title: Kommissionens rekommendation av den 18 juli 2018 om riktlinjer för det harmoniserade genomförandet av det europeiska trafikstyrningssystemet för tåg i unionen (Text av betydelse för EES.)

text:
               19.7.2018

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 253/1

         KOMMISSIONENS REKOMMENDATION
   av den 18 juli 2018
   om riktlinjer för det harmoniserade genomförandet av det europeiska trafikstyrningssystemet för tåg i unionen
   (Text av betydelse för EES)
   (2018/C 253/01)
   EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 292, och
   av följande skäl:

               (1)

               I enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2016/797 (1) säkerställer Europeiska unionens järnvägsbyrå (nedan kallad byrån) det harmoniserade genomförandet av och driftskompatibiliteten hos det europeiska trafikstyrningssystemet för tåg (ERTMS) i unionen. För detta ändamål kontrollerar byrån att de planerade tekniska lösningarna uppfyller tillämpliga tekniska specifikationer för driftskompatibilitet (TSD:er) och ger sitt godkännande i form av ett beslut.

               (2)

               Det godkännandeförfarande som byrån och de sökande ska följa är emellertid inte helt beskrivet.

               (3)

               För att sökandens berättigade förväntningar på bästa sätt ska kunna infrias under det godkännandeförfarande som fastställs i artikel 19 i direktiv (EU) 2016/797, och för att det harmoniserade genomförandet av ERTMS i unionen ska underlättas, bör såväl sökanden som byrån följa de riktlinjer som anges i denna rekommendation.

               (4)

               För att föregripa tekniska problem och förenkla förfarandet för beviljande av det godkännande för ibruktagande av fasta installationer som fastställs i artikel 18 i direktiv (EU) 2016/797, bör de nationella säkerhetsmyndigheterna vara involverade i godkännandeförfarandet redan från början och de bör ha tillgång till de handlingar som sökanden tillhandahåller.

               (5)

               Eftersom det finns många olika kontrakts- och anbudstyper när det gäller delsystemet för markbaserad ERTMS, bör såväl byrån som de sökande följa ett förfarande som omfattar alla dessa kontraktstyper och samtidigt säkerställer att de planerade tekniska lösningarna fullständigt överensstämmer med relevanta TSD:er och därmed är fullständigt driftskompatibla.

               (6)

               Både byrån och sökanden bör använda sig av en av byrån upprättad frågelogg som ett övervakningsverktyg, för att på ett så tidigt stadium som möjligt kunna identifiera och spåra alla de problem som eventuellt kan påverka driftskompatibiliteten. Sökanden bör lägga fram bevis på att problem som påverkar driftskompatibiliteten avhjälpts.

               (7)

               Byrån bör också använda sig av en anonymiserad frågelista som ett verktyg för att utbyta erfarenheter och underlätta det harmoniserade genomförandet av ERTMS.

               (8)

               De riktlinjer för godkännandeförfarandet som anges i denna rekommendation bör inte överlappa de bedömningar av överensstämmelse som görs av de bedömningsorgan som anges i direktiv (EU) 2016/797 och i relevanta TSD:er. Byrån bör se till att den information om kontroll av utrustningen för ETCS och GSM-R som anges i artikel 5 och i punkt 6.1.2.3 i bilagan till kommissionens förordning 2016/919 (2), görs tillgänglig i enlighet med dessa bestämmelser. Den informationen bör bedömas av byrån så snart som möjligt för att föregripa eventuella problem, minimera kostnaderna och tidsåtgången för godkännandeförfarandet samt för att säkerställa att den planerade tekniska lösningen är driftskompatibel.

               (9)

               I syfte att underlätta godkännandeförfarandet bör sökanden inleda en dialog med byrån innan den formella ansökan lämnas in. Under denna inledningsfas bör sökanden och byrån enas om en tidsplan för godkännandeförfarandet, inbegripet respektive tidsfrister, med beaktande av upphandlingstypen och godkännandeprocessen. De nationella säkerhetsmyndigheterna kan samarbeta och yttra sig om de tänkbara utfallen av inledningsfasen.

               (10)

               De avgifter som ska betalas till byrån efter inledningsfasen bör fastställas i kommissionens genomförandeförordning (EU) 2018/764 (3).

               (11)

               Överklagandenämndernas arbetsordning bör fastställas i kommissionens genomförandeförordning (EU) 2018/867 (4).

               (12)

               Riktlinjerna i denna rekommendation har lagts fram för diskussion inför den kommittén som avses i artikel 51 i direktiv (EU) 2016/797.

         HÄRIGENOM REKOMMENDERAS

      Avsnitt A: Allmänna bestämmelser

               1.

               Sökanden kontaktar byrån så snart en anbudsinbjudan avseende markbaserad ERTMS-utrustning, för vilken det krävs ett godkännande från byrån, planeras.

               2.

               Sökanden lämnar in tekniska handlingar som är tillräckligt detaljerade för att byrån ska kunna kontrollera att de tekniska lösningar som planers att implementeras är fullständigt driftskompatibla.

               3.

               Byrån och den berörda nationella säkerhetsmyndigheten samarbetar och utbyter information för att förutse och adressera alla tekniska problem och underlättar därmed den nationella säkerhetsmyndighetens arbete med godkännande för delsystemets ibruktagande. Den nationella säkerhetsmyndigheten får när som helst under förfarandet, även under inledningsfasen, avge yttranden genom den one-stop-shop som avses i artikel 12 i förordning (EU) 2016/796 (nedan kallad one-stop-shop) om de tekniska frågorna och om planeringen.

               4.

               Den nationella säkerhetsmyndigheten får tillgång till den information som lämnas i samband med godkännandeförfarandet.

               5.

               Sökanden och byrån följer godkännandeförfarandet, som består av följande tre steg:

                           a)

                           Inledningsfasen.

                           b)

                           Inlämnande och kontroll av underlagets fullständighet.

                           c)

                           Bedömning och beslut.

               6.

               Sökanden lämnar så snart som möjligt via one-stop-shopen in det ansökningsunderlag som krävs för godkännande, inklusive en beskrivning av den planerade tekniska lösningen och dokumentation som styrker att den planerade tekniska lösningen överensstämmer med den relevanta TSD:n ”Trafikstyrning och signalering” som anges i artikel 19 i direktiv (EU) 2016/797, enligt följande:

                           a)

                           utkastet till kravspecifikationer eller beskrivningen av den planerade tekniska lösningen,

                                       —

                                       Projektbeskrivning, med bland annat följande uppgifter om den linje, grupp av linjer eller det järnvägsnät som omfattas av projektet eller en kombination av projekt: geografisk belägenhet, antal kilometer av enkel- och dubbelspår, ERTMS-information (nivå, basversion och version), driftskompatibilitetskomponenter samt stationer.

                                       —

                                       Dokumentation som visar att anbudet, kontraktet eller bäggedera inbegriper den relevanta TSD:n ”Trafikstyrning och signalering”; basversion och version.

                                       —

                                       Projektplan med uppgifter om leveranser, milstolpar och tidsfrister.

                                       —

                                       Förteckning över de ERTMS-funktioner som ska implementeras.

                                       —

                                       De projekteringsregler och driftprovscenarier som avses i artikel 5 i förordning (EU) 2016/919 och i punkt 6.1.2.3 i bilagan till den förordningen.

                                       —

                                       Teststrategi och testplaner.

                           b)

                           Dokumentation som styrker nödvändiga villkor för delsystemets tekniska och driftsmässiga kompatibilitet med de fordon som är avsedda att användas i det relevanta järnvägsnätet,

                           c)

                           Handlingar eller dokumentation som styrker att de planerade tekniska lösningarna överensstämmer med den relevanta TSD:n ”Trafikstyrning och signalering” och andra relevanta handlingar, såsom yttranden från nationella säkerhetsmyndigheter, kontrollförklaringar eller intyg om överensstämmelse,

                                       —

                                       Om det finns tillgängligt, ett tidigare tillstånd för markbaserad ERTMS från en nationell säkerhetsmyndighet som är relevant för de planerade tekniska lösningarna som sökanden lämnat in.

