret 2016 (773 275 ton) (källa: Eurostat), jämfört med första halvåret 2015 (712 390 ton).

                  (485)

                  Minskningen av importvolymen från Kina efter juli 2016 kan förklaras av den dämpande effekten av begäran om registrering inom ramen för antidumpningsförfarandet mot dumpad import från Kina av den berörda produkten, vetskapen om kommissionens avsikt att besluta om provisoriska åtgärder inom åtta månader från inledandet av antidumpningsförfarandet mot dumpad import från Kina av den berörda produkten, samt slutligen det faktiska införandet av antidumpningsåtgärder i det parallella antidumpningsärendet i början av oktober 2016.

                  (486)

                  Såsom framgår av tabellen i skäl 481 är den absoluta nivån på importvolymerna från Kina under perioden juli 2016–september 2016 och framåt fortfarande är mycket höga jämfört med 2014. Den absoluta nivån på importvolymerna från Kina under perioderna oktober–december 2016 och januari–februari 2017 minskade dock betydligt till följd av införandet av åtgärder i det parallella antidumpningsförfarandet. Denna betydande minskning enbart under perioderna oktober–december 2016 och januari–februari 2017 bevisar att det, med beaktande av den befintliga överkapaciteten i Kina (se punkt 5.2.3.1), är sannolikt att minskningen av de subventionerade importvolymerna endast skulle vara tillfällig och att den trend som observerats under perioden oktober 2016–februari 2017 skulle vändas om slutgiltiga utjämningsåtgärder inte införs. Denna omständighet föranledde därför ingen ändring i kommissionens bedömning att det förelåg en klar och nära förestående risk för skada vid slutet av undersökningsperioden.

            5.2.3   Tillräcklig fritt tillgänglig kapacitet

      5.2.3.1   Kapaciteten i Kina (råstål och den likadana produkten)

                  (487)

                  När det gäller den kinesiska råstålskapaciteten visar de tillgängliga uppgifterna att denna har ökat snabbt under en längre tid. Kina stod för 25,6 % av den totala råstålsproduktionen i världen 2004 (67) men har sedan dess nästan fördubblat sin faktiska produktion, som 2015 motsvarade 50,3 % av världsproduktionen. I detta sammanhang anges följande i kommissionens meddelande om stål: ”… den outnyttjade produktionskapaciteten [har] i vissa länder utanför EU, särskilt Kina, ökat dramatiskt. Överkapaciteten enbart i Kina är uppskattningsvis 350 miljoner ton 2, nästan dubbelt så mycket som EU:s årsproduktion
                      (68)”.

                  (488)

                  OECD uppskattade Kinas totala ståltillverkningskapacitet till 1 140 miljoner ton (69) år 2014, medan den faktiska kinesiska tillverkningen beräknades till 822,8 miljoner ton (70). För 2015 uppgår den tillgängliga kinesiska överkapaciteten för råstål till ca 350 miljoner ton, såsom framgår av tabellen nedan.

                     Tabell 16

                     Faktisk tillverkning av den likadana produkten i tredjeländer (i tusen ton)

                              Land

                              Uppskattad råstålskapacitet för 2015 (71)

                              Råstålstillverkning 2014

                              Råstålstillverkning 2015 (72)

                              Teoretisk överkapacitet 2015

                              Faktisk tillverkning av varmvalsade platta stålprodukter 2014

                              Faktisk tillverkning av varmvalsade platta stålprodukter 2015

                              Ryssland

                              90 000

                              71 461

                              70 898

                              19 102

                              26 898

                              27 509

                              Kina

                              1 153 098

                              822 750

                              803 825

                              349 273

                              317 387

                              322 259

                              Ukraina

                              42 500

                              27 170

                              22 968

                              19 532

                              7 867

                              6 314

                              Iran

                              28 850

                              16 331

                              16 146

                              12 704

                              8 276

                              7 872

                              Brasilien

                              49 220

                              33 897

                              33 256

                              15 964

                              14 229

                              13 388

                  (489)

                  Ovannämnda uppdaterade tillverkningssiffror för 2015 avseende den likadana produkten visar att det berörda landet vida överträffar alla andra stora exportländer. Dessa siffror visar också att det bara är Kina som har en sådan kraftig överkapacitet för råstål (nästan 350 miljoner ton 2015, jämfört med 317 miljoner ton 2014).

                  (490)

                  Kommissionen upprepade därför att överkapaciteten i Kinas ståltillverkning utgör en viktig indikator på att det finns en nära förestående risk för skada för unionsindustrin.

                  (491)

                  Sådan överkapacitet när det gäller stål är inte heller förenlig med efterfrågan på den likadana produkten i Kina eller i andra länder. I själva verket saktar tillväxten av efterfrågan på världsmarknaderna in och gapet mellan kapacitet och efterfrågan har växt, enligt en ny OECD-rapport (73).

                  (492)

                  Det faktum att det berörda landet har en kraftig överkapacitet har inte ifrågasatts av de kinesiska myndigheterna. För det första avgav det kinesiska statsrådet den 1 februari 2016 ett yttrande om åtgärder för att lösa överkapaciteten inom stålindustrin. Där fastställs en samlad kinesisk strategi för att på ett mer beslutsamt sätt ta itu med detta problem. Åtgärderna skulle bland annat bestå av en minskning av råstålskapaciteten med 100–150 miljoner ton under fem år och ett strikt förbud mot tillförande av ny tillverkningskapacitet. För det andra angav China Iron & Steel Association (CISA) också i en inlaga att den kinesiska regeringen och CISA under de senaste åren har vidtagit effektiva åtgärder, och att Kina sedan 2011 aktivt har undanröjt föråldrad kapacitet och stärkt sina energisparande åtgärder (74). Kommissionen fick vidare obekräftad information om att Kina tydligen började minska sin överkapacitet. I detta avseende rapporterade EU:s delegation i Peking att en biträdande direktör för CISA förklarade att Kina sannolikt kommer att skära ned 70 miljoner ton av överkapaciteten för stål under 2016 (uttalande av den 28 oktober 2016). Baosteel Group och Wuhan Steel Group meddelade dessutom att de slutförde sina planerade kapacitetsnedskärningar för 2016 redan i oktober 2016 (uttalande av den 24 oktober 2016). Dessutom bör hänsyn tas till en färsk OECD-rapport där det anges att två viktiga kinesiska ståltillverkare skrotat anläggningar i provinserna Jilin och Anshan med en kapacitet på sammanlagt 2,68 miljoner ton (75).

                  (493)

                  Det förefaller emellertid också finnas en utveckling i motsatt riktning.

                              —

                              Det finns rapporter om att det berörda landet drabbats av fenomenet med så kallade zombiestålverk (76), dvs. stålverk som ständigt sägs vara döende men som aldrig dör på riktigt.

                              —

                              En annan källa rapporterade att 41 masugnar har öppnats på nytt, och senare rapporter visar till och med att ståltillverkningskapacitet motsvarande över 50 miljoner ton har börjat utnyttjas på nytt i Kina sedan början av 2016 (77).

                              —

                              World Steel Association uppger att den globala tillverkningen av råstål under de sex första månaderna av budgetåret 2016 uppgick till 794,8 miljoner ton, vilket var en minskning med – 1,9 % jämfört med samma period 2015. Tillverkningen av råstål minskade med -6,1 % i EU 28. Kinas tillverkning av råstål under juni 2016 uppgick till 69,5 miljoner ton, vilket var en ökning med 1,7 % jämfört med juni 2015. (78)

                              —

                              I en prognos (79) från 2016 uppskattar OECD att den kinesiska överkapaciteten kommer att öka ännu mer under 2016, 2017 och 2018. I en färsk OECD-rapport (80) från 2017 bedöms den kinesiska ståltillverkningskapaciteten ha stabiliserat sig på 1,16 miljarder ton per år (2016 jämfört med 2015). Den kinesiska sidan fortsatte att undvika att delta i en bilateral plattform mellan unionen och Kina för övervakning av överkapaciteten. I den trettonde femårsplanen för stålindustrin (Steel Industry Adjustment and Upgrading plan for 2016–2020) förutses dessutom en prognos för råstålstillverkningsvolymen på 750–800 miljoner ton 2020 och en minskning av kapaciteten för råstålstillverkning med 100–150 miljoner ton fram till 2020. I planen uppmuntras även stålföretag med god ställning att söka sig utomlands och starta ståltillverkningsbaser samt bearbetnings- och distributionscentrum.

                  (494)

                  Sammanfattningsvis är problemet med överkapacitet inom stålsektorn i Kina välkänt och det bekräftas också av de kinesiska myndigheterna. Trots vissa uttalanden från dessa myndigheter kommer detta problem sannolikt inte att lösas inom den närmaste framtiden, eftersom den kinesiska överkapaciteten är så stor att det inte är realistiskt att den kan försvinna på kort eller medellång sikt.

                  (495)

                  Efter utlämnandet av uppgifter påpekade de kinesiska myndigheterna att det av CISA:s inlaga av den 21 mars 2016 framgår att kapacitet på ca 77,8 miljoner ton har tagits ur drift sedan år 2011 och att kinesiska ståltillverkare även har vidtagit åtgärder och minskat sin tillverkning med över 15 miljoner ton mellan januari och oktober 2015. Den kinesiska regeringen drog därför slutsatsen att en eventuell överkapacitet för varmvalsade platta stålprodukter sannolikt kommer att minska i stället för att öka väsentligt, vilket är vad som krävs för att fastställa en risk för skada i den mening som avses i artikel 8.8 andra stycket c i grundförordningen.

                  (496)

                  Kommissionen upprepade sina tidigare slutsatser, nämligen att trots vissa uttalanden från de kinesiska myndigheterna kommer problemet med den kinesiska överkapaciteten sannolikt inte att lösas inom den närmaste framtiden. Den outnyttjade kapaciteten är så stor att det inte är realistiskt att den kan försvinna på kort eller medellång sikt. Dessutom avser artikel 8.8 andra stycket c i grundförordningen antingen tillräcklig och fritt tillgänglig kapacitet hos den exporterande tillverkaren för exportörens räkning eller en nära förestående, väsentlig ökning av denna kapacitet som talar för en väsentligt ökad subventionerad export till unionen.

                  (497)

                  Den likadana produkten bedöms utgöra en stor andel av den totala råstålstillverkningen, och detta av följande skäl: Den totala kinesiska råstålstillverkningen uppgick till 822 000 miljoner ton respektive 822 698 miljoner ton, och den totala kinesiska tillverkningen av varmvalsade platta produkter uppgick till 311 564 miljoner ton (omkring 37,9 % av den totala råstålstillverkningen) respektive 317 387 miljoner ton (omkring 38,6 % av den totala råstålstillverkningen) under åren 2013 och 2014 (81). Därför kan ovanstående uppgifter om råstål ge en god indikation också om överkapaciteten när det gäller den likadana produkten i Kina.

                  (498)

                  Efter utlämnandet av uppgifter påpekade de kinesiska myndigheterna att kommissionen endast grundat sig på statistik för 2013 och 2014 och inte lämnat några färskare uppgifter. Därför ifrågasatte man tillförlitligheten hos kommissionens slutsats om omfattningen av Kinas överkapacitet för varmvalsade platta stålprodukter eftersom denna slutsats i hög grad påstods vara grundad på uppgifter avseende råstål i allmänhet, som inte nödvändigtvis är representativa.

                  (499)

                  Kommissionen avvisade detta påstående av följande skäl. För det första var statistiken för 2013 och 2014 de senaste tillgängliga uppgifterna. Därför kunde kommissionen inte ta hänsyn till färskare uppgifter. Vidare lämnade inte ens de kinesiska myndigheterna själva, trots att de är bäst lämpade, i sin senaste inlaga mer uppdaterade uppgifter om kapacitet och/eller en rimlig alternativ förklaring.

                  (500)

                  För det andra hänvisas det till tabellen i skäl (571), där den faktiska tillverkningen av den likadana produkten i Kina jämförs med den faktiska tillverkningen i andra länder för åren 2014 och 2013. Denna tabell visar till exempel att 2014 års faktiska tillverkning av den likadana produkten i Kina (317,4 miljoner ton) är ungefär 5 gånger så stor som den samlade tillverkningen i Ryssland, Ukraina, Iran och Brasilien (57,4 miljoner ton). Detta tyder på att det finns en enorm kapacitet i Kina för tillverkning av den likadana produkten.

                  (501)

                  För det tredje bekräftade undersökningen att tre av de fyra kinesiska exporterande tillverkare som ingick i urvalet hade ett genomsnittligt kapacitetsutnyttjande på 65 % under undersökningsperioden. Dock hade den fjärde ett kapacitetsutnyttjande som översteg 80 %. Sammanlagt finns det över 15 miljoner ton fritt tillgänglig kapacitet för den berörda produkten hos enbart fyra företag. Detta är ytterligare en indikator på den outnyttjade kapaciteten för tillverkning av den likadana produkten. Om man antar att liknande förhållanden gäller för andra kinesiska tillverkare av varmvalsade platta stålprodukter, kommer man fram till att det finns en hög sammanlagd outnyttjad kapacitet för varmvalsade platta stålprodukter i Kina.

                  (502)

                  Vidare är unionsmarknaden en öppen marknad med betydande import från flera länder, vilket framgår av tabellen i skäl 564. Såsom framgår av tabell 4 i skäl 419 har de kinesiska exporterande tillverkarna exporterat till unionsmarknaden huvudsakligen från och med 2012, och snabbt vunnit marknadsandelar med lågprisimport på bekostnad av andra ekonomiska aktörer, inbegripet unionstillverkare. Detta visar att penetrationen av marknaden har gått relativt smärtfritt och varit mycket framgångsrik för de exporterande kinesiska tillverkarna under skadeundersökningsperioden, vilket i sig är en indikation på unionsmarknadens attraktionskraft för kinesiska och andra exporterande tillverkare.

            5.2.3.2   Tredjeländers förmåga att ta emot ytterligare export

                  (503)

                  I enlighet med artikel 8.8 andra stycket c i grundförordningen undersökte kommissionen förekomsten av andra exportmarknader för de kinesiska exporterande tillverkarna som skulle kunna ta emot ytterligare export.

                  (504)

                  I detta sammanhang angav de kinesiska myndigheterna att Kinas export till Vietnam och Sydkorea är ungefär dubbelt så stor som exportvolymen till unionen, medan exporten till Mellanöstern och Pakistan är ungefär lika stor som exportvolymen till unionen.

                  (505)

                  Kommissionen noterade dock att vissa (stora) exportmarknader blir allt mer svårtillgängliga för de kinesiska exporterande tillverkarna på grund av handelspolitiska skyddsåtgärder (länder som Förenta staterna, Malaysia, Indien och Mexiko) och/eller undersökningar (länder som Thailand) eller höjda tullar (Sydafrika).

                  (506)

                  De uppgifter om tredjeländers absorptionsförmåga som blev tillgängliga efter juli 2016 visade följande:

                              —

                              För det första avslutade Malaysia i januari 2016 en skyddsundersökning mot Kina och vissa andra länder angående varmvalsade ringar eller rullar, och Turkiet avslutade i april 2016 en antidumpningsundersökning angående import av varmvalsade ringar från Kina, Frankrike, Japan, Rumänien, Ryssland, Slovakien och Ukraina.

                              —

                              För det andra införde Indien slutgiltiga tullar i en undersökning om skyddsåtgärder angående varmvalsade plåtar och plattor av legerat och olegerat stål. Vidare inledde Brasilien en antisubventionsundersökning angående import av varmvalsat platt kolstål. Och dessutom har turkiska tillverkare ingett nya antidumpnings- och utjämningsframställningar mot import av varmvalsade ringar eller rullar, bland annat med ursprung i Kina. I detta sammanhang underrättade en berörd part kommissionen om att de turkiska myndigheterna under tiden hade inlett en ny dumpningsundersökning den 21 december 2016, som omfattade grovplåt och vissa typer av varmvalsade platta stålprodukter.

                  (507)

                  Exportstatistik för 2015 och första halvåret 2016 avseende ett urval (82) av KN-nummer för den likadana produkten visade att volymen av den kinesiska exporten varierade mellan olika destination, men att de sammanlagda exportvolymerna till resten av världen var stabila.

                  (508)

                  För det första exporterade det berörda landet ungefär samma volym under det första halvåret 2016, om dessa siffror omräknas till årsbasis och jämförs med 2015. Ändå var det genomsnittliga försäljningspriset per enhet lägre under det första halvåret 2016 jämfört med 2015. För det andra kompenseras förlusten av marknadsandelar i vissa länder (t.ex. Indonesien och Vietnam) under det första halvåret 2016 jämfört med 2015 av ökade marknadsandelar i andra länder (t.ex. Bangladesh och Demokratiska folkrepubliken Korea). Kommissionen konstaterade därför att det inte är troligt att tredjeländer skulle kunna absorbera den stora mängden fritt tillgänglig kapacitet i Kina. Även om Kinas export till andra tredjeländer skulle förbli stabil sett till den sammanlagda volymen, kommer den attraktiva unionsmarknaden sannolikt att fortsätta att vara ett av de främsta målen för subventionerad kinesisk export.