                                       —

                                       EG-intyg om överensstämmelse för driftskompatibilitetskomponenterna och EG-försäkran om överensstämmelse för driftskompatibilitetskomponenterna, om sådana finns tillgängliga, inbegripet byråns mall för certifiering och avvikelser vilken definieras i byråns gällande riktlinje.

                                       —

                                       Kontrollintyg för delsystemet och – om tillämpligt – mellanliggande kontrollintyg för utformningen samt EG-kontrollförklaring för delsystemet, om sådana finns tillgängliga, inbegripet den mall för certifiering och avvikelser vilken definieras i byråns gällande riktlinje.

                                       —

                                       Beskrivning av hur riskerna för driftskompatibiliteten har adresserats för varje fråga i frågeloggen.

                                       —

                                       De nationella regler med anknytning till ERTMS som är relevanta för projektet.

                                       —

                                       Om sökanden har ett undantag från tillämpningen av en eller flera TSD:er eller delar av dem, krävs en handling utfärdad av den medlemsstat som beviljat detta undantag, i enlighet med artikel 7 i direktiv (EU) 2016/797.

               7.

               Alla frågor som anges i frågeloggen delas in i någon av följande kategorier:

                           a)

                           Öppen fråga.

                           b)

                           Frågan stängd.

                           c)

                           Frågan stängd, med villkor.

                           d)

                           Frågan stängd, men svar ej godtagbart.

               8.

               Byrån lämnar genom one-stop-shopen en lista över frågor i frågeloggen med statusen ”Öppen fråga”.

               9.

               Sökanden lägger, före beslutsfattandet, fram bevis utifrån den överenskomna tidsplan som avses i punkt 17 b, som styrker att alla öppna frågor i frågeloggen har adresserats.

               10.

               Byrån uppdaterar, med hjälp av de bevis som sökanden har tillhandahållit, dessa frågors status i frågeloggen till ”Frågan stängd”, ” Frågan stängd, med villkor eller ”Frågan stängd, men svar ej godtagbart”.

               11.

               Sökanden bör kunna föreslå ytterligare frågor som ska ingå i frågeloggen.

               12.

               Byrån förser sökanden med riktlinjer för hur sökanden kan bevisa att frågorna har adresserats, i syfte att påskynda processen och undvika onödigt administrativt arbete.

               13.

               Byrån publicerar en anonymiserad frågelista som ett verktyg för att utbyta erfarenheter och underlätta det harmoniserade genomförandet av markbaserade ERTMS-projekt.

      Avsnitt B: Etapp 1 – Inledningsfas

               14.

               Sökanden, innan den formella ansökan lämnas in, en dialog med byrån i syfte att underlätta godkännandeförfarandet.

               15.

               Inledningsfasen påbörjas när sökanden underrättar byrån om sin avsikt att lämna in en begäran om godkännande, det vill säga innan någon anbudsinbjudan avseende markbaserad ERTMS-utrustning skickats ut.

               16.

               Inledningsfasen inskränks till ett begränsat antal diskussioner där sökanden presenterar det planerade projektet och närmare uppgifter om de planerade tekniska lösningarna, inbegripet de dokument som anges i punkt 6 ovan, om dessa finns tillgängliga.

               17.

               Inledningsfasen avslutas med undertecknandet av en överenskommelse mellan byrån och sökanden som innehåller följande:

                           a)

                           Ansökans omfattning.

                           b)

                           Tidsplan, inbegripet datumen för

                                       i)

                                       inlämning av var och en av de handlingar som anges i punkt 6,

                                       ii)

                                       uppdateringar av frågeloggen, samt

                                       iii)

                                       tidsfrist för beslut.

                           c)

                           Frågeloggen.

               18.

               Den nationella säkerhetsmyndigheten deltar i inledningsfasen och yttrar sig om förslaget till den överenskommelse som avses i punkt 17.

               19.

               Sökanden använder one-stop-shopen för att registrera de handlingar som anges i punkt 6.

      Avsnitt C: Etapp 2 – Inlämnande och kontroll av fullständighet

               20.

               Inledningsfasen följs av en etapp för inlämnande och kontroll av fullständighet, då sökanden lämnar in en begäran om ett beslut om godkännande genom one-stop-shopen.

               21.

               Sökanden lämnar in alla de handlingar som anges i punkt 6. Om någon av dessa handlingar tidigare lämnades in genom one-stop-shopen kan sökanden identifiera handlingarna och bekräfta att dessa handlingar även fortsättningsvis är tillämpliga för projektet utan några ändringar eller tillägg. Om dessa handlingar har ändrats, eller om något har lagts till i dem, ska sökanden lämna in de uppdaterade handlingarna.

               22.

               Byrån bedömer det inlämnade underlagets fullständighet och kontrollerar att det har laddats upp i one-stop-shopen, att det innehåller alla de handlingar som anges i punkt 6 och att ingen av de frågor som anges i frågeloggen har status ”Öppen fråga”.

               23.

               Byrån bedömer det inlämnade underlagets relevans och samstämmighet med avseende på de handlingar som anges i punkt 6 och den överenskommelse som man enats om under inledningsfasen och som avses i punkt 17.

               24.

               I fall den information som sökanden lämnat in inte är fullständig, informerar byrån sökanden om detta genom one-stop-shopen inom en månad efter det formella inlämnandet, tillhandahåller relevant bevisning och anger vilka ytterligare, relevanta handlingar som ska lämnas in inom den tidsfrist som man kom överens om under inledningsfasen.

               25.

               När byrån betraktar underlaget som fullständigt, relevant och samstämmigt, underrättar byrån sökanden om detta via one-stop-shopen.

      Avsnitt D: Etapp 3 – Bedömning och beslut

               26.

               Etappen för inlämnande och kontroll av fullständighet följs, när den har avslutats, av en etapp för bedömning och beslut.

               27.

               Byrån utfärdar antingen ett godkännande eller ett avslag inom två månader från det att etappen för bedömning och beslut inleddes för den del av de tekniska lösningarna som inte tidigare har omfattas av ett positivt beslut för godkännande av byrån.

               28.

               Byrån tar hänsyn till alla yttranden från den nationella säkerhetsmyndigheten avseende begäran om godkännande.

               29.

               Byrån utfärdar ett godkännande om etapp 2 har avslutats tillfredsställande och alla frågor i frågeloggen har status ”Frågan stängd”.

               30.

               Byrån ger avslag på begäran om en eller flera frågor som förtecknas i frågeloggen har status ”Frågan stängd, men svar ej godtagbart”, eller om bedömningen i etapp 2 är avslutad men underlaget inte anses vara fullständigt, relevant och/eller samstämmigt

               31.

               Byrån utfärdar ett godkännande som är förenat med villkor, om

                           a)

                           en eller flera frågor som anges i frågeloggen har status ”Frågan stängd, med villkor”, och

                           b)

                           ingen fråga har status ”Frågan stängd, men svar ej godtagbart”.

               32.

               Byrån tillhandahåller en förklaring av de villkor som behöver uppfyllas i ett senare skede, och som behöver beaktas av den nationella säkerhetsmyndigheten, samt en sammanfattning av de slutliga frågorna såsom de registrerats i frågeloggen.

               33.

               Om sökanden inte kan uppfylla ett villkor som anges i byråns godkännande, bör den nationella säkerhetsmyndigheten rekommendera sökanden att

                           a)

                           lämna in en ny begäran om godkännande till byrån. I så fall ska sökanden ange vilka handlingar från en tidigare begäran om godkännande från byrån som fortfarande är giltiga, och byrån behöver då inte göra någon ny bedömning av dessa handlingar;

                           b)

                           tillämpa artikel 30.2 i förordning (EU) 2016/796. I sådant fall ska byrån erbjuda sig att uppdatera frågeloggen i one-stop-shopen.

               34.

               Om byrån ger avslag på begäran, har sökanden rätt att revidera projektets utformning, lämna in en ny ansökan, ange vilka delar av projektet som är oförändrade och vilka handlingar och bevis som fortfarande är tillämpliga.

               35.

               Om sökanden lämnar in en motiverad begäran till byrån för omprövning av dess beslut i enlighet med artikel 19.5 i direktiv (EU) 2016/797 genom one-stop-shopen ska begäran åtföljas av en utförlig motivering av varför sökanden anser att byrån inte har bedömt vissa delar på vederbörligt sätt. Byrån bör bekräfta eller ompröva sitt beslut och därvid inrikta sig på de problem som framhålls i motiveringen. Resultaten av omprövningen ska meddelas sökanden genom one-stop-shopen inom två månader från dagen för sökandens begäran.

               36.

               Byrån förser sökanden med en lämplig motivering i vilken den bekräftar sitt ursprungliga beslut om avslag.

               37.

               Sökanden har rätt att lägga fram en överklagan till den överklagandenämnd som inrättats enligt artikel 55 i förordning (EU) 2016/796 om byrån bekräftar sitt ursprungliga beslut om avslag.

      Utfärdad i Bryssel den 18 juli 2018.

            På kommissionens vägnar

         Violeta BULC

            Ledamot av kommissionen

      (1)  Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2016/797 av den 11 maj 2016 om driftskompatibiliteten hos järnvägssystemet inom Europeiska unionen (EUT L 138, 26.5.2016, s. 44).

      (2)  Kommissionens förordning (EU) 2016/919 av den 27 maj 2016 om teknisk specifikation för driftskompatibilitet avseende delsystemen Trafikstyrning och signalering i järnvägssystemet i Europeiska unionen (EUT L 158, 15.6.2016, s. 1).

      (3)  Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2018/764 av den 2 maj 2018 om de avgifter som ska betalas till Europeiska unionens järnvägsbyrå och villkoren för deras betalning (EUT L 129, 25.5.2018, s. 68).

      (4)  Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2018/867 av den 13 juni om fastställande av arbetsordningen för överklagandenämnder vid Europeiska unionens järnvägsbyrå (EUT L 149, 14.6.2018, s. 3).


title: Europeiska centralbankens rekommendation av den 26 januari 2018 till Europeiska unionens råd om externa revisorer för Oesterreichische Nationalbank (ECB/2018/1)

text:
               1.2.2018

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 37/1

         EUROPEISKA CENTRALBANKENS REKOMMENDATION
   av den 26 januari 2018
   till Europeiska unionens råd om externa revisorer för Oesterreichische Nationalbank
   (ECB/2018/1)
   (2018/C 37/01)
   ECB-RÅDET HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
   med beaktande av stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken, särskilt artikel 27.1, och
   av följande skäl:

               (1)

               Räkenskaperna för Europeiska centralbanken (ECB) och de nationella centralbankerna i de medlemsstater som har euron som valuta granskas av oavhängiga externa revisorer som ECB-rådet har rekommenderat och Europeiska unionens råd godkänt.

               (2)

               Enligt artikel 37.1 i den federala lagen om Oesterreichische Nationalbank ska generalförsamlingen för Oesterreichische Nationalbank välja en extern revisor och en ställföreträdande extern revisor för en flerårsperiod på högst fem år. Den ställföreträdande externa revisorn kommer endast att anlitas om den externa revisorn inte kan utföra revisionen.

               (3)

               Förordnandena för Oesterreichische Nationalbanks nuvarande externa revisor och nuvarande ställföreträdande externa revisor löpte ut efter revisionen avseende räkenskapsåret 2017. Det är därför nödvändigt att utse externa revisorer från och med räkenskapsåret 2018.

               (4)

               Oesterreichische Nationalbank har utsett Ernst & Young Wirtschaftsprüfungsgesellschaft m.b.H. som sin externa revisor och Deloitte Audit Wirtschaftsprüfungs GmbH som sin ställföreträdande externa revisor för räkenskapsåren 2018–2022.

         HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.

               1.

               Det rekommenderas att Ernst & Young Wirtschaftsprüfungsgesellschaft m.b.H. utses till extern revisor för Oesterreichische Nationalbank för räkenskapsåren 2018–2022.

               2.

               Det rekommenderas att Deloitte Audit Wirtschaftsprüfungs GmbH utses till ställföreträdande extern revisor för Oesterreichische Nationalbank för räkenskapsåren 2018–2022.

      Utfärdad i Frankfurt am Main den 26 januari 2018.

         Mario DRAGHI

            ECB:s ordförande


title: Rådets rekommendation av den 15 mars 2018 om en europeisk ram för ändamålsenliga lärlingsutbildningar av god kvalitet

text:
               2.5.2018

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 153/1

         RÅDETS REKOMMENDATION
   av den 15 mars 2018
   om en europeisk ram för ändamålsenliga lärlingsutbildningar av god kvalitet
   (2018/C 153/01)
   EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 166.4 och 292, jämförda med artiklarna 153.2 och 153.1 b,
   med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, och
   av följande skäl:

               (1)

               Ändamålsenliga lärlingsutbildningar av god kvalitet som leder till en kombination av arbetsrelaterad kompetens, arbetslivserfarenhet, lärande på arbetsplatsen och nyckelkompetens underlättar såväl ungas inträde på arbetsmarknaden som vuxnas karriärutveckling och övergång till arbete. De ingår i de formella yrkesutbildningssystemen och finns parallellt med annat lärande på arbetsplatsen och/eller andra yrkesutbildningsvägar.

               (2)

               Väl utformade lärlingssystem gynnar både arbetsgivare och studerande och stärker kopplingen mellan arbetslivet och utbildningsvärlden. Med hjälp av kvalitetsstandarder kan man undvika att lärlingsutbildningar inriktas på lågkvalificerade arbeten och dåliga utbildningar som skadar deras anseende. Lärlingsutbildningar av god kvalitet utgör inte bara en väg till spetskompetens utan kan också bidra till att främja aktivt medborgarskap och social inkludering genom att integrera personer med olika samhällsbakgrund och personlig bakgrund på arbetsmarknaden.

               (3)

               Ändamålsenliga lärlingsutbildningar av god kvalitet inrättas genom strukturerade partnerskap där alla berörda aktörer medverkar, i synnerhet arbetsmarknadens parter, näringslivet, förmedlande organ såsom industri-, handels-, och hantverkskammare, yrkes- och branschorganisationer, yrkesutbildningsinstitutioner, ungdoms- och föräldraorganisationer samt lokala, regionala och nationella myndigheter. Sedan 2013 har kommissionen i samarbete med medlemsstaterna och berörda aktörer främjat tillgången på samt kvaliteten och bilden av lärlingsutbildningar genom den europeiska alliansen för lärlingsutbildning, som hittills har skaffat fram över 700 000 erbjudanden om lärlingsutbildningar, praktikplatser eller ett första jobb. Företagsledda initiativ såsom den europeiska pakten för ungdomsfrågor har genererat fler erbjudanden och bidragit till samarbete mellan näringsliv och utbildningar inom unionen.

               (4)

               Europas branschövergripande arbetsmarknadsparter har samlat in faktaunderlag med utgångspunkt i lärlingsutbildningarnas kvalitet och kostnadseffektivitet, genom sina parallella projekt och det gemensamma uttalandet Towards a Shared Vision of Apprenticeships från juni 2016, som utgjorde grunden för yttrandet A Shared Vision for Quality and Effective Apprenticeships and Work-based Learning som rådgivande kommittén för yrkesutbildning antog den 2 december 2016.

               (5)

               I syfte att säkerställa ett ännu mer djupgående och vittomfattande deltagande från aktörernas sida anordnade kommissionen vid två tillfällen, den 30 mars och 7 juni 2017, utfrågningar av sakkunniga från Europas bransch- och sektorsövergripande arbetsmarknadsparter och från industri-, handels-, och hantverkskammare.

               (6)

               Den europeiska referensramen för kvalifikationer, som inrättades för första gången 2008 och reviderades 2017 (1), förbättrar öppenheten, jämförbarheten och överförbarheten avseende medborgarnas, däribland lärlingarnas, kvalifikationer.

               (7)

               Genom rådets rekommendation av den 18 juni 2009 om en europeisk referensram för kvalitetssäkring av yrkesutbildning (Eqavet) (2) inrättades ett referensinstrument för att hjälpa medlemsstaterna att främja och övervaka en löpande förbättring av sina yrkesutbildningssystem.

               (8)

               Genom 2012 års europeiska kvalitetsstadga för praktikplatser och lärlingsutbildning uppmanade Europeiska ungdomsforumet de europeiska länderna, EU-institutionerna och arbetsmarknadens parter att införa eller stärka de rättsliga kvalitetsramarna för lärlingsutbildningar.