                  (509)

                  Efter utlämnandet av uppgifter hävdade de kinesiska myndigheterna att marknaderna i tredjeländer inte bara var mycket större än unionsmarknaden men också hade en mycket större potential. Man påstod att marknaderna i tredjeländer redan nu skulle absorbera eventuell överkapacitet för varmvalsade platta stålprodukter. Man påpekade också att det finns mycket viktigare destinationer för exporten av kinesiska varmvalsade platta stålprodukter än de länder som identifierats av kommissionen. Slutligen uppgav de kinesiska myndigheterna att unionsmarknaden inte är ett primärt mål för kinesiska varmvalsade platta stålprodukter.

                  (510)

                  Kommissionen avvisade dessa påståenden av följande skäl. För det första erinrade kommissionen om den betydande ökningen av importen från Kina under skadeundersökningsperioden, vilken framgår av tabell 4 ovan som visar en ökning på 1,3 miljoner ton. Detta var ett tydligt tecken på att unionsmarknaden var attraktiv och ett av de främsta målen för subventionerad import från Kina. Kommissionen erinrade också om de orsaker som beskrivs i skäl 482 b till varför trenden med ökande importvolymerna upphörde efter juni 2016. Vidare, såsom anges i skäl 523, erinrade kommissionen om att om inga åtgärder vidtas, och med tanke på den väldiga kinesiska överkapaciteten för stål, inbegripet den berörda produkten, skulle de kinesiska exporterande tillverkarna kunna återuppta en aggressiv prisstrategi genom att sänka sina subventionerade försäljningspriser till en minimal nivå. Slutligen analyserade kommissionen inte tredjeländers absorptionsförmåga som en isolerad faktor, utan tillämpade ett brett synsätt. Den vägde och bedömde inte bara alla faktorer som anges i artikel 3.9 andra stycket i grundförordningen, utan även vissa ytterligare faktorer, såsom orderingång och lönsamhet (se skäl 540) för att ha ett starkt faktaunderlag för sin övergripande bedömning.

            5.2.3.3   Kinas absorptionsförmåga

                  (511)

                  Inte heller Kina har tillräcklig absorptionsförmåga. Den inhemska efterfrågan på stål i Kina mattas av. Enligt World Steel Association förväntades Kinas efterfrågan på stål först minska med – 3,5 % år 2015 och – 2,0 % år 2016, efter efterfrågetoppen år 2013 (83). Dessa uppgifter justerades dock senare av samma organisation på följande sätt: Minskningen av efterfrågan på stål i Kina förväntas uppgå till – 4,0 % under 2016 och därefter till – 3,0 % under 2017. Detta tyder på att efterfrågan år 2017 kommer att uppgå till 626,1 miljoner ton stål (en minskning på 15 % jämfört med 2013), vilket innebär en minskning till 41,9 % av den globala användningen av stål jämfört med 47,9 % år 2009 och 44,8 % år 2015 (84).

                  (512)

                  De uppgifter om Kinas absorptionsförmåga som blev tillgängliga efter juli 2016 är begränsade. Kommissionen konstaterade dock att prognosen för Kinas efterfrågan på stål är låg tillväxt eller ingen tillväxt alls under de kommande fyra till fem åren (2015–2020) eftersom investeringarna (t.ex. inom byggbranschen) är långsamma, vilket dramatiskt kommer att påverka Kinas förbrukning av färdigt stål (85).

                  (513)

                  Efter utlämnandet av uppgifter noterade de kinesiska myndigheterna att kommissionen endast grundat sig på information om den kinesiska inhemska efterfrågan för hela stålsektorn och inte lämnat några specifika uppgifter om efterfrågan på varmvalsade platta stålprodukter. De hävdade att sådana allmänna uppgifter inte nödvändigtvis var representativa för sektorn för varmvalsade platta stålprodukter och att det därför var omöjligt att lämna synpunkter på detta påstående, som de således ansåg borde avvisas.

                  (514)

                  Kommissionen avvisade detta påstående av följande skäl. Även om kommissionen när den hänvisade till den kinesiska inhemska efterfrågan på stål avsåg alla typer av stål, nämnde den också investeringarna i byggbranschen (se skäl 512), som enligt klagandens statistik är bland de största sektorerna som använder varmvalsade platta stålprodukter. Vidare lämnade inte ens de kinesiska myndigheterna själva, trots att de är bäst lämpade, i sin senaste inlaga några uppgifter om Kinas absorptionsförmåga avseende varmvalsade platta stålprodukter och/eller en rimlig alternativ förklaring rörande Kinas absorptionsförmåga.

            5.2.3.4   Slutsats om kapacitet

                  (515)

                  Sammanfattningsvis är det sannolikt att betydande volymer av den väldiga överkapaciteten inom stålsektorn, inbegripet den likadana produkten, även i fortsättningen kommer att styras till unionsmarknaden. Den rådande överkapaciteten och den otillräckliga absorptionsförmågan hos tredjeländer eller Kina självt talar för en väsentligt ökad subventionerad export från Kina till unionen om inga åtgärder vidtas.

            5.2.4   Prisnivån för den subventionerade importen

                  (516)

                  Kommissionen har inte analyserat den kinesiska prisutvecklingen som en isolerad faktor, utan har tillämpat ett brett synsätt. Den vägde och bedömde inte bara alla faktorer som anges i artikel 3.9 andra stycket i grundförordningen, utan även vissa ytterligare faktorer, såsom orderingång och lönsamhet (se nedan) för att ha ett starkt faktaunderlag för sin övergripande bedömning.

            5.2.4.1   Uppgifter för undersökningsperioden

                  (517)

                  Under skadeundersökningsperioden minskade de genomsnittliga priserna på importen från det berörda landet med 33 %, från 600 euro/ton 2012 till 404 euro/ton 2015 (se skäl 421).

                  (518)

                  I nedanstående tabell jämförs de genomsnittliga priserna per enhet på importen från Kina med försäljningspriset per enhet för de fem unionstillverkare som ingick i urvalet:

                     Tabell 17

                     Försäljningspriser på den öppna marknaden i unionen jämfört med priserna på den subventionerade importen från Kina under skadeundersökningsperioden

                              Se skäl

                              2012

                              2013

                              2014

                              UP

                              Försäljningspriset hos de 5 unionstillverkare som ingick i urvalet (i euro/ton)

                              (448)

                              553

                              498

                              471

                              427

                              Genomsnittligt pris på importen från Kina enligt Eurostat
                              (i euro/ton)

                              (421)

                              600

                              505

                              463

                              404

                              Skillnad (i euro/ton)

                              – 47

                              – 7

                              + 8

                              + 23

                                 Källa: Svar på frågeformuläret från unionstillverkarna och de exporterande tillverkarna i urvalen; Eurostat.

                  (519)

                  De genomsnittliga kinesiska priserna var väsentligt högre än unionstillverkarnas priser under 2012. År 2015 sjönk emellertid priserna på den subventionerade importen från Kina under unionsindustrins priser (404 euro/ton respektive 427 euro/ton). Detta bekräftas av analysen av prisunderskridandet i skäl 425.

            5.2.4.2   Uppgifter för perioden efter undersökningsperioden

                  (520)

                  Följande tabell visar

                              —

                              att de kinesiska priserna per enhet vid införseln på unionsmarknaden fortsatte att sjunka under tiden efter undersökningsperioden (januari–juni 2016), och

                              —

                              att prisnivån för den subventionerade importen steg under perioden juli–december 2016.

                     Tabell 18

                     Priser på den subventionerade importen från Kina under tiden efter undersökningsperioden

                              Genomsnittliga priser på importen från Kina (första halvåret 2016)

                              (i euro/ton)

                              Genomsnittliga priser på importen från Kina
                              (andra halvåret 2016 och de två första månaderna 2017)

                              (i euro/ton)

                              Januari 2016

                              326

                              Juli 2016

                              371

                              Februari 2016

                              312

                              Augusti 2016

                              367

                              Mars 2016

                              313

                              September 2016

                              370

                              April 2016

                              303

                              Oktober 2016

                              729

                              Maj 2016

                              299

                              November 2016

                              795

                              Juni 2016

                              308

                              December 2016

                              1 289

                              Januari 2017

                              454

                              Februari 2017

                              7 840

                                 Källa: Eurostat.

                  (521)

                  De negativa effekterna av de låga priserna på kinesisk import under undersökningsperioden och första halvåret 2016 bedöms vara av två slag:

                              —

                              Å ena sidan kommer den betydande prisskillnaden troligen att orsaka en (ytterligare) förskjutning mot denna subventionerade import, eftersom användarna kommer vara mer benägna att köpa större kvantiteter av varor som säljs till låga priser.

                              —

                              Å andra sidan kommer förekomsten av sådana låga priser på marknaden sannolikt att användas av köpare som förhandlingsverktyg för att få ner de priser som erbjuds av unionstillverkarna och andra källor, vilket skapar ytterligare nedåttryck på både volymer och priser. Man kan ifrågasätta om dessa effekter uppstår i situationer där prisskillnaden inte är väsentlig, men i detta fall, och med tanke på det prisunderskridande som har konstaterats, kan den resulterande skadan för unionsindustrin förväntas bli stor.

                  (522)

                  Ökningen av priserna på importen från Kina under perioden juli 2016–februari 2017 måste ses i följande sammanhang:

                              —

                              De kinesiska importpriserna var inte de enda som ökade efter den 30 juni 2016. Priserna på importen från andra viktiga länder som exporterar till unionen ökade också efter den 30 juni 2016.

                              —

                              Den nivå som nåddes under perioden juli–september 2016 låg fortfarande under EU-industrins genomsnittliga tillverkningskostnader (omkring 431 euro/ton vid slutet av undersökningsperioden). Trots den ökade prisnivån kvarstår alltså den enorma prisnedgången fram till september 2016. I detta sammanhang är det viktigt att påpeka att uppgifterna om unionsindustrins tillverkningskostnader i slutet av undersökningsperioden var de senaste tillgängliga uppgifterna i detta förfarande, eftersom uppgifter om unionsindustrins tillverkningskostnader under perioden efter undersökningsperioden inte har samlats in. Även om unionsindustrins tillverkningskostnader – hypotetiskt – skulle ha minskat under den senaste perioden skulle detta i alla händelser inte vederlägga det faktum att nivån på de subventionerade kinesiska priserna i september 2016 fortfarande skulle ha utövat en enorm prispress på unionens stålindustri.

                              —

                              Å andra sidan ligger den prisnivå som nåtts under perioden oktober 2016–februari 2017 långt över den genomsnittliga tillverkningskostnaden för EU-industrin. Prisnivån under denna period avser dock en obetydlig importvolym (1 460 ton under perioden oktober–december 2016 och 5 024 ton under de två första månaderna 2017, se tabell 15). Det kan vara så att denna import endast avser ett begränsat antal produkter i det högre marknadssegmentet. Kommissionen konstaterade även att andra tredjeländers exportpriser, bortsett från Japan, för perioden oktober–december 2016 är mycket lägre (mellan 375 och 439 euro/ton). Av detta följer att prisnivån för en obetydlig volym av kinesisk export under perioden oktober 2016–februari 2017 inte kan anses vara tillräckligt representativ.

                              —

                              De globala prisökningar för den berörda produkten kan i viss mån förklaras av ökade råvarupriser. Detta gäller i synnerhet priserna på kokskol, som nästan fördubblades (till omkring 200 US-dollar/ton) under sista kvartalet 2016 jämfört med priserna under första halvåret 2016. Dessutom var priserna på kokskol under första kvartalet 2017 fortfarande volatila och uppgick till cirka 150 US-dollar/ton i slutet av mars 2017, vilket fortfarande är högre än prisnivån under första halvåret 2016.

            5.2.4.3   Slutsats

                  (523)

                  Trots de ökande priserna på den subventionerade importen från Kina från och med juli 2016 vederlägger inte prisuppgifterna från tiden efter undersökningsperioden i sig slutsatsen att de kinesiska prissänkningarna lett till risk för skada. Denna risk för skada undanröjdes inte av den senaste tidens ökande priser på importen från Kina från och med juli 2016. Inte ens denna ökade prisnivå sätter stopp för den enorma prisnedgången, som försätter EU-industrin i en ohållbar situation vid en jämförelse mellan de kinesiska priserna och unionstillverkarnas tillverkningskostnader vid slutet av undersökningsperioden. Avslutningsvis drog kommissionen slutsatsen att trenden med ökande importpriser kan komma att upphöra när volatiliteten hos den senaste tidens prisökningar på råvaror har avtagit. De kinesiska exporterande tillverkarna tillämpade en aggressiv prissättning på unionsmarknaden, särskilt under andra halvåret 2015 och första halvåret 2016. Kommissionen är medveten om att de kinesiska priserna har ökat stadigt efter första halvåret 2016. Om inga åtgärder vidtas, och med tanke på den väldiga kinesiska överkapaciteten av stål, inbegripet den berörda produkten, skulle emellertid de kinesiska exporterande tillverkarna kunna återuppta en aggressiv prisstrategi genom att sänka sina subventionerade försäljningspriser till en minimal nivå.

                  (524)

                  Efter utlämnandet av uppgifter anförde de kinesiska myndigheterna för det första att priserna på importen från andra tredjeländer utvecklades på ett likartat sätt och att sänkningen av de kinesiska priserna enbart berodde på den övergripande prisutvecklingen på unionsmarknaden och inte var en indikator på att de kinesiska exporterande tillverkarna tillämpade en aggressiv prisstrategi. För det andra hävdade de att priserna på importen från Kina utvecklades i linje med unionsindustrins tillverkningskostnad. För det tredje gjorde de gällande att unionsindustrin, till skillnad från tillverkare i Kina, inte till fullo kunde låta minskningen i råvarukostnader under skadeundersökningsperioden återspeglas i sina försäljningspriser till följd av dess oförmåga att kontrollera sina egna utgifter. För det fjärde höll de kinesiska myndigheterna inte med kommissionen om att det var de kinesiska priserna som utövade ett pristryck på unionsindustrin. I detta sammanhang hänvisade de till att de priser som togs ut av andra länder konsekvent var lägre än unionsindustrins priser under hela skadeundersökningsperioden, medan de kinesiska priserna inte underskred unionsindustrins priser förrän 2014. Slutligen hävdade de att importpriserna för kinesiska varmvalsade platta stålprodukter ökat sedan juli 2016, samt att kommissionen konsekvent kom med hypotetiska påståenden eller allmänt formulerade uttalanden, men inte lade fram någon information som underbygger dessa uttalanden.

                  (525)

                  Kommissionen avvisade samtliga dessa argument, såsom anges närmare i de följande skälen.

                  (526)

                  För det första tillstod kommissionen (se skäl 571) att importen av den likadana produkten från vissa andra länder såsom Iran, Ryssland och Ukraina skedde till priser som var ännu lägre än priserna för importen från det berörda landet. De kinesiska myndigheterna tog dock i sin argumentation inte hänsyn till att, såsom anges i skäl 571, nivån på importen från Iran var mycket lägre än nivån på importen från Kina under undersökningsperioden. Dessutom ökade visserligen importen från Ryssland och Ukraina i volym under skadeundersökningsperioden, men mycket långsammare än importen från Kina. Till skillnad från vad som var fallet med importen från Kina tappade dessutom importen från Ryssland och Ukraina en betydande andel av unionens totala import under skadeundersökningsperioden.

                  (527)

                  För det andra, vad gäller påståendet om att de kinesiska priserna utvecklades i linje med unionsindustrins tillverkningskostnad, hänvisade kommissionen till slutsatserna i skäl 451: även om man skulle medge att det fanns likheter mellan utvecklingen av priserna på importen från Kina och unionsindustrins tillverkningskostnad, kvarstår faktum att unionsindustrins tillverkningskostnad fortfarande i allmänhet var högre än de sjunkande försäljningspriserna. För att begränsa förlusten av marknadsandelar följde unionstillverkarna därför den nedåtgående prisspiralen och sänkte sina försäljningspriser betydligt, särskilt under 2015. Eftersom den berörda produkten är en råvara blev unionstillverkarna tvungna att följa den nedåtgående prisspiralen under undersökningsperioden.

                  (528)

                  För det tredje, vad gäller påståendet att unionstillverkarna inte kunde kontrollera sina egna utgifter, noterade kommissionen att de kinesiska myndigheternas argumentation var motsägelsefull. De kinesiska myndigheterna hävdade å ena sidan i punkt 267 i sin inlaga att unionsindustrin inte kunde kontrollera sina kostnader, och å andra sidan angav de i punkt 239 i inlagan att produktiviteten ökade med 7 % under skadeundersökningsperioden. Dessutom hänvisade kommissionen också till de produktivitetsförbättringar som nämns i skäl 450.