               (9)

               I rådets rekommendation av den 22 april 2013 om att inrätta en ungdomsgaranti (3) rekommenderar man att medlemsstaterna säkerställer att alla unga under 25 år inom fyra månader efter det att de blivit arbetslösa eller avslutat sin formella utbildning får ett högkvalitativt erbjudande om sysselsättning, vidareutbildning, lärlingsutbildning eller praktik.

               (10)

               De europeiska arbetsmarknadsparterna, Europeiska kommissionen och det litauiska ordförandeskapet i Europeiska unionens råd åtog sig att bidra till utbudet av lärlingsutbildningar samt deras kvalitet och attraktionskraft i ett gemensamt uttalande om den europeiska alliansen för lärlingsutbildning den 2 juli 2013.

               (11)

               I rådets uttalande om den europeiska alliansen för lärlingsutbildning av den 15 oktober 2013 noteras att man bör främja lärlingsutbildningarnas ändamålsenlighet och attraktionskraft genom att se till att de efterlever ett antal gemensamma vägledande principer.

               (12)

               I rådets rekommendation av den 10 mars 2014 om kvalitetskriterier för praktikprogram (4) fastställs ett antal principer i syfte att förbättra kvaliteten på praktikprogram utanför den formella utbildningen.

               (13)

               I Riga-slutsatserna av den 22 juni 2015, som godkändes av ministrarna med ansvar för yrkesutbildning, fastställdes det inom ramen för Köpenhamnsprocessen för europeiskt yrkesutbildningssamarbete att alla former av lärande på arbetsplatsen, med särskilt fokus på lärlingsutbildningar, och utarbetandet av mekanismer för kvalitetssäkring är två av fem EU-prioriteringar för perioden 2015–2020.

               (14)

               Inom ramen för Utbildning 2020 utarbetade en arbetsgrupp för yrkesutbildning 20 vägledande principer för högkvalitativa lärlingsutbildningar och lärande på arbetsplatsen under mandatperioden 2014–2015.

               (15)

               I sitt betänkande Erasmus+ och andra verktyg för att främja rörligheten inom yrkesutbildningen – ett upplägg för livslångt lärande av den 4 mars 2016 efterlyste Europaparlamentet åtgärder för att säkerställa kvalitetsstandarder i lärlingsutbildningen.

               (16)

               I Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/589 (5) föreskrivs det att lärlingsplatser som grundas på ett anställningsavtal kan offentliggöras på Eures-portalen (den europeiska portalen för rörlighet i arbetslivet) från och med maj 2018.

               (17)

               I sitt meddelande av den 10 juni 2016 om en ny kompetensagenda för Europa betonade kommissionen att den kommer att hjälpa arbetsmarknadens parter att vidareutveckla resultaten av de gemensamma projekten, till exempel genom att ta fram kvalitetskriterier för lärlingsutbildning.

               (18)

               I sitt meddelande om att investera i Europas unga av den 7 december 2016 (6) uppmanar kommissionen till förnyade ansträngningar för att stödja ungdomar så att de får bästa möjliga start i livet genom att investera i deras kunskaper, färdigheter och erfarenheter och hjälpa dem att hitta eller utbilda sig för sitt första arbete. Målet var att hjälpa unga att utnyttja möjligheter, integreras väl i samhället och bli aktiva medborgare och göra karriär, inbegripet genom en kvalitetsram för lärlingsutbildningar där det redogörs för viktiga principer.

               (19)

               I Romförklaringen av den 25 mars 2017 lovade EU:s ledare att arbeta för en union där ungdomar får den bästa utbildningen och kan studera och få arbete över hela kontinenten.

               (20)

               I den europeiska pelaren för sociala rättigheter som tillkännagavs den 17 november 2017 fastställs ett antal principer till stöd för rättvisa och välfungerande arbetsmarknader och välfärdssystem, däribland rätten till högkvalitativ och inkluderande utbildning, för att säkerställa kompetens som är relevant för arbetsmarknaden och för deltagande i samhället.

               (21)

               Kommissionens förslag till rådets rekommendation om uppföljning av utexaminerade, som antogs den 30 maj 2017, syftar till att förbättra tillgången till kvalitativa och kvantitativa uppgifter om vad utexaminerade, även lärlingar, gör efter avslutad utbildning.

               (22)

               Genom de europeiska struktur- och investeringsfonderna (2014–2020), särskilt Europeiska socialfonden (ESF) och Europeiska regionala utvecklingsfonden (Eruf), samt Erasmus+, unionens program för företagens konkurrenskraft och små och medelstora företag (Cosme), unionens program för sysselsättning och social innovation (EaSI) och sysselsättningsinitiativet för unga, tillhandahålls stöd till lärlingsprogram.

               (23)

               Europaparlamentet och berörda aktörer uppmanade nyligen kommissionen att öka lärlingarnas rörlighet på lång sikt inom EU, och därigenom ge unga möjlighet att utveckla såväl yrkesspecifika färdigheter som nyckelkompetens. Kommissionen införde då en ny verksamhet kallad Erasmus Pro som särskilt ger stöd för längre praktikperioder utomlands inom ramen för programmet Erasmus+.

               (24)

               I sina rapporter om ungdomsgarantin från 2015 och 2017 rekommenderar Europeiska revisionsrätten att kommissionen ska ta fram kvalitetskriterier för lärlingsutbildningar och andra erbjudanden som får stöd inom ramen för detta initiativ.

               (25)

               En EU-gemensam tolkning av ändamålsenliga lärlingsutbildningar av god kvalitet hjälper medlemsstaterna att reformera och modernisera lärlingssystem som erbjuder utmärkta lärande- och karriärmöjligheter. En gemensam tolkning bidrar till att öka det ömsesidiga förtroendet och underlättar på så sätt lärlingarnas gränsöverskridande rörlighet.

               (26)

               Det övergripande målet med denna rekommendation är att öka lärlingarnas anställbarhet och bidra till deras personliga utveckling och till uppbyggnaden av ytterst kompetent och kvalificerad arbetskraft som har förmåga att anpassa sig till arbetsmarknadens behov.

               (27)

               Det specifika målet är att tillhandahålla en enhetlig ram för lärlingsutbildningar som grundas på en gemensam tolkning av vad som är utmärkande för kvalitet och ändamålsenlighet, med beaktande av olikheterna mellan och traditionerna inom yrkesutbildningssystemen och de politiska prioriteringarna i de olika medlemsstaterna.

               (28)

               Denna rekommendation påverkar inte medlemsstaternas behörighet att behålla eller inrätta mer långtgående bestämmelser för lärlingsutbildningar än de som rekommenderas här eller att behålla eller ta fram andra former av lärande på arbetsplatsen och/eller yrkesutbildning som inte omfattas av denna rekommendation och på dessa helt eller delvis tillämpa de nedan angivna kriterierna.

         HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.
   Medlemsstaterna bör, i enlighet med nationell lagstiftning och i nära samarbete med berörda aktörer, säkerställa att lärlingssystemen har förmåga att anpassa sig till arbetsmarknadens behov och gynnar både studerande och arbetsgivare genom att de bygger vidare på de kriterier för ändamålsenliga lärlingsutbildningar av god kvalitet som anges nedan.
   I denna rekommendation avses (utan att detta påverkar vilka termer som används i medlemsstaterna) med lärlingsutbildningar formella yrkesutbildningsprogram

               a)

               som kombinerar ett omfattande lärande på arbetsplatsen på företag och andra arbetsplatser med lärande på utbildningsinstitutioner,

               b)

               som leder till nationellt erkända kvalifikationer,

               c)

               som grundar sig på ett avtal i vilket rättigheter och skyldigheter fastställs för lärlingen, arbetsgivaren och, i förekommande fall, yrkesutbildningsinstitutionen, och

               d)

               där lärlingen får betalning eller annan ersättning för den arbetsplatsbaserade delen.

      Kriterier för lärande- och arbetsvillkor

      Skriftligt avtal

               1.

               Innan en lärlingsutbildning inleds bör ett skriftligt avtal ingås där rättigheter och skyldigheter i fråga om lärande- och arbetsvillkor fastställs för lärlingen, arbetsgivaren och, i förekommande fall, yrkesutbildningsinstitutionen.

      Läranderesultat

               2.

               Arbetsgivarna och yrkesutbildningsinstitutionerna samt, i förekommande fall, fackföreningarna, bör komma överens om en uppsättning övergripande läranderesultat som ska uppnås och som fastställts i överensstämmelse med nationell lagstiftning. Detta bör säkerställa en balans mellan yrkesspecifik kompetens och nyckelkompetens för livslångt lärande som bidrar till både personlig utveckling och livslånga karriärmöjligheter för lärlingarna så att de kan anpassa sig till förändrade karriärmönster.

      Pedagogiskt stöd

               3.

               Internutbildare på arbetsplatser bör utses och få i uppdrag att nära samarbeta med yrkesutbildningsinstitutioner och yrkesutbildningslärare för att ge vägledning till lärlingar och säkerställa ömsesidig och regelbunden återkoppling. Lärare, utbildare och handledare, särskilt på mikroföretag och små och medelstora företag, bör få stöd för att uppdatera sin kompetens och sina färdigheter så att de kan utbilda lärlingar enligt de senaste undervisningsmetoderna och arbetsmarknadens behov.

      Arbetsplatsförlagd del

               4.

               En väsentlig del av lärlingsutbildningen, dvs. minst hälften, bör vara arbetsplatsförlagd och där så är möjligt bör det ges tillfälle att göra en del av arbetsplatspraktiken utomlands. Målsättningen är att gradvis öka den andel av lärlingsutbildningen som består av lärande på arbetsplatsen, med hänsyn tagen till olikheterna mellan de nationella programmen.

      Betalning och/eller ersättning

               5.

               Lärlingar bör få betalning eller annan ersättning i enlighet med nationella eller branschspecifika krav eller eventuella kollektivavtal, med hänsyn tagen till kostnadsdelning mellan arbetsgivare och offentliga myndigheter.

      Socialt skydd

               6.

               Lärlingar bör ha rätt till socialt skydd, inbegripet nödvändiga försäkringar i enlighet med nationell lagstiftning.

      Arbets- och arbetsmiljövillkor

               7.

               Den mottagande arbetsplatsen bör följa relevanta regler och bestämmelser om arbetsvillkor, i synnerhet arbetsmiljölagstiftningen.

      Kriterier för ramvillkor

      Regelverk

               8.

               Det bör finnas ett tydligt och konsekvent regelverk som bygger på ett rättvist och jämlikt partnerskap, inbegripet en strukturerad och öppen dialog mellan alla berörda aktörer. Detta kan omfatta ackrediteringsförfaranden för företag och arbetsplatser som erbjuder lärlingsutbildningar och/eller andra kvalitetssäkringsåtgärder.

      Medverkan av arbetsmarknadens parter

               9.

               Arbetsmarknadens parter, inklusive i relevanta fall på branschnivå och/eller förmedlande organ, bör medverka i utformningen, styrningen och genomförandet av lärlingssystemen i linje med de nationella systemen för förhållandet mellan arbetsmarknadens parter och nationell utbildningspraxis.

      Stöd till företag

               10.

               Finansiellt och/eller icke-finansiellt stöd bör förutses, särskilt till mikroföretag och små och medelstora företag som möjliggör kostnadseffektiva lärlingsutbildningar för företag, med hänsyn tagen till kostnadsdelning mellan arbetsgivare och offentliga myndigheter.

      Flexibla utbildningsvägar och rörlighet

               11.

               I fråga om inträdeskraven för lärlingsutbildningar bör man för att öka tillgängligheten beakta relevant formellt och icke-formellt lärande samt/eller, i förekommande fall, fullbordade förberedande program. Kvalifikationer man får tack vare lärlingsutbildningar bör medtas i nationellt erkända kvalifikationsramar som är kopplade till den europeiska referensramen för kvalifikationer (7). Lärlingsutbildningar bör ge tillgång till andra lärandemöjligheter, även högre utbildning, karriärmöjligheter och/eller, i förekommande fall, göra det möjligt att samla på sig utbildningsmoduler. Man bör successivt verka för gränsöverskridande rörlighet för lärlingar, antingen på arbetsplatsen eller på utbildningsinstitutionen, som en del av lärlingsutbildningskvalifikationer.

      Yrkesvägledning och informationsåtgärder

               12.

               Yrkesvägledning, handledning och stöd till studerande bör tillhandahållas före och under lärlingsutbildningen för att säkerställa goda resultat, förebygga och minska avhoppen och hjälpa de inlärarna att på nytt söka sig till tillämpliga utbildningsvägar. Lärlingsutbildningar bör genom informationsåtgärder riktade mot en bred målgrupp främjas som en attraktiv lärandemöjlighet.

      Insyn

               13.

               Insynen i och tillgången till lärlingsutbildningar inom och mellan medlemsstaterna bör säkerställas bl.a. med stöd av offentliga och privata arbetsförmedlingar och andra relevanta organ samt genom användning av unionsverktyg såsom Eures i enlighet med vad som föreskrivs i Eures-förordningen.

      Kvalitetssäkring och uppföljning av lärlingar

               14.

               Det bör finnas kvalitetssäkringsmetoder som tar hänsyn till den europeiska referensramen för kvalitetssäkring av yrkesutbildning (Eqavet) (8), inklusive ett förfarande som möjliggör en giltig och tillförlitlig bedömning av läranderesultaten. Man bör följa upp lärlingarnas sysselsättning och karriärutveckling, i överensstämmelse med nationell och europeisk uppgiftsskyddslagstiftning.

      Genomförande på nationell nivå

   För att tillämpa denna rekommendation bör medlemsstaterna inom dess tillämpningsområde göra följande:

               15.

               Verka för arbetsmarknadsparternas aktiva deltagande i utformningen, styrningen och genomförandet av lärlingssystemen i linje med de nationella systemen för förhållandet mellan arbetsmarknadens parter och nationell utbildningspraxis.

               16.

               Säkerställa tillgänglighet på lika villkor, främja balans mellan könen och gripa sig an diskriminering inom lärlingsutbildningsprogram.

               17.

               Inkludera relevanta genomförandeåtgärder i de nationella reformprogrammen inom ramen för den europeiska planeringsterminen.

               18.

               Beakta denna ram vid utnyttjande av Europeiska unionens medel och instrument till stöd för lärlingsutbildningar.

         Kommissionen bör ge det stöd som krävs, bland annat i form av följande åtgärder:

      Stödtjänster

               19.

               Utarbetande av stödtjänster för kunskapsutbyte, nätverkssamarbete och ömsesidigt lärande för att hjälpa medlemsstaterna och relevanta berörda aktörer att genomföra lärlingssystem i enlighet med denna ram. Detta bör inbegripa vidareutbildning som lärare och utbildare på yrkesutbildningsområdet behöver om digitala innovationer inom lärlingsutbildningar.

      Informationsåtgärder

               20.

               Främjande av lärlingsutbildningarnas excellens och attraktionskraft, samt av en positiv framtoning hos unga, deras familjer och arbetsgivare, genom informationskampanjer såsom europeiska veckan för yrkeskompetenser.

      Finansiering

               21.

               Stöd till genomförandet av denna rekommendation med hjälp av tillämplig unionsfinansiering i enlighet med den relevanta rättsliga grunden.

      Uppföljning

               22.

               Övervakning av genomförandet av denna rekommendation med stöd av den rådgivande trepartskommittén för yrkesutbildning på grundval av de rapporteringsrutiner som redan används inom ramen för den europeiska planeringsterminen.

               23.

               Rapportering till rådet om genomförandet av ramen inom tre år från dagen för antagandet.

      (1)  EUT C 189, 15.6.2017, s. 15.

      (2)  EUT C 155, 8.7.2009, s. 1.

      (3)  EUT C 120, 26.4.2013, s. 1.

      (4)  EUT C 88, 27.3.2014, s. 1.

      (5)  EUT L 107, 22.4.2016, s. 1.

      (6)  COM(2016) 940 final.

      (7)  EUT C 189, 15.6.2017, s. 15.

      (8)  EUT C 155, 8.7.2009, s. 1.