                  (529)

                  För det fjärde hänvisade kommissionen ännu en gång till argumentationen i skäl 571, där den uttryckligen tillstår att importen av den likadana produkten från vissa andra länder såsom Iran, Ryssland och Ukraina skedde till priser som var ännu lägre än priserna för importen från det berörda landet. Kommissionen anför emellertid också i samma skäl att nivån på importen från Iran var mycket lägre än nivån på importen från Kina under undersökningsperioden. Dessutom ökade visserligen importen från Ryssland och Ukraina i volym under skadeundersökningsperioden, men mycket långsammare än importen från Kina.

                  (530)

                  Slutligen avvisade kommissionen påståendet om att den konsekvent kom med hypotetiska påståenden eller allmänt formulerade uttalanden, men inte lade fram någon information som underbygger dessa uttalanden. Kommissionens fastställande har skett på grundval av fakta och inte påståenden, antaganden eller avlägsna möjligheter. Detta är vad som krävs av kommissionen som oberoende utredande myndighet och följer bland annat av dess skyldighet enligt artikel 6.8 i grundförordningen. I alla händelser har kommissionen inte analyserat den kinesiska prisutvecklingen som en isolerad faktor, utan har tillämpat ett brett synsätt.

            5.2.5   Lagerhållningens omfattning

                  (531)

                  Kommissionen ansåg att denna faktor inte är särskilt signifikant för analysen, eftersom det normalt sett är handlarna (lagerhållarna) som håller lager och inte tillverkarna. Vidare tillverkar unionstillverkarna huvudsakligen på beställning, vilket gör det möjligt för dem att behålla sina lagernivåer så låga som möjligt. Trots detta valde kommissionen att analysera denna faktor, som uttryckligen nämns i artikel 8.8 andra stycket e i grundförordningen (se skäl 467).

                  (532)

                  Efter utlämnandet av uppgifter hävdade de kinesiska myndigheterna att kommissionen själv undergrävde relevansen av sin analys av lagerhållningens omfattning, eftersom den upprepade gånger nämnde att lagerhållningens omfattning inte har någon större betydelse.

                  (533)

                  Kommissionen upprepade att lagerhållningens omfattning inte har någon större betydelse för analysen, av de orsaker som anges i skäl 531, men att den ändå analyserat lagerhållningens omfattning, inte som en isolerad faktor utan som en del av ett brett synsätt. Påståendet avvisades därför.

                  (534)

                  Minskande lagernivåer kunde vid slutet av undersökningsperioden konstateras både i Kina och på unionsmarknaden (86). Detta skulle kunna förklaras inom ramen för prissänkningarna under 2015 och 2016, på följande sätt: om tillverkarna eller handlarna förväntar sig att priserna kommer att stiga, bör de bygga upp lagren snabbt i avsikt att göra proportionellt sett större vinster när priserna stiger.

                  (535)

                  Kommissionen lyckades inte få fram heltäckande uppgifter om lager för tiden efter undersökningsperioden, trots upprepade begäranden och egna efterforskningar. Den konstaterade dock att lagren av den berörda produkten sannolikt låg kvar på en tämligen låg nivå i unionen i början av 2016. I Tyskland konstaterade den tyska sammanslutningen för ståldistribution (BDS) att lagren av platta stålprodukter i slutet av förra året minskade till den lägsta nivån sedan december 2003. De senaste uppgifterna visade på vissa förbättringar, men med lager av platta stålprodukter på 1,4 miljoner ton i februari låg nivån fortfarande 7 % lägre än motsvarande period föregående år. (87) Dessutom tyder en nyligen utkommen artikel på att lagernivåerna i början av 2017 har ökat, eftersom det i artikeln anges att köparna insisterar på att deras lager är tillräckligt stora för att undvika stora inköp (88).

                  (536)

                  I Kina uppges stållagren i 40 stora kinesiska städer ha minskat till 8,86 miljoner ton i slutet av juni 2016 från 9,47 miljoner ton i slutet av maj 2016, vilket ska jämföras med 12,86 ton i slutet av juni 2015. Under maj 2016 uppgick stållagren vid 80 stora kinesiska stålverk till 14,17 miljoner ton, jämfört med 16,71 miljoner ton i slutet av maj 2015 (89). Vidare ska stållagren i 40 stora kinesiska städer enligt uppgift ha minskat till 8,89 miljoner ton sent i oktober 2016 från 9,41 miljoner ton sent i september 2016. Stållagren i 80 stora kinesiska stålverk uppgick dessutom till 13,46 miljoner ton sent i september 2016 (90), jämfört med 16,07 miljoner ton sent i september 2015. I en färsk artikel från 2017 uppges dock att lagernivåerna för varmvalsade ringar eller rullar återigen ökar i Kina, eftersom Kina förefaller lagra sin överproduktion av stål i brist på jämförbar efterfrågan från slutanvändarnas sida (91). I detta sammanhang konstateras det i en annan helt färskt artikel att det faktiskt inte förefaller logiskt att priserna kan fortsätta att stiga samtidigt som varulagren når besvärande höga nivåer (92).

                  (537)

                  Sammanfattningsvis minskade stållagren såväl under slutet av undersökningsperioden som 2016, men ökade igen i början av 2017. Även om denna faktor inte är avgörande för analysen kan den tyda på potentiella prissänkningar under 2017 som ökar risken för skada.

            5.2.6   Övriga inslag: Unionsindustrins lönsamhet och orderingång i unionen

      5.2.6.1   Uppgifter för undersökningsperioden

                  (538)

                  Såsom anges i skäl 457 började unionstillverkarna återhämta sig något i lönsamhetshänseende under 2014 och de två första kvartalen 2015. Såsom anges i skäl 460 vändes lönsamheten i unionen under andra halvåret 2015 till förlust, och förlusterna nådde den ohållbara nivån – 10 % under fjärde kvartalet av undersökningsperioden.

            5.2.6.2   Uppgifter för perioden efter undersökningsperioden

                  (539)

                  För perioden efter undersökningsperioden samlades lönsamhetssiffror in för klagandena, vilka står för ca 90 % av unionsindustrins sammanlagda tillverkning, såsom anges i skäl 403.

                  (540)

                  Undersökningen visade på en ytterligare försämring av lönsamheten för klagandena fram till juni 2016.

                     Tabell 19

                     Utveckling av klagandenas lönsamhet och orderingång

                              Beskrivning

                              2012

                              2013

                              2014

                              2015

                              April 2015–mars 2016

                              Juli 2015–juni 2016

                              Lönsamhet

                              – 1,31 %

                              – 4,86 %

                              – 1,28 %

                              – 3 till – 5 %

                              – 5 till – 7 %

                              – 7 till – 9 %

                              Orderingång

                              16 763 734

                              16 631 630

                              16 677 099

                              15 529 155

                              15 636 444

                              15 944 183

                                 Källa: Eurofer.

                  (541)

                  Av tabellen ovan framgår att orderingången hade ökat något jämfört med år 2015, men att klagandena samtidigt ådragit sig rekordförluster. De registrerade förlusterna uppgick till – 7,8 % för de unionstillverkare som ingick i urvalet för perioden 1 juli 2015–30 juni 2016, vilket är ytterligare en indikator på unionsindustrin försämrade situation. I en helt färsk artikel anges dock att de flesta stora europeiska stålföretag på nytt går med vinst sedan stålpriserna återhämtat sig under 2016 (93). Även om unionstillverkarna eventuellt skulle återhämta sig under den senaste perioden efter undersökningsperioden, jämfört med 2015, innebär detta att återhämtningen inte skulle kompensera för de dramatiskt ökande förluster som de ådragit sig under samma period. Dessutom påverkas alla uppgifter som avser andra halvåret 2016 och tiden därefter av det förestående införandet av åtgärder och av de parallella antidumpningstullarna, av de orsaker som anges i skäl 482.

            5.2.6.3   Slutsats

                  (542)

                  Sammanfattningsvis konstaterade kommissionen en ytterligare försämring av lönsamheten för klagandena under första halvåret 2016. Den fann också tecken på att unionens ståltillverkare eventuellt började återhämta sig under andra halvåret 2016, men detta skulle inte kompensera för de förluster som de ådrog sig under 2015 och första halvåret 2016. Bedömningen att det förelåg en risk för nära förestående skada i slutet av 2015 har således inte vederlagts. Den ytterligare försämringen av lönsamheten under hela första halvåret 2016 bekräftade snarare att kommissionens bedömning av denna indikator är korrekt.

            5.2.7   Förutsebarhet och snabbt ändrade förhållanden

                  (543)

                  I artikel 8.8 i grundförordningen föreskrivs följande: ”Den förändring i förhållandena som skulle kunna skapa en situation där subventionen skulle vålla skada måste klart ha kunnat förutses och måste vara nära förestående.”

                  (544)

                  Alla dessa faktorer har analyserats och kontrollerats med avseende på undersökningsperioden. Särskilt anmärkningsvärt är att lönsamheten för unionstillverkarna i urvalet nådde den ohållbara nivån – 10 % under fjärde kvartalet 2015, när den kinesiska prispressen var mest påtaglig. Dessutom visade uppgifterna avseende tiden efter undersökningsperioden att denna negativa trend, som inleddes under andra halvåret 2015, inte bröts under det första halvåret 2016.

                  (545)

                  De tillgängliga uppgifterna för perioderna juli–december 2016 och januari–februari 2017 visade en blandad bild. Medan den kinesiska importen minskade efter juli 2016, sannolikt till följd av begäran om registrering inom ramen för antidumpningsförfarandet mot dumpad import från Kina av den berörda produkten, vetskapen om kommissionens avsikt att besluta om preliminära åtgärder inom åtta månader efter inledandet av antidumpningsförfarandet mot dumpad import från Kina för den berörda produkten, samt slutligen det faktiska införandet av antidumpningsåtgärder i det pågående parallella antidumpningsfallet i början av oktober 2016 (se skäl 485), var överkapaciteten fortfarande ett hot. Såsom förklaras i skäl 486 är det dessutom sannolikt att denna minskning av den subventionerade importen endast är tillfällig, och att den trenden skulle vända ifall slutgiltiga utjämningsåtgärder inte införs.

                  (546)

                  Vad gäller de ökade kinesiska priserna under samma senaste period, och även om unionsindustrins produktionskostnader – hypotetiskt – skulle ha minskat under den senaste perioden, kvarstår faktum att nivån på de subventionerade kinesiska priserna fram till september 2016 fortfarande skulle ha utövat en enorm prispress på unionens stålindustri. Såsom förklaras i skäl 523 kan trenden med ökande importpriser dessutom komma att upphöra när volatiliteten hos den senaste tidens prisökningar på råvaror har avtagit. Detta innebär att risken för skada var nära förestående och förutsebar efter undersökningsperiodens slut.

                  (547)

                  Kommissionen bekräftade därför att det fanns en klart förutsebar och nära förestående förändring av förhållandena vid slutet av undersökningsperioden, vilket skulle ha skapat en situation där subventioneringen skulle ha vållat skada. Såsom förklaras i föregående skäl motbevisades denna förändring av förhållandena inte av uppgifter som avsåg perioden efter undersökningsperioden, vilka under alla omständigheter måste betraktas med utgångspunkt i omedelbara reaktioner från marknaden på införandet av antidumpningstullar och ett sannolikt vidare införande av utjämningsåtgärder.

                  (548)

                  Efter utlämnandet av uppgifter hävdade de kinesiska myndigheterna att det inte fanns någon klart förutsebar och nära förestående förändring av förhållandena. Av de orsaker som förklaras i skälen 543–547 avvisade kommissionen detta påstående.

            5.3   Slutsats om risk för skada

                  (549)

                  Trots att unionsindustrin återhämtade sig under 2014 och de två första kvartalen 2015 började nästan alla skadeindikatorer att sjunka dramatiskt under andra halvåret 2015. Undersökningen visade att denna negativa trend, som inleddes under andra halvåret 2015, inte bröts under det första halvåret 2016. Som en följd av detta pekar alla faktorer som bedömts inom ramen för artikel 8.8 i grundförordningen i samma riktning, i synnerhet den betydande ökningen av subventionerad import under 2015 till fortsatt minskande priser, den väldiga överkapaciteten i Kina och den negativa utvecklingen av unionsindustrins lönsamhet.

                  (550)

                  De tillgängliga uppgifterna för perioden juli–december 2016 visar en blandad bild. Medan den kinesiska importvolymen minskade betydligt, särskilt under perioden oktober 2016–februari 2017, utgjorde överkapaciteten fortfarande ett hot, och priserna fram till september 2016 låg fortfarande under unionsindustrins produktionskostnad, trots den senaste tidens ökning. Såsom visas i skäl 545 kan den minskade kinesiska importen efter juli 2016 dessutom sannolikt förklaras av begäran om registrering inom ramen för antidumpningsförfarandet mot dumpad import från Kina av den berörda produkten, vetskapen om kommissionens avsikt att besluta om preliminära åtgärder inom åtta månader efter inledandet av antidumpningsförfarandet mot dumpad import från Kina av den berörda produkten, samt slutligen det faktiska införandet av antidumpningsåtgärder inom ramen för det pågående parallella antidumpningsärendet i början av oktober 2016. Såsom förklaras i skäl 546 kan trenden med ökande importpriser komma att upphöra när volatiliteten hos den senaste tidens prisökningar på råvaror har avtagit.

                  (551)

                  Mot bakgrund av denna analys drog kommissionen slutsatsen att det förelåg risk för en klart förutsebar och nära förestående skada för unionsindustrin vid slutet av undersökningsperioden. Denna bedömning vederlades inte av ovanstående analys av utvecklingen under tiden efter undersökningsperioden.

            6.   ORSAKSSAMBAND

                  (552)

                  I enlighet med artikel 8.5 i grundförordningen undersökte kommissionen huruvida risken för väsentlig skada för unionsindustrin orsakades av befintlig subventionerad import från det berörda landet. I enlighet med artikel 8.6 i grundförordningen undersökte kommissionen även om andra kända faktorer samtidigt kunde ha riskerat att vålla unionsindustrin skada. Kommissionen säkerställde att all eventuell risk för skada som vållats av andra faktorer än den subventionerade importen från Kina inte tillskrevs den subventionerade importen. Det rör sig om följande faktorer: den ekonomiska krisen och den minskade efterfrågan på stål, kostnaden för råvaror som leder till lägre försäljningspriser, import från andra tredjeländer, unionstillverkarnas exportresultat och påståendet att en unionstillverkare på egen hand vållar unionsindustrin skada.

            6.1   Verkningar av den subventionerade importen

                  (553)

                  De kinesiska exporterande tillverkarnas försäljningspriser minskade i genomsnitt från 600 euro per ton 2012 till 404 euro per ton under undersökningsperioden (– 33 %). Genom att kontinuerligt sänka sina försäljningspriser per enhet under skadeundersökningsperioden, såsom anges i skäl 418, kunde de kinesiska exporterande tillverkarna öka sin marknadsandel mellan 2012 (0,79 %) och undersökningsperioden (4,32 %). Under undersökningsperioden skedde en betydande ökning av importen från Kina jämfört med föregående år.

                  (554)

                  Även om den minskade efterfrågan på stål och euroområdets skuldkris påverkade unionsindustrins resultat negativt 2012 och 2013, kunde unionsindustrin återhämta sig något under 2014. Särskilt från och med andra halvåret 2015 fick dock den oavbrutna ökningen av importen från det berörda landet till priser som underskred unionsindustrins priser en klart negativ inverkan på unionsindustrins resultat. Samtidigt som unionsindustrin lyckades minska sina kostnader under 2015 genom produktivitetsökningar, inbegripet genom vissa minskningar av personalstyrkan och lägre råvarupriser, fortsatte den subventionerade importen att öka, vilket tvingade unionsindustrin att sänka sina försäljningspriser ytterligare för att inte förlora ytterligare marknadsandelar. Som en följd av detta, även om unionsindustrin förbättrade sin lönsamhet något genom att minska förlusterna under 2014 och första halvåret 2015, vände denna trend totalt från och med andra halvåret 2015: importen från Kina ökade ytterligare och de kinesiska priserna sjönk ännu mer, medan unionsindustrins priser och lönsamhet fortsatte sin nedgång.
                  Mot bakgrund av det tidsmässiga sambandet mellan å ena sidan den ständigt ökande mängden subventionerad import till ständigt sjunkande priser och å andra sidan unionsindustrins minskade marknadsandel och sjunkande priser som ledde till ytterligare förluster, särskilt från och med andra halvåret 2015, drog kommissionen slutsatsen att den subventionerade importen påverkade unionsindustrins situation negativt. Den gradvisa inbromsningen i den kinesiska ekonomin och den betydande överkapaciteten i den kinesiska stålindustrin gjorde vidare att de kinesiska ståltillverkarna styrde sin överskottstillverkning till exportmarknaden, där unionsmarknaden är en attraktiv exportdestination. Vissa andra traditionellt viktiga exportmarknader införde åtgärder mot kinesiska stålprodukter, däribland varmvalsade platta stålprodukter.