               20.9.2018

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 337/113

      P8_TA(2017)0354
      Modernisering av handelspelaren i associeringsavtalet mellan EU och Chile
      Europaparlamentets rekommendation av den 14 september 2017 till rådet, kommissionen och utrikestjänsten avseende förhandlingarna om moderniseringen av handelspelaren i associeringsavtalet mellan EU och Chile (2017/2057(INI))
      (2018/C 337/17)

         Europaparlamentet utfärdar denna rekommendation

                  —

                  med beaktande av avtalet om upprättande av en associering mellan Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å ena sidan, och Republiken Chile, å andra sidan, som ingicks 2002, samt dess handelspelare, som trädde i kraft den 1 februari 2003 (1) (nedan kallat associeringsavtalet),

                  —

                  med beaktande av resultatet av det sjätte mötet i associeringsrådet EU–Chile, som hölls i april 2015 (2),

                  —

                  med beaktande av slutdeklarationen från gemensamma rådgivande kommittén av den 5 oktober 2016 (3),

                  —

                  med beaktande av kommissionens meddelande av den 14 oktober 2015Handel för alla – Mot en mer ansvarsfull handels- och investeringspolitik (COM(2015)0497), och kommissionens diskussionsunderlag från maj 2017 om hur vi bemöter globaliseringen (4) och från april 2017 om den sociala dimensionen i Europa (5),

                  —

                  med beaktande av Europeiska unionens domstols domar och yttranden (C-350/12 P, 2/13, 1/09) och Europeiska ombudsmannens beslut av den 6 januari 2015, som avslutar hennes undersökning på eget initiativ OI/10/2014/RA om hantering av förfrågningar om information och tillgång till handlingar (6), och med beaktande av domstolens yttrande 2/15 av den 16 maj 2017,

                  —

                  med beaktande av sin resolution av den 3 februari 2016 om Europaparlamentets rekommendationer till kommissionen om förhandlingarna om avtalet om handel med tjänster (TiSA) (7),

                  —

                  med beaktande av de ändringar som parlamentet antog den 4 juli 2017 (8) till förslaget till direktiv om offentliggörande av inkomstskatteuppgifter för vissa företag och filialer,

                  —

                  med beaktande av sina resolutioner av den 5 juli 2016 om genomförande av parlamentets rekommendationer från 2010 om sociala och miljömässiga normer, mänskliga rättigheter och företagens ansvar (9), och av den 25 november 2010 om den internationella handelspolitiken inom ramen för de krav som klimatförändringarna medför (10),

                  —

                  med beaktande av studien från parlamentets utredningstjänst om effekterna av klausuler med koppling till mänskliga rättigheter i det övergripande avtalet mellan EU och Mexiko och associeringsavtalet mellan EU och Chile (11),

                  —

                  med beaktande av riktlinjerna från Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling (OECD) för multinationella företag, FN:s vägledande principer om företag och mänskliga rättigheter, Internationella arbetsorganisationens (ILO) trepartsförklaring om principerna för multinationella företag och socialpolitik och ILO:s agenda för anständigt arbete,

                  —

                  med beaktande av Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar från 2015 (Parisavtalet), som trädde i kraft den 4 november 2016 (12), och som även ratificerats av Chile,

                  —

                  med beaktande av den gemensamma förklaringen från den gemensamma parlamentarikerkommittén EU–Chile av den 3 november 2016 (13),

                  —

                  med beaktande av artikel 21 i fördraget om Europeiska unionen (EU-fördraget) och artiklarna 8, 207.3 och 217 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget),

                  —

                  med beaktande av det förslag till förhandlingsriktlinjer som kommissionen antog den 24 maj 2017,

                  —

                  med beaktande av artikeln om Chile i årsboken för International Work Group for Indigenous Affairs (IWGIA) The Indigenous World 2016 (14),

                  —

                  med beaktande av artiklarna 108.4 och 52 i arbetsordningen,

                  —

                  med beaktande av betänkandet från utskottet för internationell handel (A8-0267/2017), och av följande skäl:

                  A.

                  I handelsstrategin ”Handel för alla” fastställs att ”kommissionen måste driva en politik som gynnar samhället som helhet och som främjar europeiska och universella normer och värden tillsammans med de grundläggande ekonomiska intressena. Större tonvikt måste läggas på hållbar utveckling, mänskliga rättigheter, skatteundandragande, konsumentskydd och ansvarsfull och rättvis handel”.

                  B.

                  EU och Chile har ett nära samarbete med gemensamma värderingar och ett gemensamt åtagande att främja effektiv multilateral styrning av handeln och respekt för de mänskliga rättigheterna, liksom delat välstånd och gemensam säkerhet inom ramen för ett regelbaserat internationellt system. EU är Chiles tredje största handelspartner. Chile å sin sida är en viktig regional aktör och en av Sydamerikas mest snabbväxande ekonomier under de senaste årtiondena, och reformarbetet i landet pågår fortfarande.

                  C.

                  Det gällande associeringsavtalet, inbegripet dess handelskapitel, ingicks 2002 och har varit mycket fördelaktigt för de båda parterna sedan genomförandet 2003. Det har bidragit till en fördubbling av handeln med varor och en ökad handel med tjänster och investeringar (15). Både EU och Chile har emellertid sedan dess ingått mer moderna och ambitiösa handelsavtal.

                  D.

                  Under 2016 exporterade EU varor till Chile för ett värde på över 8,6 miljarder EUR, medan Chile exporterade varor till EU för ett värde på 7,4 miljarder EUR. Under 2015 uppgick värdet av EU:s handel med tjänster med Chile till 3,8 miljarder EUR, och motsvarande belopp för Chile var 2 miljarder EUR. EU:s direktinvesteringar i Chile stod för 42,8 miljarder EUR (16).

                  E.

                  I det gällande associeringsavtalet saknas bland annat separata kapitel om investeringar, små och medelstora företag, immateriella rättigheter, energi och kön, och inte heller finns det något kapitel om handel och hållbar utveckling med skyldigheter att verkställa arbets- och miljönormer och främjande av bästa praxis på områden såsom företagens sociala ansvar och försäkringar om hållbarhet.

                  F.

                  I EU:s förhandlingar om handelsavtal måste man bibehålla regeringars rätt och möjlighet att lagstifta i allmänhetens intresse, till exempel om skydd och främjande av folkhälsa, sociala tjänster, social trygghet och konsumentskydd, allmän utbildning, säkerhet, miljö, djurskydd, skydd av allmän moral, integritets- och uppgiftsskydd och främjande och skydd av den kulturella mångfalden.

                  G.

                  EU:s förhandlingar om handelsavtal måste garantera det högsta möjliga sociala, arbetsrättsliga och miljömässiga skydd som parterna uppnått, och kan fungera som ett verktyg för att främja en agenda för social rättvisa och hållbar utveckling, både inom EU och i hela världen. Moderniseringen av associeringsavtalet bör ses som en möjlighet för EU och dess medlemsstater att fortsätta främja gemensamma höga standarder och åtaganden i sina handelsavtal, särskilt på områdena arbetstagarrättigheter, miljöskydd, konsumentskydd och allmän välfärd. Kommissionen har meddelat att den kommer att överväga olika sätt att genomföra dessa åtaganden, inklusive en sanktionsbaserad mekanism.

                  H.

                  Gemensamma rådgivande kommittén EU–Chile, som består av organisationer i det civila samhället från båda parterna, höll sitt första sammanträde den 4 och den 5 oktober 2016 i syfte att övervaka genomförandet av det gällande associeringsavtalet, liksom förhandlingarna om uppdateringen av avtalet, genom att kanalisera det civila samhällets synpunkter och främja dialog och samarbete mellan EU och Chile utanför regeringskanalerna. Denna betydande försening av inrättandet av gemensamma rådgivande kommittén får inte upprepas när det gäller det moderniserade avtalet. När det moderniserade avtalet träder i kraft måste det civila samhällets deltagande baseras på tydliga strukturer, ett balanserat medlemskap och rapporteringsmandat.

                  I.

                  EU och Chile har deltagit i plurilaterala förhandlingar i syfte att ytterligare liberalisera handeln med tjänster (TiSA).

                  J.

                  Chile är inte part utan endast observatör vid WTO-avtalet om offentlig upphandling, och deltar inte i de plurilaterala förhandlingarna om ett avtal om miljöanpassade varor.

                  K.