                  (555)

                  Eftersom handelspolitiska skyddsåtgärder används alltmer världen över är det sannolikt att unionsmarknaden har blivit en av de mest attraktiva destinationerna för subventionerad import från Kina av den berörda produkten, vilket är till nackdel för unionsindustrin. Denna slutsats stöds av

                              —

                              importstatistik från Eurostat som visar att den kinesiska importen fortsätter att vara betydande efter undersökningsperiodens slut, särskilt under andra halvåret 2016, och

                              —

                              den svaga inhemska efterfrågan på stål i Kina.
                              Orsakerna till minskningen av den subventionerade importen från Kina till unionen har dessutom förklarats i skäl 550. Såsom anges i skäl 545 är det dessutom sannolikt att denna minskning av den subventionerade importen endast är tillfällig, och att den trenden skulle vända ifall slutgiltiga utjämningsåtgärder inte införs.

                  (556)

                  Efter utlämnandet av uppgifter hävdade de kinesiska myndigheterna att det inte finns något orsakssamband mellan den subventionerade importen och denna imports negativa inverkan på unionsindustrins situation av följande skäl. Medan importen av varmvalsade platta stålprodukter från Kina endast ökade från 0,79 % till 4,32 %, var de kinesiska priserna kontinuerligt högre än priserna för importen från Brasilien, Iran, Ryssland och Ukraina, och understeg unionsindustrins priser endast under 2014. Vidare hävdade de kinesiska myndigheterna att unionsindustrins förluster var mycket mer betydande under 2012 och 2013 än under undersökningsperioden.

                  (557)

                  Dessa påståenden hade redan kommenterats: Vad gäller Kinas marknadsandel hänvisade kommissionen till skäl 479 i detta dokument. Vad gäller de kinesiska priserna hänvisade kommissionen till skälen 465, 526 och 527. Vad slutligen gäller förlusterna för unionstillverkarna hänvisade kommissionen på nytt till skäl 465.

            6.2   Verkningar av andra faktorer

      6.2.1   Den ekonomiska krisen

                  (558)

                  De kinesiska myndigheterna hävdade att unionsindustrin har lidit skada delvis till följd av den ekonomiska nedgångens fortsatta inverkan på unionsindustrin.

                  (559)

                  Den minskade efterfrågan på stål främst under 2012 och efterdyningarna av euroområdets skuldkris påverkade resultaten inom unionens stålindustri negativt under 2012 och 2013. Som anges i skäl 450 tillstod kommissionen denna negativa effekt. Det noteras dock även att unionsindustrin började återhämta sig under 2014 och 2015.

                  (560)

                  Även om unionsindustrin påverkades av euroområdets skuldkris under åren 2012–2013 återhämtade sig marknaden något från detta med en relativt stabil och till och med ökande efterfrågan på unionsmarknaden från och med 2013. Detta innebär att unionsindustrin mellan 2014 och 2015 kunde ha dragit större nytta av återhämtningen på marknaden om den inte hade hindrats av en kraftig ökning av importen från Kina. Den kinesiska importen till låga priser ökade gradvis och tog marknadsandelar på unionsindustrins bekostnad. Det kontinuerliga trycket från importen började bli fullt kännbart från och med andra halvåret 2015.

                  (561)

                  Efter utlämnandet av uppgifter hävdade de kinesiska myndigheterna att den påstådda risken för väsentlig skada för unionsindustrin åtminstone delvis var en följd av att den ekonomiska nedgångens inverkan märktes under hela skadeundersökningsperioden.

                  (562)

                  Kommissionen avvisade detta argument av de orsaker som anges i, och såsom förklaras i, skälen 558–560.

                  (563)

                  Kommissionen drog således slutsatsen att euroområdets skuldkris hade haft en negativ inverkan främst under åren 2012 och 2013 under skadeundersökningsperioden och före undersökningsperioden. Den bidrog dock inte till den risk för skada som konstaterades i slutet av 2015.

            6.2.2   Import från tredjeländer

                  (564)

                  Importvolymen från och marknadsandelen (i volym av total import) för tredjeländer utvecklades på följande sätt under skadeundersökningsperioden:

                     Tabell 20

                     Volymer, pris per enhet och marknadsandelar för importen från tredjeländer

                              2012

                              2013

                              2014

                              UP

                              BRASILIEN

                              Importvolym från Brasilien

                              69 457

                              41 895

                              108 973

                              580 525

                                 Index (2012 = 100)

                                 100

                                 60

                                 157

                                 836

                              Pris per enhet vid import från Brasilien

                              515

                              461

                              433

                              386

                                 Index (2012 = 100)

                                 100

                                 89

                                 84

                                 75

                              Marknadsandel

                              0,22 %

                              0,13 %

                              0,33 %

                              1,65 %

                              Andel av unionens totala importvolym

                              1,68 %

                              0,87 %

                              2,08 %

                              7,42 %

                              IRAN

                              Importvolym från Iran

                              96 505

                              125 202

                              527 161

                              1 015 088

                                 Index (2012 = 100)

                                 100

                                 130

                                 546

                                 1 052

                              Pris per enhet vid import från Iran

                              499

                              454

                              415

                              369

                                 Index (2012 = 100)

                                 100

                                 91

                                 83

                                 74

                              Marknadsandel

                              0,31 %

                              0,39 %

                              1,59 %

                              2,89 %

                              Andel av unionens totala importvolym

                              2,34 %

                              2,60 %

                              10,08 %

                              12,97 %

                              RYSSLAND

                              Importvolym från Ryssland

                              1 341 666

                              1 334 322

                              1 376 412

                              1 714 880

                                 Index (2012 = 100)

                                 100

                                 99

                                 103

                                 128

                              Pris per enhet vid import från Ryssland

                              500

                              448

                              431

                              387

                                 Index (2012 = 100)

                                 100

                                 90

                                 86

                                 77

                              Marknadsandel

                              4,27 %

                              4,13 %

                              4,15 %

                              4,88 %

                              Andel av unionens totala importvolym

                              32,47 %

                              27,66 %

                              26,32 %

                              21,90 %

                              SERBIEN

                              Importvolym från Serbien

                              156 894

                              155 055

                              211 835

                              427 558

                                 Index (2012 = 100)

                                 100

                                 99

                                 135

                                 273

                              Pris per enhet vid import från Serbien

                              523

                              468

                              442

                              400

                                 Index (2012 = 100)

                                 100

                                 89

                                 84

                                 77

                              Marknadsandel

                              0,50 %

                              0,48 %

                              0,64 %

                              1,22 %

                              Andel av unionens totala importvolym

                              3,8 %

                              3,21 %

                              4,05 %

                              5,46 %

                              UKRAINA

                              Importvolym från Ukraina

                              906 872

                              905 397

                              939 545

                              1 084 477

                                 Index (2012 = 100)

                                 100

                                 100

                                 104

                                 120

                              Pris per enhet vid import från Ukraina

                              478

                              429

                              415

                              370

                                 Index (2012 = 100)

                                 100

                                 90

                                 87

                                 78

                              Marknadsandel

                              2,89 %

                              2,81 %

                              2,84 %

                              3,08 %

                              Andel av unionens totala importvolym

                              21,95 %

                              18,77 %

                              17,97 %

                              13,85 %

                                 Källa: Eurostat.

                  (565)

                  Såsom anges i tabellen i skäl 419 ökade importen från Kina med 516 % under skadeundersökningsperioden. Även om tillväxttakten under skadeundersökningsperioden var ännu högre för Brasilien (+ 736 %) och Iran (+ 952 %), var deras import (580 525 ton från Brasilien respektive 1 015 088 ton från Iran) betydligt lägre än importen från Kina i absoluta tal (1 519 304 ton från Kina) under undersökningsperioden.

                  (566)

                  Vid en jämförelse av absoluta exportsiffror kan dessutom konstateras att det berörda landet var den näst största exportören till unionsmarknaden under undersökningsperioden, efter Ryssland. Importen från Ryssland (94) kan ha bidragit till risken för skada, men bröt inte orsakssambandet på grund av följande överväganden.

                  (567)

                  För det första är tillväxttakten för Kina under skadeundersökningsperioden (+ 516 %) mycket högre än tillväxttakten för Ryssland (+ 28 %).

                  (568)

                  För det andra undanröjde Kina skillnaden gentemot Ryssland, som exporterade endast något mer, dvs. 773 686 ton (källa: Eurostat) under första halvåret 2016, jämfört med 773 275 ton (källa: Eurostat) från Kina under samma period.

                  (569)

                  För det tredje är Rysslands överskottskapacitet inte lika betydande som överskottskapaciteten i Kina enligt tabellen nedan:

                     Tabell 21

                     Faktisk tillverkning av den likadana produkten i tredjeländer (i tusen ton)

                              Land

                              Uppskattad råstålskapacitet för 2014

                              Råstålstillverkning 2013

                              Råstålstillverkning 2014

                              Faktisk tillverkning av varmvalsade platta stålprodukter 2013

                              Faktisk tillverkning av varmvalsade platta stålprodukter 2014

                              Ryssland

                              89 000

                              69 008

                              71 461

                              26 140

                              26 996

                              Kina

                              1 140 000

                              822 000

                              822 698

                              311 564

                              317 387

                                 Källa för uppgifter om kapacitet: OECD (OECD, DSTI/SU/SC(2015)8/Final, Directorate for Science, Technology and Innovation, Capacity developments in the world steel industry, tabell 1, s. 10, http://www.oecd.org/officialdocuments/publicdisplaydocumentpdf/?cote=DSTI/SU/SC(2015)8/FINALdocLanguage=En).

                                 Källa för uppgifter om tillverkning: World Steel Association, Steel Statistical Yearbook 2015 (World Steel Association, Steel Statistical Yearbook 2015, tabell 1 på sidorna 1 och 2 och tabell 13 på sidan 35, http://www.worldsteel.org/statistics/statistics-archive/yearbook-archive.html).

                  (570)

                  Även om uppgifterna om kapacitet uteslutande avser råstål, och även under det osannolika antagandet att allt råstål i Ryssland skulle kunna användas för att tillverka den likadana produkten, skulle den ryska överskottskapaciteten ligga långt under överskottskapaciteten i Kina.

                  (571)

                  Vidare bedömde kommissionen priser och marknadsandelar för importen från tredje land. Den noterade att importen av den likadana produkten från vissa andra länder såsom Iran, Ryssland och Ukraina skedde till priser som var ännu lägre än priserna för importen från det berörda landet. Nivån på importen från Iran var dock mycket lägre än importen från Kina under undersökningsperioden. Dessutom ökade visserligen importen från Ryssland och Ukraina i volym under skadeundersökningsperioden, men mycket långsammare än importen från Kina. Till skillnad från vad som var fallet med importen från Kina tappade dessutom importen från Ryssland och Ukraina en betydande andel av unionens totala import under skadeundersökningsperioden.

                  (572)

                  Slutligen jämförde kommissionen den faktiska tillverkningen i tredjeländer med tillverkningen i det berörda landet, varvid framgick att Kina överträffar alla andra länder när det gäller såväl tillverkning av den likadana produkten som råstålskapacitet.

                     Tabell 22

                     Faktisk tillverkning av den likadana produkten i tredjeländer (i tusen ton)

                              Land

                              Uppskattad råstålskapacitet för 2014 (95)

                              Råstålstillverkning 2013

                              Råstålstillverkning 2014 (96)

                              Teoretisk överkapacitet 2014

                              Faktisk tillverkning av varmvalsade platta stålprodukter 2013

                              Faktisk tillverkning av varmvalsade platta stålprodukter 2014

                              Ryssland

                              89 000

                              69 008

                              71 461

                              17 539

                              26 140

                              26 996

                              Kina

                              1 140 000

                              822 000

                              822 698

                              317 302

                              311 564

                              317 387

                              Ukraina

                              42 500

                              32 771

                              27 170

                              15 330

                              8 929

                              7 867

                              Iran

                              27 000

                              15 422

                              16 331

                              10 669

                              8 250

                              8 276

                              Brasilien

                              48 000

                              34 163

                              33 897

                              14 103

                              15 014

                              14 229

                  (573)

                  De ovannämnda tillverkningssiffrorna för den likadana produkten visar att det berörda landet vida överträffar alla andra stora exportländer. Dessutom tyder kapacitetssiffrorna för råstål också på att det endast är Kina som har en sådan väldig överkapacitet. Kommissionen ansåg därför att exporten från Kina medförde risk för nära förestående skada för unionsindustrin.

                  (574)

                  Det är emellertid också troligt att importen från Brasilien, Iran, Ryssland, Serbien och Ukraina har bidragit till risken för väsentlig skada. Likväl är den underliggande tillverkningen, importtrenderna och den exakta importvolymen i absoluta tal inte av sådan omfattning att de skulle bryta orsakssambandet mellan den växande och allt kraftigare subventionerade importen från Kina och risken för skada för unionsindustrin.

                  (575)

                  Efter utlämnandet av uppgifter hävdade de kinesiska myndigheterna att kommissionen hade motbevisat den ovannämnda slutsatsen genom sin slutsats om väsentlig skada i en pågående parallell undersökning beträffande import från fem länder (97) av samma berörda produkt. De framhöll bland annat att ”väsentlig skada” och ”risk för väsentlig skada” är två skilda juridiska begrepp som inte kan samexistera, varvid fastställandet av det ena automatiskt utesluter den andra.

                  (576)

                  Kommissionen avvisade dessa påståenden av följande skäl. Även om kommissionen tillstår att den nu aktuella undersökningen avsåg exakt samma berörda produkt och likadana produkt som undersökningen avseende de fem länderna, noterade den först och främst att den nu aktuella undersökningen och undersökningen avseende de fem länderna inte omfattar samma perioder för bedömningen av trender av betydelse för skada och orsakssamband. Å ena sidan omfattade undersökningen av dumpning/subvention och risk för skada i den nu aktuella undersökningen perioden 1 januari 2015–31 december 2015, medan undersökningen av trender av betydelse för bedömningen av skada omfattade perioden från och med den 1 januari 2012 till och med slutet av 2015. Perioden efter undersökningsperioden i den nu aktuella undersökningen inleddes alltså den 1 januari 2016. Å andra sidan omfattade undersökningen av dumpning och skada i förfarandet avseende de fem länderna perioden 1 juli 2015–30 juni 2016, medan undersökningen av trender av betydelse för bedömningen av skada omfattade perioden från och med den 1 januari 2013 till och med den 30 juni 2016. Perioden efter undersökningsperioden i förfarandet avseende de fem länderna inleddes alltså den 1 juli 2016. Även om det är riktigt att det finns en sex månader lång överlappning mellan undersökningsperioderna för de två undersökningarna (perioden 1 juli 2015–31 december 2015), grundades fastställandet av dumpning och skada på en undersökningsperiod och en skadeundersökningsperiod som skilde sig åt mellan den nu aktuella undersökningen och undersökningen avseende de fem länderna, och som redan fastställts i enlighet med de relevanta bestämmelserna i grundförordningen och meddelats i tillkännagivandet om inledande.

                  (577)

                  Dessutom är påståendet att en undersökning av skada utesluter en undersökning av risk för skada som hänför sig till en undersökningsperiod som åtminstone delvis föregår undersökningsperioden för väsentlig skada juridiskt och ekonomiskt ohållbart. För det första hade kommissionen i ärendet avseende de fem länderna erhållit tillräcklig bevisning för att inleda ett förfarande grundat på ett påstående om faktisk skada, som vållats i synnerhet av mycket låga priser, under undersökningsperioden. I det nu aktuella fallet rör det sig tvärtom om risk för skada som omfattar en undersökningsperiod som delvis föregår denna andra undersökningsperiod, och som inte bara bygger på utvecklingen av den kinesiska importens priser och volym utan även på det framtida förväntade beteendet hos kinesiska exporterande tillverkare, i synnerhet med hänsyn till den befintliga outnyttjade kapaciteten.

                  (578)

                  Rättspraxis innehåller krav på att kommissionen ska genomföra en analys av i vilken mån skadan kan tillskrivas de olika faktorerna. I ärendet avseende de fem länderna kan importen från dessa fem länder, om den tillräckliga bevisningen i klagomålet bekräftas i det slutliga avgörandet, ha vållat unionsindustrin faktisk och konkret skada under undersökningsperioden i detta ärende. Oberoende av denna faktiska skada utgör importen från Kina en ytterligare risk för skada för unionsindustrin. Med beaktande av skillnaden mellan de två undersökningsperioderna och slutsatserna i skälen (571)–(574) kan ett eventuellt framtida slutgiltigt fastställande i ärendet avseende de fem länderna inte bryta orsakssambandet i förevarande ärende.