                  Artikel 45 i associeringsavtalet mellan EU och Chile från 2002 i kapitlet om samarbete föreskriver att samarbetet ska ”bidra till att stärka politik och program som syftar till att trygga ett rättvist deltagande av män och kvinnor på alla områden av det politiska, ekonomiska och sociala livet och kulturlivet”.

                  L.

                  Chile har undertecknat Stillahavspartnerskapet (TPP), vars framtid för närvarande verkar vara osäker, och landet har undertecknat frihandelsavtal med alla parter som undertecknat Stillahavspartnerskapet och anses allmänt vara en stabil och pålitlig partner.

                  M.

                  År 2010 blev Chile som första sydamerikanska land medlem av OECD, och Chile har en sund makroekonomisk ram.

                  N.

                  Det är viktigt att maximera de möjligheter som moderniseringen av associeringsavtalets handelskapitel erbjuder företag, särskilt små och medelstora företag, och medborgare i såväl EU som Chile på ett sätt som kommer alla till godo. Mer skulle kunna göras i detta avseende, inklusive bland annat spridning av tillgänglig information, vilket skulle kunna generera en omfattande multiplikatoreffekt av fördelar för parterna i associeringsavtalet.

                  O.

                  Chile har bilaterala investeringsavtal med 17 EU-medlemsstater, vars innehåll inte återspeglar den senaste utvecklingen och bästa praxis när det gäller investeringspolitik. Dessa avtal kommer att ersättas och upphöra att gälla så snart ett avtal mellan EU och Chile med ett kapitel om investeringar träder i kraft.

                  P.

                  Oproportionellt strikta villkor i den chilenska lagstiftningen som EU:s fiskefartyg måste efterleva hindrar dessa fiskefartyg i utnyttjandet av hamnanläggningar i Chile för att landa, lasta om, fylla på med bränsle eller hämta fiskeredskap.

                  Q.

                  Chiles nuvarande exportmönster står i skarp kontrast till det europeiska exportmönstret, eftersom det i hög grad domineras av export av råvaror, såsom koppar, frukt och grönsaker.

                  1.

                  Europaparlamentet rekommenderar rådet, kommissionen och Europeiska utrikestjänsten

                              a)

                              att säkerställa att Europaparlamentet får fullständig, omedelbar och korrekt information under hela förhandlingsprocessen så att parlamentet kan fullgöra sin uppgift att besluta huruvida det ska godkänna ingåendet av det moderniserade associeringsavtalet med Chile, inklusive avtalets handelskapitel; att betänka att även om associeringsavtal som ingås i enlighet med artikel 217 i EUF-fördraget av tradition är blandade och omfattar områden som faller utanför den gemensamma handelspolitiken så är det, mot bakgrund av domstolens yttrande om frihandelsavtalet mellan EU och Singapore, nödvändigt med en djupgående diskussion om vägen framåt för moderniseringen av associeringsavtalet mellan EU och Chile så att man kan separera och garantera de områden som faller inom en exklusiv respektive en delad behörighet på handelsområdet, och att till fullo respektera fördelningen av behörighet mellan unionen och dess medlemsstater under hela förhandlingsprocessen och vid undertecknandet och ingåendet av avtalen; att därför ingå två separata avtal, där tydlig åtskillnad görs mellan ett handels- och investeringsavtal som endast avser frågor som faller inom unionens exklusiva behörighet och ett andra avtal som omfattar områden där behörigheten är delad med medlemsstaterna,

                              b)

                              att notera att både EU och Chile har ingått mer moderna, ambitiösa och omfattande handelsavtal sedan deras bilaterala associeringsavtal trädde i kraft, och att ett antal områden inte behandlas i associeringsavtalet, dvs. områden som är viktiga för att säkerställa att avtalet bidrar till delad tillväxt, lika möjligheter, anständigt arbete och hållbar utveckling, inbegripet respekt för och främjande av arbets- och miljöstandarder, djurskydd och jämställdhet till förmån för människor på båda sidorna,

                              c)

                              att betrakta det som viktigt och nödvändigt att eftersträva en modernisering av associeringsavtalet mellan EU och Chile för att ta hänsyn till den ekonomiska och politiska utvecklingen under de senaste 15 åren, i synnerhet handelskapitlet, i en anda av ömsesidighet, ömsesidiga fördelar och balans, och att uppmärksamma det konsekventa stödet för en modernisering som uttryckts av den gemensamma parlamentarikerkommittén EU-Chile, liksom det faktum att gemensamma rådgivande kommittén välkomnade de åtgärder som vidtagits för en uppdatering,

                              d)

                              att komma ihåg att globaliserings- och handelspolitiken nyligen har varit föremål för intensiv debatt i Europa och på andra ställen, på grund av risken för ojämlik fördelning av dess vinster; att överväga att det är nödvändigt att förutse trender och eventuella konsekvenser, att garantera en jämnare fördelning av fördelarna med handel och att ge adekvat skydd åt dem som inte omfattas av avtalet och som kan komma att missgynnas i den efterföljande processen; att därför ta fram politiska åtgärder, främst på nationell nivå men även på EU-nivå, inom andra områden, utöver bestämmelserna i själva handelsavtalen, till exempel på områdena för industri-, skatte- och socialpolitik,

                              e)

                              att komma ihåg hur viktig den multilaterala agendan är och att inga bilaterala förhandlingar får undergräva strävan att uppnå framsteg multilateralt; att beakta att stärkta bilaterala förbindelser och samarbete mellan EU och Chile även bör främja ett ökat samarbete och större synergieffekter mellan parterna i multilaterala och plurilaterala sammanhang; att i detta hänseende uppmuntra ett fullt deltagande från Chiles sida i förhandlingarna om WTO:s avtal om miljöanpassade varor och WTO:s reviderade avtal om offentlig upphandling,

                              f)

                              att sätta gemensamma värderingar i centrum för moderniseringsprocessen, och att även i fortsättningen ha som praxis att inbegripa en klausul om mänskliga rättigheter, vilket görs i alla associeringsavtal,

                              g)

                              att säkerställa att ett moderniserat associeringsavtal genomgående garanterar och på ett uttryckligt och otvetydigt sätt fastslår parternas rätt och förmåga att anta och tillämpa sina egna lagar och författningar i allmänhetens intresse, för att uppnå legitima allmänpolitiska mål, t.ex. skydd och främjande av mänskliga rättigheter, inklusive tillgång till vatten, folkhälsa, sociala tjänster, allmän utbildning, säkerhet, miljö, allmän moral, social trygghet och konsumentskydd, integritets- och uppgiftsskydd samt främjande och skydd av den kulturella mångfalden; att se till att krav från investerare inte på något sätt kan undergräva dessa mål; att i detta avseende framhålla att EU:s frihandelsavtal inte syftar till att begränsa unionens, medlemsstaternas eller delstatsnivåenheters rättmätiga intresse av att lagstifta i allmänhetens intresse,

                              h)

                              att vid förhandlingarna om handel med varor sträva efter ambitiösa förbättringar av marknadstillträdet generellt för alla tullpositioner och undanröja onödiga hinder, inklusive med avseende på tillträde till hamnanläggningar för EU-fartyg, och samtidigt ta hänsyn till att det finns ett antal känsliga jordbruksprodukter, bearbetade produkter och industriprodukter som bör behandlas på lämpligt sätt, till exempel genom tullkvoter, adekvata övergångsperioder eller, vid behov, undantag; att inkludera en användbar och effektiv bilateral skyddsklausul som möjliggör en tillfällig indragning av förmåner om ökad import till följd av ikraftträdandet av det moderniserade associeringsavtalet orsakar eller riskerar att allvarligt skada känsliga sektorer,

                              i)

                              att i sina förhandlingsdirektiv inkludera målet att förenkla ursprungsregler och tullförfaranden i syfte att anpassa dem till verkligheten i alltmer komplexa globala värdekedjor; att säkerställa att ett moderniserat associeringsavtal innefattar bestämmelser om och åtgärder för bedrägeribekämpning, och åtaganden att standardisera tullbestämmelser och metoder inom tullverksamhet, i syfte att öka insynen, effektiviteten, den rättsliga säkerheten och samarbetet mellan tullmyndigheter, och samtidigt modernisera och förenkla förfarandena, enligt WTO:s avtal om förenklade handelsprocedurer och den reviderade Kyotokonventionen,