            6.2.3   Unionsindustrins exportresultat

                  (579)

                  Exportvolymen för unionstillverkarna i urvalet utvecklades på följande sätt under skadeundersökningsperioden:

                     Tabell 23

                     Export till icke-närstående kunder från unionstillverkarna i urvalet

                              2012

                              2013

                              2014

                              UP

                              Exportvolym till icke-närstående kunder

                              2 344 463

                              2 379 035

                              2 777 446

                              2 409 721

                                 Index (2012 = 100)

                                 100

                                 101

                                 118

                                 103

                              Genomsnittligt pris (i euro/ton)

                              516

                              463

                              459

                              391

                                 Index (2011 = 100)

                                 100

                                 90

                                 89

                                 76

                                 Källa: Svar på frågeformulär från de utvalda unionstillverkarna.

                  (580)

                  Exportvolymen till icke-närstående kunder ökade med 3 % under undersökningsperioden. Vad priserna beträffar minskade de betydligt (-24 %) under skadeundersökningsperioden.

                  (581)

                  Exportförsäljningen motsvarade inte mer än 4 % av unionens totala tillverkning och 22 % av den totala försäljningen till icke-närstående kunder under undersökningsperioden. De sänkta exportpriserna följde vid en procentuell jämförelse samma trend som unionsindustrins försäljningspriser på unionsmarknaden. Därför drog kommissionen slutsatsen att unionstillverkarnas exportförsäljningsresultat bidrog till industrins svaga situation. Med hänsyn till deras relativt begränsade andel av unionsindustrins övergripande omsättning bröt emellertid inte heller denna faktor orsakssambandet mellan den subventionerade importen och risken för väsentlig skada för unionsindustrin.

            6.2.4   Unionstillverkare som hotas av ökade energikostnader

                  (582)

                  De kinesiska myndigheterna hävdade att unionstillverkarna stod inför högre energipriser än de flesta av deras internationella konkurrenter och att unionsindustrin drabbats av prisökningar på i genomsnitt 38 % (98). Efter utlämnandet av uppgifter hävdade de kinesiska myndigheterna att de jämförelsevis högre energikostnaderna för unionsindustrin var en annan, mer sannolik orsak till den påstådda risken för väsentlig skada än importen från Kina av varmvalsade platta stålprodukter. De hävdade att energikostnaderna är en av de främsta faktorer som främjar konkurrenskraften hos unionens ståltillverkare. De kinesiska myndigheterna hävdade vidare att även om energikostnaderna hade minskat, saktade minskningen in under 2015 och priserna steg igen 2016.

                  (583)

                  För det första är energikostnaderna visserligen en viktig kostnadskomponent vid tillverkningen av den berörda produkten, men inte den största, som faktiskt är råvarukostnaden (se avsnitt 6.2.5). För det andra är energikostnaderna en viktig faktor för konkurrenskraft. Detta ligger i linje med de kinesiska myndigheternas uttalande i skäl 300 i deras inlaga att energikostnaderna är en viktig faktor för lönsamheten, men inte den enda. Enligt en undersökning som nyligen utfördes av ett konsortium av energispecialister minskade de europeiska elpriserna med 12 % under perioden 2010–2015. Som en följd av detta blev unionen den region som har den fjärde lägsta elprisnivån (99). Kommissionen har inte kunnat inhämta någon information som skulle visa att denna situation har vänt. För det tredje stämmer dessa argument om elkostnaderna inte överens med det faktum att unionsindustrin fortfarande kunde göra vinster på cirka 0,4 % under 2013 och under perioden 2007–2011, då denna påstådda kostnadsmässiga nackdel med största sannolikhet också fanns.

                  (584)

                  Kommissionen drog därför slutsatsen att denna faktor inte bröt orsakssambandet.

            6.2.5   Låga priser för varmvalsade platta stålprodukter på unionsmarknaden på grund av låga råvarupriser och/eller låga priser för varmvalsade platta stålprodukter i hela världen

                  (585)

                  De kinesiska myndigheterna hävdade också att de låga priserna på råvaror för ståltillverkning, särskilt på järnmalm, lett till en minskning av marknadspriserna för varmvalsade platta stålprodukter på unionsmarknaden (100). Efter utlämnandet av uppgifter upprepade de kinesiska myndigheterna sin ståndpunkt att minskningen av råvarupriserna var orsaken till minskningen av priserna för varmvalsade platta stålprodukter och således var en annan orsak än importen från Kina till den påstådda risken för skada för unionsindustrin.

                  (586)

                  Kommissionen analyserade både priserna för varmvalsade platta stålprodukter och utvecklingen av råvarupriserna för varmvalsade platta stålprodukter under skadeundersökningsperioden.

                  (587)

                  Kommissionen bekräftade i samband med undersökningen att råvarupriserna minskade mellan 2012 och 2015. Priset på järnmalm sjönk exempelvis från cirka 141 US-dollar/ton till 52 US-dollar/ton, dvs. en minskning med över 60 %.

                  (588)

                  Om man analyserar tillverkningskostnaden för den största av de unionstillverkare som ingick i urvalet visar det sig dock att konsekvenserna av de sjunkande råvarupriserna är mycket mindre än den ovannämnda prisutvecklingen. Exempelvis stod de tre ovannämnda råmaterialen för ca 60 % av den totala tillverkningskostnaden för en stor tillverkare under 2012, men motsvarade fortfarande 50 % av dess totala tillverkningskostnad under 2015. Detta visar att det inte finns något direkt samband mellan sjunkande råvarupriser och minskade tillverkningskostnader för varmvalsade platta stålprodukter.

                  (589)

                  Vidare minskade tillverkningskostnaden inom unionsindustrin sammantaget med 25 % under skadeundersökningsperioden (se skäl 448), vilket inte bara berodde på lägre kostnader för råvaror, utan även på effektivitetsvinster som uppnåddes av unionsindustrin. Dessutom minskade de genomsnittliga importpriserna med en högre procentsats, dvs. med 33 % under samma period (se skäl 517).

                  (590)

                  Vid rättvisa marknadsvillkor skulle unionsindustrin kunnat bibehålla sina försäljningspriser, vilket skulle ha gjort det möjligt för den att dra nytta av de minskade kostnaderna och bli lönsam igen. Unionstillverkarna var dock tvungna att följa trenden för priserna på unionsmarknaden, och priserna sjönk. Under undersökningsperioden var unionstillverkarna till och med tvungna att sälja till priser som låg under tillverkningskostnaderna, trots att de redan hade lyckats minska sina tillverkningskostnader avsevärt.

            6.3   Slutsats om orsakssamband

                  (591)

                  Ett orsakssamband fastställdes mellan den subventionerade importen från Kina och risken för väsentlig skada för unionsindustrin. Det finns ett tydligt tidsmässigt samband mellan den kraftiga ökningen av i synnerhet den subventionerade importen till ständigt sjunkande priser från Kina och unionsindustrins allt sämre resultat, särskilt från och med andra halvåret 2015. Unionsindustrin hade inget annat val än att följa den prisnivå som den subventionerade importen medförde för att dess marknadsandel inte skulle minska ytterligare. Detta ledde till en förlustbringande situation som sannolikt kommer att förvärras ytterligare.

                  (592)

                  Kommissionen har avgränsat och separerat verkningarna av alla kända faktorer som har betydelse för unionsindustrins situation från den subventionerade importens skadevållande verkningar, som ligger bakom risken för väsentlig skada för unionsindustrin som helhet vid slutet av undersökningsperioden. De övriga identifierade faktorerna, såsom den ekonomiska krisen, importen från tredjeländer och unionstillverkarnas exportförsäljning konstaterades inte bryta orsakssambandet mellan risken för väsentlig skada och den subventionerade importen från Kina. Mot denna bakgrund drog kommissionen slutsatsen att den subventionerade importen från Kina under undersökningsperioden medförde risk för väsentlig skada för unionsindustrin i den mening som avses i artikel 8.5 och 8.6 i grundförordningen. Kända faktorer utöver den subventionerade importen från Kina som samtidigt inverkade på unionsindustrins situation konstaterades inte bryta orsakssambandet.

            7.   UNIONENS INTRESSE

                  (593)

                  I enlighet med artikel 31 i grundförordningen undersökte kommissionen huruvida den med säkerhet kunde fastslå att det inte låg i unionens intresse att vidta åtgärder i detta fall. Fastställandet av unionens intresse byggde på en uppskattning av alla de olika intressen som berördes, bland annat unionsindustrins, importörernas och användarnas. Vid detta fastställande tog kommissionen särskild hänsyn till behovet av att undanröja den snedvridning av handeln som följer av skadevållande subventioner, och till behovet av att återställa en effektiv konkurrens.

            7.1   Unionsindustrins intresse

                  (594)

                  Unionsindustrin finns i flera medlemsstater (Förenade kungariket, Frankrike, Tyskland, Tjeckien, Slovakien, Italien, Luxemburg, Belgien, Nederländerna, Österrike, Finland, Sverige, Portugal, Ungern och Spanien) och har cirka 18 000 anställda som är direkt sysselsatta i tillverkningen av varmvalsade platta stålprodukter.

                  (595)

                  Sjutton tillverkare samarbetade i undersökningen. Ingen av de kända tillverkarna motsatte sig inledandet av undersökningen. Som framgått ovan i samband med analysen av skadeindikatorerna visade hela unionsindustrin vissa tecken på skada under skadeundersökningsperioden. Framför allt var påverkan mycket stor när det gäller de skadeindikatorer som sammanhänger med det ekonomiska resultatet för unionstillverkarna i urvalet, t.ex. lönsamhet. Unionstillverkarna i urvalet upplevde en försämring av industrins situation, särskilt från och med andra halvåret 2015, och påverkades negativt av den subventionerade importen, som låg bakom risken för skada, vilken blev nära förestående i slutet av undersökningsperioden.

                  (596)

                  Emellertid, såsom anges i skäl 542, fann kommissionen även tecken på att unionens ståltillverkare eventuellt började återhämta sig i fråga om lönsamhet under andra halvåret 2016, men även om så vore fallet skulle detta inte kompensera för de förluster som gjordes under 2015 och första halvåret 2016.

                  (597)

                  Efter utlämnandet av uppgifter hävdade de kinesiska myndigheterna att det inte fanns något behov av att införa slutgiltiga åtgärder i den nuvarande undersökningen, eftersom det inte alls var klart att det skulle gynna unionsindustrin. Till exempel hävdade de att om slutgiltiga åtgärder skulle införas, skulle importen av varmvalsade platta stålprodukter från andra länder som inte omfattas av tullar sannolikt ersätta importen från Kina.

                  (598)

                  Kommissionen avvisade detta påstående, eftersom införandet av slutgiltiga utjämningstullar förväntas leda till att rättvisa handelsvillkor återställs på unionsmarknaden och att unionsindustrin får en möjlighet att återhämta sig. Detta skulle leda till att unionsindustrins lönsamhet ökar till sådana nivåer som anses vara nödvändiga inom denna kapitalintensiva industri. Det är därför viktigt att priserna åter kommer upp till nivån för icke-subventionerade priser eller icke-skadevållande priser, så att alla tillverkare som är verksamma på unionsmarknaden omfattas av rättvisa handelsvillkor. Om inga åtgärder införs är det sannolikt att risken för skada kommer att förverkligas och att unionsindustrins ekonomiska situation kommer att försämras ytterligare.

                  (599)

                  Kommissionen drog därför slutsatsen att det skulle ligga i unionsindustrins intresse att införa slutgiltiga utjämningsåtgärder.

            7.2   Importörernas intresse

                  (600)

                  Såsom anges i skäl 21 var det ingen av de icke-närstående importörerna som besvarade frågeformuläret eller försåg kommissionen med uppgifter som visar i vilken omfattning importörerna skulle skadas av att åtgärder införs. Därför, och också med tanke på att det utöver Kina finns många andra länder som exporterar till unionen, drog kommissionen slutsatsen att det är sannolikt att införandet av åtgärder inte skulle ligga i importörernas intresse.

            7.3   Användarnas intresse

                  (601)

                  Varmvalsade platta stålprodukter används som industriell insatsvara som köps av slutanvändarna för en rad olika tillämpningsområden, bland annat inom byggverksamhet (tillverkning av stålrör) och varvsindustri samt i gasbehållare, tryckkärl och energiledningar.

                  (602)

                  Endast en användare från Italien (Marcegaglia Carbon Spa) som importerar från det berörda landet och bland annat tillverkar rör och stålprodukter i senare led besvarade frågeformuläret inom ramen för antidumpningsförfarandet mot Kina beträffande samma berörda produkt. Den berörda produkten/likadana produkten är en kostnad för denna användare.

                  (603)

                  Denna italienska användare hävdade att ett införande av åtgärder mot import från det berörda landet skulle leda till en situation där den inte längre skulle ha tillgång till tillförlitliga leveranser av den berörda produkten på unionsmarknaden, särskilt högkvalitativa rullar avsedda för omvalsning. Den gjorde gällande att endast 16 företag som tillhör åtta stora grupper står för 88 % av unionens samlade tillverkning, där den största delen av tillverkningen (omkring 70 %) används på den företagsinterna marknaden. Följaktligen skulle unionstillverkarna, i kraft av sin fortfarande relativt stora marknadsandel, kunna utöva ett starkt tryck både på den berörda produktmarknaden och på marknaden i efterföljande led.

                  (604)

                  För det första konstaterar kommissionen att målet med slutgiltiga utjämningstullar inte är att stänga unionsmarknaden för import, utan att återupprätta rättvis handel genom att undanröja effekterna av skadevållande subventioner. Följaktligen skulle både den italienska användaren och andra användare i unionen även fortsättningsvis kunna förlita sig på högkvalitativa leveranser av den berörda produkten, oavsett om de kommer från EU eller från tredjeländer.

                  (605)

                  För det andra konstaterade kommissionen att användaren inte är helt beroende av importen från Kina, utan även under undersökningsperioden köpte den berörda produkten från unionstillverkare och från andra tillverkare i andra tredjeländer än det berörda landet. Dess leveranskedja torde därför inte utsättas för avsevärda störningar.

                  (606)

                  För det tredje, även om priserna på den berörda produkten från Kina skulle öka med cirka 30 %, skulle detta endast ha ett genomslag på 3 % av tillverkningskostnaden för denna italienska användare. Även om detta kan vara betydande inom denna bransch, visade simulationen också att vinsten före skatt skulle ligga något över ett nollresultat.

                  (607)

                  För det fjärde, eftersom importen från det berörda landet och från andra länder väntas fortsätta efter införandet av slutgiltiga utjämningstullar, och eftersom det fortfarande finns alternativa leveranskällor, är påståendet om att införandet av utjämningstullar skulle leda till att unionsindustrin skulle kunna utöva stark prispress ogrundat. Unionsindustrin utgörs av 22 tillverkare som erbjuder användarna ett brett utbud inom unionen, utöver möjligheten att importera från andra tredjeländer som tillverkar och exporterar den likadana produkten. Därför avvisade kommissionen påståendet att införandet av åtgärder skulle leda till en brist på den berörda produkten eller den likadana produkten.

                  (608)

                  Vad gäller eventuella negativa effekter på konkurrensen på unionsmarknaden är det riktigt att EU:s konkurrensregler ställer strängare krav på agerandet för ett företag med en betydande marknadsandel. Kommissionen känner hur som helst inte till något missbruk av dominerande ställning på unionsmarknaden för den berörda produkten. Men under alla omständigheter är det i sista hand de behöriga konkurrensmyndigheternas sak att fastställa om det föreligger en dominerande ställning och huruvida denna missbrukas.

                  (609)

                  Efter utlämnandet av uppgifter ansåg den kinesiska regeringen att de eventuella fördelar som slutgiltiga åtgärder mot importen av varmvalsade platta stålprodukter skulle medföra för unionsindustrin skulle vara mindre än nackdelarna i form av negativa effekter för användarna. Dessutom hävdade de att införandet av åtgärder skulle vara särskilt oproportionerligt för icke-närstående importörer, som står i direkt konkurrens med, och redan befinner sig i ett ogynnsamt läge i förhållande till, närstående användare, som har möjlighet att fastställa priser och som omfattas av de gynnsamma handelsvillkor som beviljas av integrerade tillverkare.

                  (610)

                  Kommissionen avvisade detta påstående på grundval av förklaringarna i skäl 607, eftersom det fortsatt kommer att finnas alternativa försörjningskällor.

                  (611)

                  Mot bakgrund av ovanstående drog kommissionen slutsatsen att införandet av åtgärder skulle strida mot användarnas intresse, men inte ha en uppenbart oproportionerlig negativ effekt på dem. I synnerhet skulle, även ifall den kinesiska exporten de facto skulle upphöra, ett brett utbud fortfarande finnas kvar på marknaden. Vidare konstaterade kommissionen att åtgärdernas inverkan på lönsamheten för de användare som gav sig till känna var begränsad.

            7.4   Slutsats om unionens intresse

                  (612)

                  Kommissionen drog slutsatsen att införandet av åtgärder skulle bidra till unionsindustrins återhämtning vad gäller lönsamhet. Införandet av åtgärder skulle göra det möjligt för unionstillverkarna att göra de investeringar och forsknings- och utvecklingssatsningar som krävs för att de ska kunna förbättra sin utrustning för tillverkning av varmvalsade platta stålprodukter och öka sin konkurrenskraft.

                  (613)

                  Unionsindustrin har (helt) nyligen genomgått en betydande omstrukturering. Om inga åtgärder införs är det sannolikt att risken för nära förestående skada vid slutet av undersökningsperioden kommer att förverkligas. Vissa unionstillverkare av varmvalsade platta produkter av stål kan komma att behöva upphöra med eller minska sin tillverkning av sådana produkter, vilket skulle leda till att anställda förlorar sitt jobb och till att många användare i unionen skulle få ett begränsat utbud av försörjningskällor.

                  (614)

                  När det gäller icke-närstående importörers och användares intresse drog kommissionen slutsatsen att införandet av åtgärder på den föreslagna nivån endast skulle få en begränsad verkan. Mer specifikt skulle priserna, lönsamheten och sysselsättningen i användarens industri inte drabbas oproportionerligt. Införandet av slutgiltiga utjämningsåtgärder på den föreslagna nivån har således endast en begränsad inverkan på priserna i leveranskedjan och på användarnas resultat.

                  (615)

                  Efter avvägningar mellan å ena sidan en viktig unionsindustris starka intresse av att skyddas från otillbörliga affärsmetoder, och å andra sidan de begränsade sannolika verkningarna för icke-närstående importörer och användare, som fortsätter att ha tillgång till ett brett utbud i unionen, drog kommissionen slutsatsen att det inte fanns några tvingande skäl till att det inte skulle ligga i unionens intresse att införa åtgärder avseende den subventionerade importen av den berörda produkten med ursprung i det berörda landet.

            8.   SLUTGILTIGA ANTISUBVENTIONSÅTGÄRDER

                  (616)

                  På grundval av kommissionens slutsatser beträffande subventioner, risk för skada, orsakssamband och unionens intresse bör slutgiltiga antisubventionsåtgärder införas i syfte att förhindra att den nära förestående risk för väsentlig skada som den subventionerade importen medför för unionsindustrin förverkligas.

            8.1   Nivå för undanröjande av skada (skademarginal)

                  (617)

                  För att bestämma nivån för åtgärderna fastställde kommissionen först det tullbelopp som krävs för att undanröja den skada som unionsindustrin lidit.

                  (618)

                  Skadan skulle vara undanröjd om unionsindustrin kunde täcka sina tillverkningskostnader och göra en vinst före skatt på försäljningen av den likadana produkten (så kallat vinstmål) på unionsmarknaden som en industri av denna typ inom sektorn rimligen skulle kunna uppnå under normala konkurrensförhållanden, dvs. om det inte förekom dumpad import.

                  (619)

                  När det gäller fastställandet av ett vinstmål analyserade kommissionen först förslaget från klaganden i antidumpningsundersökningen mot Kina beträffande samma berörda produkt, som hänvisade till de 12,9 % som angivits i ett tidigare kommissionsbeslut rörande samma produkt (101). Denna slutsats går dock tillbaka till år 2000, och uppgifter från mer än 15 år sedan kan inte längre anses vara representativa med tanke på de tekniska och finansiella förändringar som unionsindustrin genomgått sedan dess, och med tanke på förändringarna i unionsmarknadens storlek sedan 2000 till följd av det ökande antalet medlemsstater under perioden 2000–2016.

                  (620)

                  De kinesiska myndigheterna föreslog att endast en vinstmarginal på högst 5 % kan anses vara skälig (102). I detta sammanhang hänvisade de till kommissionens tidigare praxis, enligt vilken ett vinstmål på 4,8 % och 3 % ansågs lämpliga i ärendena beträffande armeringsjärn (103) respektive sömlösa rör (104). Dessa produkter är dock stålprodukter i senare led, som inte är likadana som den berörda produkten.

                  (621)

                  Kommissionen gick därefter vidare till att behandla uppgifterna om lönsamhet för år 2008, som den hade betraktat som det mest representativa året, för en produkt i senare led, närmare bestämt kallvalsade stålprodukter (105). Den produkt som berörs av den nu aktuella undersökningen liknar i många aspekter vissa kallvalsade platta stålprodukter (nedan kallade kallvalsade produkter) av följande skäl:

                              —

                              För båda produkterna (järnmalm och kokskol) svarar vissa legeringar för en betydande del av tillverkningskostnaden, och de genomgår liknande processer (ugn, varmbandverk).

                              —

                              Såsom anges i skäl 40 är den berörda produkten råvara för tillverkningen av olika stålprodukter i senare led med ett mervärde, börjande med kallvalsade produkter.

                  (622)

                  På denna grund kom kommissionen fram till en vinstmarginal på 14,4 %.

                  (623)

                  Vissa inslag i det ovannämnda ärendet rörande skadevållande dumpning från Kina och Ryssland föreligger dock inte i det aktuella fallet, där kommissionen har konstaterat en risk för skada från kinesisk subventionerad export, och som innefattar en framåtriktad analys. Särskilt gäller att i det fallet hade import till låga priser från de länder som omfattades av undersökningen ägt rum under den fyraårsperiod som föregick undersökningsperioden.

                  (624)

                  Kommissionen försökte därefter att fastställa en vinstmarginal genom att simulera hur unionsindustrins återhämtning från den recession som orsakades av den ekonomiska och finansiella krisen 2009 kunde ha utvecklats om den inte hade hämmats av stora volymer prispressande kinesisk import. Här förlitade sig kommissionen på nyare uppgifter och en framåtriktad analys som lagts fram för OECD:s stålkommitté i december 2013. En studie med titeln Laying the foundations for a financially sound industry innehöll en expertgranskning av lönsamheten inom den globala stålindustrin under senare år och fastställde ett tröskelvärde för en långsiktigt hållbar vinstnivå. Denna undersökning förespråkade särskilt en övergripande s.k. EBITDA-marginal (vinst före räntor, skatter, avskrivningar och amorteringar) på i genomsnitt 17 % (106). Rapporten pekar också på investeringskostnader på i genomsnitt 7 % och en genomsnittlig skuldsättning på 3 %. Kommissionen bortsåg från dessa två poster och kom fram till en nivå på 7 % för vinst före skatt (EBT). I avsaknad av andra tillförlitliga uppgifter använde den dessa siffror för stålindustrin som helhet för den berörda produkten, eftersom varmvalsade platta stålprodukter representerar en stor andel av tillverkningen av råstål.

                  (625)

                  Sammanfattningsvis slog kommissionen fast att ett vinstmål på 7 % kan användas för att beräkna risken för skademarginalen för unionsindustrin för varmvalsade platta stålprodukter.

            8.2   Den period som ska användas för beräkningen av skademarginalen i undersökningar om risk för skada

                  (626)

                  För det första erinrar kommissionen om att subvention och skada bestäms på grundval av en undersökningsperiod och en skadeundersökningsperiod, som fastställs enligt de relevanta bestämmelserna i grundförordningen och anges i tillkännagivandet om inledande av förfarandet. I grundförordningen anges emellertid ingen särskild metod för beräkningen av skademarginalen vid tillämpning av regeln om lägsta tull. För det andra föreskriver grundförordningen inte heller några särskilda kriterier för fastställandet av den period under vilken kriterierna för beräkningen av skademarginalen bedöms. I det nu aktuella ärendet måste kommissionen beakta att den valda perioden ska avspegla de särskilda omständigheterna i ärendet och vara lämplig för en framåtriktad analys.

                  (627)

                  I detta sammanhang ansåg kommissionen att den inte kunde tillämpa en standardmetod för väsentlig skada genom att använda den genomsnittliga skademarginalen för hela undersökningsperioden (dvs. år 2015), eftersom marginalen för risk för skada måste avspegla risken, och när risken förverkligas längre fram under undersökningsperioden måste skademarginalen avspegla riskens konkreta effekter. För att effektivt undanröja effekterna av risken för skada undersökte kommissionen de delar av undersökningsperioden då risken för skada började förverkligas enligt följande: Den hänvisade bland annat till skäl 549: ”Trots att unionsindustrin återhämtade sig under 2014 och de två första kvartalen 2015 började nästan alla skadeindikatorer att sjunka drastiskt under andra halvåret 2015. Undersökningen visade att denna negativa trend, som inleddes under andra halvåret 2015, inte bröts under det första halvåret 2016.” Vidare konstaterades i skäl 554 att ”[m]ot bakgrund av det tidsmässiga sambandet mellan å ena sidan den ständigt ökande mängden subventionerad import till ständigt lägre priser och å andra sidan unionsindustrins minskade marknadsandel och sjunkande priser som ledde till ytterligare förluster, särskilt från och med andra halvåret 2015, drog kommissionen slutsatsen att den subventionerade importen påverkade unionsindustrins situation negativt”.

                  (628)

                  För det andra och när det gäller sakfrågan fastställde kommissionen, såsom anges i skäl 462, att denna negativa trend inleddes under andra halvåret 2015 och ledde till en klart förutsebar och nära förestående förändring av förhållandena vid slutet av undersökningsperioden, vilket skulle komma att skapa en situation där subventionerna skulle vålla skada om inga åtgärder vidtogs. Detta överensstämmer med kommissionens ståndpunkt i skäl 457 att ”unionstillverkarna delvis kunde återhämta sig under 2014 och första halvåret 2015”. Andra halvåret 2015 avspeglar därför bättre den verkliga effekten av den risk för skada för unionsindustrin som bör undanröjas.

                  (629)

                  För det tredje har domstolen förklarat att analyser av uppgifter från tiden efter undersökningsperioden är särskilt lämpliga i undersökningar som syftar till att fastställa huruvida det finns en risk för skada, vilket per definition innebär en framåtriktad analys. Kommissionen anser att andra halvåret 2015 förefaller motsvara detta krav bättre, eftersom denna period ligger närmare den framtida utvecklingen än hela undersökningsperioden.

                  (630)

                  För det fjärde skulle en beräkning på grundval av hela undersökningsperioden, oavsett om det fanns tecken på negativa trender, undergräva syftet med ett ärende avseende risk för skada, nämligen att agera effektivt och förebyggande innan risken för skada har vållat skada.

                  (631)

                  Efter utlämnandet av uppgifter invände den exporterande tillverkare Shougang Group mot kommissionens metod att endast använda uppgifter om andra halvåret 2015 för fastställandet av skademarginalen. Företaget hävdade att en undersökningsperiod fastställs i början av en undersökning för att undvika subjektiva bedömningar från de undersökande myndigheternas sida. Företaget påstod även att eftersom regeln om lägsta tull tillämpas på införandet av utjämningstullar, vilket innebär att både subventions- och skademarginalerna bör ligga till grund för tullen, bör det vara logiskt att både subventions- och skademarginalerna avser samma period.

                  (632)

                  Kommissionen avvisade dessa argument av följande skäl. För det första, såsom anges i skäl 627, måste marginalen för risk för skada avspegla risken, och när risken förverkligas längre fram under undersökningsperioden måste skademarginalen avspegla riskens konkreta effekter. För det andra, enligt artiklarna 11 och 5 i grundförordningen, som även gäller undersökningar som inletts på grundval av påståenden om risk för skada, måste undersökningsresultaten för att vara representativa grundas på en period som slutar innan förfarandet inleds (se skäl 475). Syftet med den principen är att säkerställa att resultaten av undersökningen blir representativa och tillförlitliga. För det tredje föreskriver, såsom anges i skäl 626, grundförordningen ingen särskild metod för beräkningen av skademarginalen vid tillämpning av regeln om lägsta tull.

                  (633)

                  Av samtliga ovanstående skäl drog kommissionen slutsatsen att perioden för att beräkna skademarginalerna i detta ärende bör baseras på andra halvåret 2015, och inte på hela undersökningsperioden.

                  (634)

                  Till följd av detta begärde kommissionen ytterligare uppgifter från de samarbetsvilliga tillverkarna. Kommissionen mottog ytterligare kvartalsvisa uppgifter för undersökningsperioden om tillverkningskostnad per produkttyp från de unionstillverkare som ingick i urvalet, och kontrollerade sedan dessa uppgifter. Kontrollen avsåg enbart de ytterligare uppgifter som lämnats och som inte begärts in tidigare, och syftade till att säkerställa att de uppgifter som kommissionen till slut grundade sina resultat på var tillförlitliga.

                  (635)

                  Med avseende på beräkningen av dess specifika skademarginal anförde den exporterande tillverkaren Shougang Group att uppgifterna för två produkttyper inte hade beaktats.

                  (636)

                  Efter en analys av detta påstående godtog kommissionen det. Därför minskade skademarginalen för Shougang Group från 31,9 % till 31,5 %.

            8.3   Slutgiltiga åtgärder

                  (637)

                  Antisubventionsundersökningen genomfördes parallellt med en undersökning avseende antidumpningsåtgärderna, som var begränsad till att gälla risken för skada. Mot bakgrund av tillämpningen av regeln om lägsta tull och det faktum att de slutgiltiga beloppen av utjämningsbara subventioner uttryckta på grundval av värdet är lägre än nivån för undanröjande av skada, bör kommissionen införa en slutgiltig utjämningstull som är lika hög som de slutgiltiga beloppen av de utjämningsbara subventionerna, och därefter införa en slutgiltig antidumpningstull upp till den relevanta nivån för undanröjande av skada. Eftersom förordningen om slutgiltig antidumpningstull antogs redan den 6 april 2017, var det emellertid nödvändigt att ändra den förordningen för att ta hänsyn till de nu aktuella resultaten.

                  (638)

                  På grundval av denna metod och fakta i ärendet, särskilt det faktum att den nu aktuella undersökningen inte utjämnade några exportsubventioner, och att åtgärderna begränsas av skademarginalen, anser kommissionen att det inte uppstår några dubbelräkningsproblem i detta fall.

                  (639)

                  Med hänsyn till den höga graden av samarbetsvilja från de kinesiska exporterande tillverkarnas sida fastställdes tullsatsen för ”alla övriga företag” till nivån för den högsta tullsats som ska införas för företagen i urvalet. Tullsatsen för ”alla övriga företag” kommer att tillämpas på de företag som inte var samarbetsvilliga i denna undersökning.

                  (640)

                  För de övriga samarbetsvilliga kinesiska företag som inte ingick i urvalet och som förtecknas i bilagan fastställs den slutgiltiga tullsatsen till den vägda genomsnittliga tullsats som gäller för de samarbetsvilliga företagen i urvalet.

                  (641)

                  På grundval av ovanstående fastställs nivån på tullarna till följande:

                     Tabell 24

                     Slutgiltig utjämningstull

                              Kinesiska exporterande tillverkare

                              Dumpningsmarginal (fastställd i antidumpningsundersökningen)

                              Storleken på de utjämningsbara subventionerna

                              Nivå för undanröjande av skada

                              Utjämningstullsats

                              Antidumpningstull

                              Benxi Group

                              97,3 %

                              28,5 %

                              28,1 %

                              28,1 %

                              0 %

                              Hesteel Group

                              95,5 %

                              7,8 %

                              18,1 %

                              7,8 %

                              10,3 %

                              Jiangsu Shagang Group

                              106,9 %

                              4,6 %

                              35,9 %

                              4,6 %

                              31,3 %

                              Shougang Group

                              Ingick inte i urvalet i antidumpningsundersökningen

                              38,6 %

                              31,5 %

                              31,5 %

                              0 %

                              Andra företag som samarbetade i både antisubventions och antidumpningsundersökningen

                              100,5 %

                              17,1 %

                              27,9 %

                              17,1 %

                              10,8 %

                              Andra företag som samarbetade i antidumpningsundersökningen, men inte i antisubventionsundersökningen

                              100,5 %

                              38,6 %

                              35,9 %

                              35,9 %

                              0 %

                              Alla övriga företag

                              106,9 %

                              38,6 %

                              35,9 %

                              35,9 %

                              0 %

                  (642)

                  Den individuella antidumpnings- och antisubventionstullsatsen för företag som anges i denna förordning fastställdes på grundval av slutsatserna i de aktuella undersökningarna. Den återspeglar därför den situation som konstaterats under dessa undersökningar för det berörda företaget. Denna tullsats (i motsats till den landsomfattande tull som gäller för ”alla övriga företag”) gäller alltså enbart för import av produkter med ursprung i det berörda landet vilka tillverkats av det företag som omnämns. Importerade produkter som tillverkats av ett annat företag som inte specifikt omnämns i artikeldelen av denna förordning, däribland enheter som är närstående till dem som specifikt omnämns, kan inte dra nytta av dessa tullsatser och ska omfattas av den tullsats som gäller ”alla övriga företag”.

                  (643)

                  ”Hebei Iron & Steel Group Co., Ltd” ändrade sitt namn till ”Hesteel Group Co., Ltd” under undersökningen. Några av dess närstående företag har också ändrat sina namn. Kommissionen bekräftade dessa namnändringar.

                  (644)

                  Ett företag får begära att en individuell tullsats tillämpas om det ändrar namnet på enheten. Denna begäran ska riktas till kommissionen. Begäran ska innehålla alla relevanta uppgifter som visar att ändringen inte påverkar företagets rätt att omfattas av den tullsats som gäller för det. Om ändringen av företagets namn inte påverkar dess rätt att omfattas av den tullsats som är tillämplig på det, kommer ett meddelande om namnbytet att offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.

                  (645)

                  I syfte att säkerställa en korrekt tillämpning av utjämningstullen bör nivån på tullen för alla övriga företag inte tillämpas enbart på de icke-samarbetsvilliga exporterande tillverkarna, utan också på de tillverkare som inte hade någon export till unionen under undersökningsperioden.

            9.   UTLÄMNANDE AV UPPGIFTER

                  (646)

                  De berörda parterna underrättades om de viktigaste omständigheter och överväganden som låg till grund för beslutet att rekommendera att en slutgiltig utjämningstull införs på import av vissa varmvalsade platta produkter av järn, olegerat stål eller annat legerat stål med ursprung i Kina.

                  (647)

                  De åtgärder som avses i denna förordning är förenliga med yttrandet från den kommitté som inrättats genom artikel 15.1 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/1036 (107).

            HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
      Artikel 1
      1.   En slutgiltig utjämningstull införs härmed på import av vissa valsade platta produkter av järn, olegerat stål eller annat legerat stål, även i ringar eller rullar (inklusive produkter skurna i längder och ”smala band”), inte vidare bearbetade efter varmvalsningen (varmvalsad platta), varken pläterade, på annat sätt metallöverdragna eller försedda med annat överdrag, med ursprung i Folkrepubliken Kina. Den berörda produkten omfattar inte

                  —

                  produkter av rostfritt stål och kornorienterat kiselelektrostål,

                  —

                  produkter av verktygsstål och snabbstål,

                  —

                  produkter, inte i ringar eller rullar, utan reliefmönster, med en tjocklek av mer än 10 mm och en bredd av minst 600 mm, och

                  —

                  produkter, inte i ringar eller rullar, utan reliefmönster, med en tjocklek av minst 4,75 mm men högst 10 mm och en bredd av minst 2 050 mm.

            Den berörda produkten klassificeras för närvarande enligt KN-nummer 7208 10 00, 7208 25 00, 7208 26 00, 7208 27 00, 7208 36 00, 7208 37 00, 7208 38 00, 7208 39 00, 7208 40 00, 7208 52 10, 7208 52 99, 7208 53 10, 7208 53 90, 7208 54 00, 7211 13 00, 7211 14 00, 7211 19 00, ex 7225 19 10 (Taric-nr 7225191090), 7225 30 90, ex 7225 40 60 (Taric-nr 7225406090), 7225 40 90, ex 7226 19 10 (Taric-nr 7226191090), 7226 91 91 och 7226 91 99.
      2.   Följande slutgiltiga utjämningstullsatser ska tillämpas på nettopriset fritt unionens gräns, före tull, för de produkter som beskrivs i punkt 1 och som tillverkas av nedanstående företag:

                  Land

                  Företag

                  Slutgiltig utjämningstull

                  Taric-tilläggsnummer

                  Folkrepubliken Kina

                  Bengang Steel Plates Co., Ltd

                  28,1 %

                  C157

                  Handan Iron & Steel Group Han-Bao Co., Ltd

                  7,8 %

                  C158

                  Hesteel Co., Ltd Tangshan Branch (108)

                  7,8 %

                  C159

                  Hesteel Co., Ltd Chengde Branch (109)

                  7,8 %

                  C160

                  Zhangjiagang Hongchang Plate Co., Ltd

                  4,6 %

                  C161

                  Zhangjiagang GTA Plate Co., Ltd

                  4,6 %

                  C162

                  Shougang Jingtang United Iron and Steel Co. Ltd

                  31,5 %

                  C164

                  Beijing Shougang Co. Ltd, Qian'an Iron & Steel branch

                  31,5 %

                  C208

                  Andra samarbetsvilliga företag som är förtecknade i bilagan

                  17,1 %

                  Se bilagan

                  Alla övriga företag

                  35,9 %

                  C999

            3.   De individuella utjämningstullsatser som anges för de företag som nämns i punkt 2 ska tillämpas på villkor att det för medlemsstaternas tullmyndigheter uppvisas en giltig faktura som ska innehålla en försäkran, vilken är daterad och undertecknad av en tjänsteman vid den enhet som utfärdat fakturan och av vilken ska framgå hans eller hennes namn och befattning, med följande lydelse: ”Jag intygar härmed att (volymen) av varmvalsade platta stålprodukter som sålts på export till Europeiska unionen och som omfattas av denna faktura har tillverkats av (företagets namn och adress) (Taric-tilläggsnummer) i (det berörda landet). Jag försäkrar att uppgifterna i denna faktura är fullständiga och korrekta.” Om ingen sådan faktura uppvisas ska tullsatsen som gäller för ”Alla övriga länder” tillämpas.
      4.   Om inget annat anges ska gällande bestämmelser om tullar tillämpas.
      Artikel 2
      1.   Artikel 1.2 i kommissionens genomförandeförordning (EU) 2017/649 ska ersättas med följande:

         1.”2.   Följande slutgiltiga antidumpningstullsatser ska tillämpas på nettopriset fritt unionens gräns, före tull, för den produkt som beskrivs i punkt 1 och som tillverkas av nedanstående företag:

                     Land

                     Företag

                     Slutgiltig antidumpningstull

                     Taric-tilläggsnummer

                     Folkrepubliken Kina

                     Bengang Steel Plates Co., Ltd

                     0 %

                     C157

                     Handan Iron & Steel Group Han-Bao Co., Ltd

                     10,3 %

                     C158

                     Hesteel Co., Ltd Tangshan Branch (110)

                     10,3 %

                     C159

                     Hesteel Co., Ltd Chengde Branch (111)

                     10,3 %

                     C160

                     Zhangjiagang Hongchang Plate Co., Ltd

                     31,3 %

                     C161

                     Zhangjiagang GTA Plate Co., Ltd

                     31,3 %

                     C162

                     Shougang Jingtang United Iron and Steel Co. Ltd

                     0 %

                     C164

                     Beijing Shougang Co. Ltd, Qian'an Iron & Steel branch

                     0 %

                     C208

                     Angang Steel Company Limited

                     10,8 %

                     C150

                     Inner Mongolia Baotou Steel Union Co., Ltd

                     0 %

                     C151

                     Jiangyin Xingcheng Special Steel Works Co., Ltd

                     0 %

                     C147

                     Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd

                     0 %

                     C163

                     Maanshan Iron & Steel Co., Ltd

                     10,8 %

                     C165

                     Rizhao Steel Wire Co., Ltd

                     10,8 %

                     C166

                     Rizhao Baohua New Material Co., Ltd

                     10,8 %

                     C167

                     Tangshan Yanshan Iron and Steel Co., Ltd

                     0 %

                     C168

                     Wuhan Iron & Steel Co., Ltd

                     10,8 %

                     C156

                     Alla övriga företag

                     0 %

                     C999

      2.   Artikel 1.5 i kommissionens genomförandeförordning (EU) 2017/649 ska ersättas med följande.

         2.”5.   Om en ny exporterande tillverkare i Folkrepubliken Kina lämnar tillräcklig bevisning till kommissionen för att företaget

                     a)

                     inte exporterade den berörda produkten enligt punkt 1 till unionen under perioden 1 januari 2015–31 december 2015 (undersökningsperioden),

                     b)

                     inte är närstående någon av de exportörer eller tillverkare i Folkrepubliken Kina som omfattas av de antidumpningsåtgärder som införs genom denna förordning,

                     c)

                     faktiskt har exporterat den berörda produkten till unionen efter den undersökningsperiod som ligger till grund för åtgärderna, eller genom avtal har gjort ett oåterkalleligt åtagande att exportera en betydande kvantitet till unionen,

               får artikel 1.2 ändras genom att den nya exporterande tillverkaren läggs till i förteckningen över de företag som anges i tabellen och som omfattas av en individuell tull som inte överstiger den tullsats som är tillämplig på de företag som samarbetade i antidumpningsundersökningen men inte i antisubventionsundersökningen, dvs. 0 %.”

      Artikel 3
      Bilagan till kommissionens genomförandeförordning (EU) 2017/649 ska upphöra att gälla.
      Artikel 4
      Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

         Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
         Utfärdad i Bryssel den 8 juni 2017.

               På kommissionens vägnar

            Jean-Claude JUNCKER

               Ordförande

         (1)  EUT L 176, 30.6.2016, s. 55.

         (2)  Denna förordning ersätts från och med den 30 juni 2016 av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/1037 av den 8 juni 2016 om skydd mot subventionerad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska unionen (EUT L 176, 30.6.2016, s. 55).

         (3)  EUT C 172, 13.5.2016, s. 29.

         (4)  I denna förordning används begreppet ”de kinesiska myndigheterna” i vid bemärkelse, dvs. det täcker såväl statsrådet som ministerier, myndigheter eller andra organ på central, regional och lokal nivå.

         (5)  Tillkännagivande om inledande av ett antidumpningsförfarande beträffande import av vissa varmvalsade platta produkter av järn, olegerat stål eller annat legerat stål med ursprung i Folkrepubliken Kina (EUT C 58, 13.2.2016, s. 9).

         (6)  Tillkännagivande om inledande av ett antidumpningsförfarande beträffande import av vissa varmvalsade platta produkter av järn, olegerat stål eller annat legerat stål med ursprung i Brasilien, Iran, Ryssland, Serbien och Ukraina (EUT C 246, 7.7.2016, s. 7).

         (7)  Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2017/649 av den 5 april 2017 om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av vissa varmvalsade platta produkter av järn, olegerat stål eller annat legerat stål med ursprung i Folkrepubliken Kina (EUT L 92, 6.4.2017, s. 68).

         (8)  Kallvalsningsprocessen består i att en plåt eller ett band – som dessförinnan varmvalsats och betats – passeras genom kallvalsar (dvs. under metallens mjukningstemperatur).

         (9)  Inledningen till den trettonde femårsplanen för stålindustrin.

         (10)  Avsnitt 1 i kapitel 17 i den trettonde femårsplanen (vår understrykning).

         (11)  Ibid.

         (12)  Kapitel III artikel 12 i beslut nr 40.

         (13)  Se rådets genomförandeförordning (EU) nr 215/2013 (EUT L 73, 15.3.2013, s. 16) skäl 182 (stålprodukter belagda med organiskt material).

         (14)  Den nationella utvecklings- och reformkommissionen har bland annat till uppgift att utarbeta och genomföra strategier för nationell ekonomisk och social utveckling. årsplaner och utvecklingsplaner på medellång och lång sikt.

         (15)  W. Maliszwewski/S. Arslanalp/J. Caparusso m.fl. Resolving China's Corporate Debt Problem, IMF.s arbetsdokument WP/16/203 från oktober 2016.

         (16)  WT/DS379/AB/R (US – Anti-Dumping and Countervailing Duties on Certain Products from China), överprövningsorganets rapport av den 11 mars 2011 (DS 379, punkt 318). Se även WT/DS436/AB/R (US – Carbon Steel (India)), överprövningsorganets rapport av den 8 december 2014 (punkterna 4.9 – 4.10, 4.17 – 4.20) och WT/DS437/AB/R (United States – Countervailing Duty Measures on Certain Products from China), överprövningsorganets rapport av den 18 december 2014 (punkt 4.92).

         (17)  Artikel 2 i Interim Regulations on the Board of Supervisors in Key State-owned Financial Institutions, statsrådets dekret nr 293 av den 15 mars 2000.

         (18)  Referensräntor för lån i renminbi för finansinstitut som fastställts av Kinas folkbank.

         (19)  Mötesprotokoll från möte mellan Shougang Jingtang och bankkonsortium 2013, bevis 14 i Shougangs kontrollfil för begränsad spridning i den engelska versionen och bilaga 13.3 i svaret på begäran om komplettering i den kinesiska versionen.

         (20)  WT/DS/296 (DS296 United States – Countervailing duty investigation on Dynamic Random Access Memory (DRAMS) from Korea), överprövningsorganets rapport av den 21 februari 2005 (punkt 116).

         (21)  Överprövningsorganets rapport, DS 296 (punkt 116).

         (22)  Överprövningsorganets rapport, DS 296 (punkt 115).

         (23)  Överprövningsorganets rapport, DS 296 (punkt 114), i överensstämmelse med panelens rapport, DS 194, punkt 8.31. i detta hänseende.

         (24)  WT/DS194/R, Panelrapport, US – Export Restraints, punkt 8.29.

         (25)  Överprövningsorganets rapport, DS 296, punkterna 110–111.

         (26)  WT/DS353/AB/R, Rapport från överprövningsorganet, US – Aircraft (Second Complaint), punkt 753.

         (27)  WT/DS316/R, Panelrapport, EC – Aircraft, punkt 7.919.

         (28)  IMF:s arbetsdokument ”Resolving China's Corporate Debt Problem” av Wojciech Maliszewski, Serkan Arslanalp, John Caparusso, José Garrido, Si Guo och Joong Shik Kang, W. Raphael Lam, T. Daniel Law, Wei Liao, Nadia Rendak, Philippe Wingender, Jiangyan från oktober 2016, WP/16/203.

         (29)  Artikel X, punkt II i CBRC:s riktlinjer för riskbaserad låneklassificering.

         (30)  Detta framgåräven av det exempel rörande BNP Paribas som de kinesiska myndigheterna visade på.

         (31)  Riktlinjer för beräkning av subventionsbeloppet i undersökningar avseende utjämningstull (EGT C 394, 17.12.1998, s. 6).

         (32)  Panelrapport, EC – DRAMS, punkt 7.213.

         (33)  Panelrapport, EC – DRAMS, punkt 7.212.

         (34)  Panelrapport, EC – DRAMS, punkt 7.178.

         (35)  Panelrapport, EC – DRAMS, punkt 7.212.

         (36)  WT/DS294/AB/R (US-Zeroing), överprövningsorganets rapport av den 18 april 2006 (punkt 198) och WT/DS438/AB/R (Argentina – Import Restrictions), överprövningsorganets rapport av den 15 januari 2015 (punkt 5.108).

         (37)  Nie Huiha, Jiang Ting, Fang Mingyue, ”China's zombie firms: cause, consequence and cure”, Renmin University, 2016.

         (38)  WT/DS/294/AB/R, överprövningsorganets rapport av den 18 april 2006, US – Zeroing, punkt 204.

         (39)  G/STR/N/15/CHN, Statlig handel, ny och fullständig anmälan i enlighet med artikel XVII.4 a) i Gatt 1994 och punkt 1 i överenskommelsen om tolkningen av artikel XVII i Allmänna tull- och handelsavtalet 1994, av den 19 oktober 2015.

         (40)  Rådets genomförandeförordning (EU) nr 215/2013 av den 11 mars 2013 om införande av en utjämningstull på import av vissa stålprodukter belagda med organiskt material med ursprung i Folkrepubliken Kina (EUT L 73, 15.3.2013, s1 6) skäl 182 (stålprodukter belagda med organiskt material).

         (41)  I artikel 24 i föreskrift nr 35 från NDRC (om en utvecklingsstrategi för järn- och stålindustrin) anges det att ”för de projekt som inte är förenliga med utvecklingsstrategin för järn- och stålindustrin och som inte har granskats och godkänts eller för vilka granskningen och godkännandet inte uppfyller relevanta bestämmelser ska myndigheten för statlig mark och statliga resurser inte hantera markanvändningsförfarandena”.

         (42)  Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2017/366 av den 1 mars 2017 om införande av slutgiltiga utjämningstullar på import av solcellsmoduler av kristallint kisel och väsentliga komponenter (dvs. celler) med ursprung i eller avsända från Folkrepubliken Kina till följd av en översyn när åtgärderna upphör att gälla enligt artikel 18.2 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/1037 och om avslutande av den partiella interimsöversynen enligt artikel 19.3 i förordning (EU) 2016/1037 (EUT L 56, 3.3.2017, s. 1) (solcellspaneler).

         (43)  Se bland annat rådets genomförandeförordning (EU) nr 452/2011 (EUT L 128, 14.5.2011, s. 18) (bestruket finpapper), rådets genomförandeförordning (EU) 215/2013 (EUT L 73, 15.3.2013, s. 16) (stålprodukter belagda med organiskt material), kommissionens genomförandeförordning (EU) 2017/366 (EUT L 56, 3.3.2017, s. 1) (solcellspaneler), kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 1379/2014 (EUT L 367, 23.12.2014, s. 22) (glasfiberfilament), kommissionens genomförandebeslut 2014/918/EU (EUT L 360, 17.12.2014, s. 65) (polyesterstapelfibrer).

         (44)  Såsom accepterats av tribunalen i mål T-444/11 Gold East Paper och Gold Huacheng Paper mot rådet, tribunalens dom av den 11 september 2014 ECLI:EU:T:2014:773.

         (45)  https://en.wikipedia.org/wiki/Liaoning

         (46)  Rådets genomförandeförordning (EU) 451/2011 av den 6 maj 2011 om införande av en slutgiltig antidumpningstull och slutgiltigt uttag av den preliminära tull som införts på import av bestruket finpapper med ursprung i Folkrepubliken Kina (EUT L 128, 14.5.2011, s. 1) (bestruket finpapper).

         (47)  Rådets genomförandeförordning (EU) nr 451/2011 (EUT L 128, 14.5.2011, s. 1) (bestruket finpapper), kommissionens genomförandeförordning (EU) 2017/366 (EUT L 56, 3.3.2017, s. 1) (solcellspaneler).

         (48)  EGT C 394, 17.12.1998, s. 6.

         (49)  Se bland annat rådets genomförandeförordning (EU) 451/2011 (EUT L 128, 14.5.2011, s. 1) (bestruket finpapper), rådets genomförandeförordning (EU) nr 215/2013 (EUT L 73, 11.3.2013, s. 16) (stålprodukter belagda med organiskt material), kommissionens genomförandeförordning (EU) 2017/366 (EUT L 56, 3.3.2017, s. 1) (solcellspaneler), kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 1379/2014 (EUT L 367, 23.12.2014, s. 22) (glasfiberfilament), kommissionens genomförandebeslut 2014/918/EU (EUT L 360, 17.12.2014, s. 65) (polyesterstapelfibrer).

         (50)  Baserat på det högsta subventionsbelopp som fastställts för denna typ av bidrag, vilket motsvarar det subventionsbelopp som fastställts för Shougang Group

         (51)  Baserat på det högsta subventionsbelopp som fastställts för denna typ av bidrag, vilket motsvarar det subventionsbelopp som fastställts för Shougang Group

         (52)  WT/DS489/7, den 19 april 2016, Memorandum of Understanding Between the People's Republic of China and the United States of America Related to the Dispute China – Measures Related to Demonstration Bases and Common Service Platforms Programs (DS489).

         (53)  Se WT/DS46/R, Brazil – Aircraft, panelrapport.

         (54)  Se även, i tillämpliga delar, WT/DS294/AB/RW, US – Zeroing (Article 21.5 DSU), överprövningsorganets rapport, den 14 May 2009, punkt 453.

         (55)  Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2016/1328 av den 29 juli 2016 om införande av en slutgiltig antidumpningstull och slutgiltigt uttag av den preliminära tull som införts på import av vissa kallvalsade platta produkter av stål med ursprung i Folkrepubliken Kina och Ryska federationen (EUT L 210, 4.8.2016, s. 1).

         (56)  Denna slutsats är i linje med de kinesiska myndigheternas slutsatser i deras inlaga av den 26 augusti 2016 att EU-industrin inte hade lidit någon väsentlig skada under skadeundersökningsperioden (se de kinesiska myndigheternas inlaga, den 26 augusti 2016, skäl 298). Däremot kan kommissionen, på grundval av de uppgifter som samlats in, inte hålla med om de kinesiska myndigheternas slutsats att EU-industrin för övrigt inte befann sig i en sårbar situation i slutet av undersökningsperioden (se de kinesiska myndigheternas inlaga, den 26 augusti 2016, punkt 298).

         (57)  Dom av den 29 januari 2014, ECLI:EU:T:2014:35. Denna dom fastställdes den 7 april 2016 av domstolen i de förenade målen C-186/14 och C-193/14 P, ArcelorMittal Tubular Products Ostrava och övriga mot Hubei, ECLI:EU:C:2016:209.

         (58)  Rådets förordning (EG) nr 926/2009 av den 24 september 2009 om införande av en slutgiltig antidumpningstull och slutgiltigt uttag av den preliminära tull som införts på import av vissa sömlösa rör av järn eller stål med ursprung i Folkrepubliken Kina (EUT L 262, 6.10.2009, s. 19).

         (59)  Dom av den 29 januari 2014 i mål T-528/09, Hubei Xinyegang Steel mot rådet, ECLI:EU:T:2014:35, punkt 61.

         (60)  World Trade Organization, WT/DS132/R, den 28 januari 2000, Mexiko – Anti-dumping investigation of high fructose corn syrup (HFCS) from the United States – Report of the Panel, skäl 7.140, s. 214. WTO-panelen fastställde i ett antidumpningsärende att för att dra slutsatsen att det finns risk för sådan väsentlig skada för den inhemska industrin som till synes ännu inte har uppstått, trots effekterna från dumpad import under undersökningsperioden, är det nödvändigt att som bakgrund ha en förståelse för industrins nuvarande situation. Enbart det förhållandet att den dumpade importen kommer att öka och påverka priserna negativt leder inte automatiskt till slutsatsen att den inhemska industrin kommer att vållas skada. Dumpad import behöver inte innebära risk för skada om industrin är i mycket gott skick eller om det finns andra faktorer som inverkar. Detta resonemang kan även tillämpas i antisubventionsärenden. [Kommissionens kursivering.]

         (61)  Domstolens dom av den 7 april 2016 i mål C-186/14 P, ArcelorMittal Tubular Products Ostrava och övriga mot Hubei, ECLI:EU:C:2016:209, punkt 72, som bekräftar förstainstansrättens dom av den 29 januari 2014 i mål T-528/09, Hubei Xinyegang Steel mot rådet, ECLI:EU:T:2014:35.

         (62)  Inlaga från Kinas myndigheter, den 26 augusti 2016, skäl 336 ff.

         (63)  EUT L 210, 4.8.2016, s. 27.

         (64)  Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2016/1778 av den 6 oktober 2016 om införande av en provisorisk antidumpningstull på import av vissa varmvalsade platta produkter av järn, olegerat stål eller annat legerat stål med ursprung i Folkrepubliken Kina (EUT L 272, 7.10 2016, s. 33).

         (65)  Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, Europeiska rådet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén, Regionkommittén samt Europeiska investeringsbanken, Bryssel, 16.3.2016, COM(2016) 155 final, Stål: Bevara hållbar sysselsättning och tillväxt i EU.

         (66)  Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2016/1329 av den 29 juli 2016 om uttag av den slutgiltiga antidumpningstullen på import av vissa kallvalsade platta produkter av stål med ursprung i Folkrepubliken Kina och Ryska federationen (EUT L 210, 4.8.2016, s. 27).

         (67)  World Steel in figures 2015, World Steel Association, s. 14, http//www.worldsteel.org/publications/bookshop/product-details.~World-Steel-in-Figures-2015~PRODUCT~World-Steel-in-Figures-2015~.html

         (68)  COM(2016) 155, Bryssel, 16.3.2016, Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, Europeiska rådet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén, regionkommittén samt europeiska investeringsbanken, Stål: bevara hållbar sysselsättning och tillväxt i EU, s. 2.

         (69)  OECD, DSTI/SU/SC(2015)8/Final, Directorate for Science, Technology and Innovation, Capacity developments in the world steel industry, tabell 1, s. 10, http://www.oecd.org/officialdocuments/publicdisplaydocumentpdf/?cote=DSTI/SU/SC(2015)8/FINALdocLanguage=En.

         (70)  World Steel Association, World Steel in Figures 2016, tabell ”major steel-producting countries 2014 and 2015”, s. 9, http://www.worldsteel.org/media-centre/press-releases/2016/World-Steel-in-Figures-2016-is-available-online.html.
      (71)

      Källa för uppgifter om kapacitet: OECD (OECD, DSTI/SU/SC(2016)6/Final, den 5 september 2016, Directorate for Science, Technology and Innovation, Updated steelmaking capacity figures and a proposed framework for enhancing capacity monitoring activity, bilaga, s. 7 ff)
      (72)

      Källa för uppgifter om tillverkning: World Steel Association, Steel Statistical Yearbook 2015 (World Steel Association, Steel Statistical Yearbook 2016, tabell 1 på sidorna 1 och 2 och tabell 13 på sidan 35, http://www.worldsteel.org/statistics/statistics-archive/yearbook-archive.html)

         (73)  OECD Directorate for Science, Technology and Innovation (2015): Excess capacity in the global steel industry: the current situation and ways forward, Technology and Industry Policy Papers, No. 18, OECD Publishing, s. 5–6. http://dx.doi.org/10.1787/5js65x46nxhj-en.

         (74)  Inlaga från Dentons för China Iron and Steel Association (CISA) och dess medlemmar, Comments in the anti-dumping proceeding concerning imports of certain hot-rolled flat products of iron, non-alloy or other alloy steel originating the People's Republic of China, 21 mars 2016, s. 7, punkt 24.

         (75)  Rapport från OECD:s stålkommitté, den 13 mars 2017, Capacity developments in the world steel industry, punkt 14.

         (76)  Pressartikel från Reuters, China's zombie steel mills fire up furnaces, worsen global glut, http://in.reuters.com/article/china-steel-overcapacity-idINKCN0XI070.

         (77)  Pressartikel från Reuters, BHP says over 50 million tonnes of steel capacity restarted in China, http://www.reuters.com/article/us-bhp-china-idUSKCN0YA09E.

         (78)  World Steel Association, media centre, June 2016 crude steel production, https://www.worldsteel.org/media-centre/press-releases/2016/June-2016-crude-steel-production0.html.

         (79)  Rapport från OECD:s stålkommitté, den 13 mars 2017, Capacity developments in the world steel industry.

         (80)  Rapport från OECD:s stålkommitté, den 8–9 september 2016, Updated steelmaking capacity figures and a proposed framework for enhancing capacity monitoring activity.

         (81)  World Steel Association, Steel Statistical Yearbook 2015, tabell 1 på s. 2 och tabell 13 på s. 35, http://www.worldsteel.org/statistics/statistics-archive/yearbook-archive.html.

         (82)  Urvalet bestod av 679,4 miljoner ton kinesisk export av den likadana produkten för år 2015 och 343,8 miljoner ton kinesisk export av den likadana produkten för de första 6 månaderna av 2016.

         (83)  Worldsteel Short Range Outlook 2014 – 2015, World Steel Association, https://www.worldsteel.org/media-centre/press-releases/2015/worldsteel-Short-Range-Outlook-2015-2016.html.

         (84)  Se även skäl 444 avseende den obetydliga minskningen av lager hos de unionstillverkare som ingick i urvalet, uttryckt i procent av tillverkningen.

         (85)  Richard Lu, The downside Chinese steel demand scenario: gory details, http://www.crugroup.com/about-,cru/cruinsight/The_downside_Chinese_steel_demand_scenario_gory_details, den 15 juli 2016.

         (86)  Se även skäl 443 avseende den obetydliga minskningen av lager hos de unionstillverkare som ingick i urvalet, uttryckt i procent av tillverkningen.

         (87)  Pressartikel från Platts, European steel producers on the offensive, but will price increases stick? Artikel, http://blogs.platts.com/2016/04/05/european-steel-producers-on-offensive/, den 4 maj 2016.

         (88)  Pressartikel från Platts, 2017 could be a huge year for the European steel industry, http://blogs.platts.com/2017/03/08/2017-european-steel-industry/, den 8 mars 2017.

         (89)  WorldSteel Association, The Chinese steel industry, A monthly update for world steel members, Issue 115, juni 2016.

         (90)  Worldsteel Association, utdrag från Worldsteels månatliga uppdatering beträffande den kinesiska stålindustrin, oktober 2016.

         (91)  Pressartikel från Marketrealist, Are rising Chinese steel inventories a risk for steel investors? http://marketrealist.com/2017/03/are-rising-chinese-steel-inventories-a-risk-for-steel-investors/, den 1 mars 2017.

         (92)  Pressartikel från Reuters, China's surging steel, iron ore inventories at odds with price gains: Russell, http://www.reuters.com/article/us-column-russell-ironore-china-idUSKBN1610FI, den 22 februari 2017.

         (93)  Pressartikel från Platts, 2017 could be a huge year for the European steel industry, http://blogs.platts.com/2017/03/08/2017-european-steel-industry/, den 8 mars 2017.

         (94)  Såsom nämnts tidigare inledde kommissionen den 7 juli 2016 en undersökning beträffande dumpad import av den likadana produkten med ursprung i bland annat Ryssland. Inledandet av den undersökningen föregriper dock inte resultatet av den aktuella undersökningen.
      (95)

         Källa för uppgifter om kapacitet: OECD (OECD, DSTI/SU/SC(2015)8/Final, Directorate for Science, Technology and Innovation, Capacity developments in the world steel industry, tabell 1, s. 10, http://www.oecd.org/officialdocuments/publicdisplaydocumentpdf/?cote=DSTI/SU/SC(2015)8/FINALdocLanguage=En).
      (96)

         Källa för uppgifter om tillverkning: World Steel Association, Steel Statistical Yearbook 2015 (World Steel Association, Steel Statistical Yearbook 2015, tabell 1 på sidorna 1 och 2 och tabell 13 på sidan 35, http://www.worldsteel.org/statistics/statistics-archive/yearbook-archive.html).

         (97)  Tillkännagivande om inledande av ett antidumpningsförfarande beträffande import av vissa varmvalsade platta produkter av järn, olegerat stål eller annat legerat stål med ursprung i Brasilien, Iran, Ryssland, Serbien och Ukraina (EUT C 246, 7.7.2016, s. 7).

         (98)  Inlaga från Kinas myndigheter, den 26 augusti 2016, skälen 362–366.

         (99)  Utdrag ur kommissionens senaste nedifrån-och-upp-undersökning av priser och kostnader för energi, som utfördes av ett konsortium av konsulter, däribland Ecofys och Centre for European Policy Studies, i juli 2016.

         (100)  Inlaga från Kinas myndigheter, den 26 augusti 2016, skälen 367–370.

         (101)  Se kommissionens beslut nr 284/2000/EKSG av den 4 februari 2000 om införande av en slutgiltig utjämningstull på import av vissa valsade platta produkter av järn eller olegerat stål, med en bredd av minst 600 mm, varken pläterade, på annat sätt metallöverdragna eller försedda med annat överdrag, i ringar eller rullar, inte vidare bearbetade efter varmvalsningen, med ursprung i Republiken Indien och Taiwan, om godtagande av åtaganden som gjorts av vissa exporterande tillverkare och om avslutande av förfarandet rörande import med ursprung i Republiken Sydafrika (EGT L 31, 5.2.2000, s. 44) skäl 338.

         (102)  Inlaga från Kinas myndigheter, den 26 augusti 2016, öppen version, skäl 311, s. 114.

         (103)  Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2016/1246 av den 28 juli 2016 om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av armeringsjärn med hög utmattningshållfasthet med ursprung i Folkrepubliken Kina (EUT L 204, 29.7.2016, s. 70) skäl 127.

         (104)  Rådets förordning (EG) nr 954/2006 av den 27 juni 2006 om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av vissa sömlösa rör av järn eller stål med ursprung i Kroatien, Rumänien, Ryssland och Ukraina, om upphävande av rådets förordning (EG) nr 2320/97 och rådets förordning (EG) nr 348/2000 och om avslutande av interimsöversynen och översynen vid giltighetens utgång av antidumpningstullarna på import av vissa sömlösa rör av järn eller olegerat stål med ursprung i bland annat Ryssland och Rumänien och om avslutande av interimsöversynen av antidumpningstullarna på import av vissa sömlösa rör av järn eller olegerat stål med ursprung i bland annat Ryssland, Rumänien, Kroatien och Ukraina (EUT L 175, 29.6.2006, s. 4) skäl 233.

         (105)  Se kommissionens genomförandeförordning (EU) 2016/1328 av den 29 juli 2016 om införande av en slutgiltig antidumpningstull och slutgiltigt uttag av den provisoriska tull som införts på import av vissa kallvalsade platta produkter av stål med ursprung i Folkrepubliken Kina och Ryska federationen (EUT L 210, 4.8.2016, s. 1) skäl 156.

         (106)  McKinsey & Company, Laying the foundations for a financially sound industry, möte i OECD:s stålkommitté den 5 december 2013, s. 7.

         (107)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/1036 av den 8 juni 2016 om skydd mot subventionerad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska unionen (EUT L 176, 30.6.2016, s. 21).

         (108)  Tidigare ”Hebei Iron & Steel Co., Ltd Tangshan Branch”.

         (109)  Tidigare ”Hebei Iron & Steel Co., Ltd Chengde Branch”.

         (110)  Tidigare ’Hebei Iron & Steel Co., Ltd Tangshan Branch’.

         (111)  Tidigare ’Hebei Iron & Steel Co., Ltd Chengde Branch’.”

         BILAGA

                     Land

                     Namn

                     Taric-tilläggsnummer

                     Kina

                     Angang Steel Company Limited

                     C150

                     Kina

                     Maanshan Iron & Steel Co., Ltd

                     C165

                     Kina

                     Rizhao Steel Wire Co., Ltd

                     C166

                     Kina

                     Rizhao Baohua New Material Co., Ltd

                     C167

                     Kina

                     Wuhan Iron & Steel Co., Ltd

                     C156