                              j)

                              att avseende handel med tjänster beakta att tjänstesektorns potential inte utnyttjas till fullo i det nuvarande associeringsavtalet, och att ett moderniserat associeringsavtal bör ta itu med onödiga hinder för marknadstillträde och nationell behandling; att beakta att åtaganden bör göras med utgångspunkt i det allmänna tjänstehandelsavtalet (Gats) och att regler bör uppdateras vid behov för att ta hänsyn till nya händelser; att utesluta audiovisuella tjänster från avtalets tillämpningsområde; att säkerställa och uttryckligen föreskriva att det moderniserade associeringsavtalet inte får hindra parternas förmåga att utforma, reglera, tillhandahålla och stödja offentliga tjänster i allmänhetens intresse, att det inte på något sätt får ålägga regeringar att privatisera tjänster eller hindra dem att tillhandahålla offentliga tjänster som tidigare tillhandahållits av privata tjänsteleverantörer eller att återföra tjänster som regeringar tidigare har valt att privatisera till offentlig kontroll, inte heller att hindra regeringar att utvidga det urval av tjänster som de tillhandahåller till allmänheten genom att utesluta eventuella klausuler, bestämmelser eller åtaganden som skulle undergräva den flexibilitet som krävs för att återföra befintliga och framtida tjänster av allmänt ekonomiskt intresse till offentlig kontroll,

                              k)

                              att säkerställa att ett moderniserat avtal fastställer de åtgärder som krävs för att införa större insyn i lagstiftningen och ett större ömsesidigt erkännande, inklusive bestämmelser för att säkerställa opartiskhet och respekt för den högsta skyddsnivå när det gäller krav, kvalifikationer och licenser, och att i detta avseende föreskriva institutionella mekanismer för samråd som inbegriper olika berörda parter, t.ex. små och medelstora företag och organisationer i det civila samhället,

                              l)

                              att säkerställa att även om åtaganden görs för att underlätta inresa och vistelse för fysiska personer för affärsändamål, så måste utländska tjänsteleverantörer följa EU:s och medlemsstaternas social- och arbetsmarknadslagstiftning och tillämpliga kollektivavtal när arbetstagare omfattas av åtaganden inom ramen för leveranssätt 4,

                              m)

                              att säkerställa att ett långtgående samarbete i lagstiftningsfrågor och harmoniseringen av standarder även i fortsättningen är frivilligt, respekterar tillsynsmyndigheternas självständighet, baseras på utökat informationsutbyte och administrativt samarbete i syfte att identifiera onödiga hinder och administrativa bördor, samt upprätthåller försiktighetsprincipen; att påminna om att regleringssamarbetet ska syfta till att gagna styrningen av den globala ekonomin genom ökad konvergens för och bättre samarbete om internationella standarder, och garantera högsta möjliga nivå av konsumentskydd, miljöskydd, socialt skydd och arbetarskydd,

                              n)

                              att överväga att i det moderniserade associeringsavtalet inkludera en försiktighetsklausul för finansiella tjänster som bygger på klausulen i det övergripande avtalet om ekonomi och handel mellan EU och Kanada (Ceta), för att ge parterna politiskt utrymme att reglera sina finans- och banksektorer i syfte att säkerställa det finansiella systemets stabilitet och integritet; att införa skyddsåtgärder och allmänna undantag med avseende på kapitalrörelser och betalningar som ska tillämpas när dessa kan orsaka eller riskerar att orsaka allvarliga svårigheter för en väl fungerande ekonomisk och monetär union eller för EU:s betalningsbalans,

                              o)

                              att inkludera bestämmelser om god förvaltning på skatteområdet och öppenhetsnormer som bekräftar parternas åtagande att tillämpa internationella normer i kampen mot skattebedrägeri, skatteundandragande och skattesmitning, i synnerhet relevanta rekommendationer från OECD om urholkning av skattebasen och överföring av vinster, och som inkluderar krav på automatiskt informationsutbyte och inrättande av offentliga register över verkliga huvudmän för truster och konkreta bestämmelser i kapitlen om finansiella tjänster, kapitalrörelser och fastställande av uteslutning av oupptäckt skatteplanering från företags sida,

                              p)

                              att komma ihåg att korruption undergräver mänskliga rättigheter, jämlikhet, social rättvisa, handel och sund konkurrens, och därmed bromsar den ekonomiska tillväxten; att uttryckligen förbinda parterna, genom införande av ett särskilt avsnitt med tydliga och starka åtaganden och åtgärder, att bekämpa korruption i alla dess former och att genomföra internationella standarder och multilaterala antikorruptionskonventioner,

                              q)

                              att beakta att kraftfulla bestämmelser om öppnandet av offentlig upphandling som främjar principen om det mest fördelaktiga anbudet med beaktande av sociala, miljömässiga och innovativa kriterier, förenklade förfaranden och insyn för anbudsgivare, inklusive ett effektivt tillträde för anbudsgivare från andra länder, också kan vara effektiva verktyg för att bekämpa korruption och främja integritet i den offentliga förvaltningen samtidigt som det ger skattebetalarna valuta för pengarna; att genom ett moderniserat associeringsavtal förbättra tillträdet till marknader för offentlig upphandling, inklusive på regional nivå, och säkerställa transparenta förfaranden som grundas på nationell behandling, opartiskhet och rättvisa,

                              r)

                              att säkerställa att investeringspolitiken omfattar goda styrelseformer och underlättande för investeringar, och att utveckla och förankra skyldigheter för investerare, och samtidigt förbättra skyddet för investerare,

                              s)

                              att säkerställa att förhandlingsdirektiven ger kommissionen i uppdrag att förhandla fram ett modernt kapitel om investeringar, med beaktande av bästa praxis på internationell nivå, såsom den investeringspolitiska ramen för hållbar utveckling från Förenta nationernas konferens för handel och utveckling (Unctad) och det senaste yttrandet från domstolen om frihandelsavtalet mellan EU och Singapore,

                              t)

                              att göra framsteg på vägen mot en nödvändig internationell reform av tvistlösningssystemet; att begära ett åtagande från alla parter om att prioritera användningen av kompetenta domstolar och ersätta mekanismen för tvistlösning mellan investerare och stat med ett offentligt system med investeringsdomstolar (ICS) och en överklagandemekanism, stränga regler för intressekonflikter och en bindande uppförandekod; att beakta investerares skyldigheter och bevara rätten att lagstifta för att uppnå legitima allmänpolitiska mål, till exempel mål om hälsa och vattenförsörjning samt arbets- och miljöskydd; att syfta till att förhindra onödiga tvister och omfatta alla demokratiska processuella garantier, såsom rätten till icke-diskriminerande tillgång till rättslig prövning (med särskild hänsyn till små och medelstora företag), rättsligt oberoende, transparens och ansvarsskyldighet, samtidigt som man går vidare med att inrätta en multilateral investeringsdomstol (MIC),

                              u)

                              att säkerställa att det moderniserade associeringsavtalet innehåller ett stabilt och ambitiöst kapitel om handel och hållbar utveckling som inkluderar bindande och verkställbara bestämmelser som är underställda lämpliga och effektiva mekanismer för tvistlösning, som, bland olika verkställighetsmetoder, beaktar en sanktionsbaserad mekanism, och som gör det möjligt för arbetsmarknadens parter och det civila samhället att delta på lämpligt sätt; att överväga att detta kapitel bland annat bör omfatta parternas åtagande att i sina nationella lagstiftningar anta och upprätthålla de principer som fastställs i ILO:s grundläggande konventioner och effektivt genomföra gällande ILO-konventioner, särskilt de prioriterade konventionerna, programmet Anständiga arbetsvillkor för alla, ILO:s konvention C169 om ursprungsbefolkningars rättigheter, konventionen om jämställdhet mellan manliga och kvinnliga arbetstagare, konventionen om hushållsarbetare och konventionen om arbetstagare med familjeansvar, arbetsrättsliga normer för migrantarbetare, och regler för företagens sociala ansvar, inklusive användningen av OECD:s sektorsvisa riktlinjer och FN:s vägledande principer för företag och mänskliga rättigheter och ett förfarande genom vilket arbetsmarknadens parter och det civila samhället samlade i gemensamma rådgivande kommittén kan begära inledande av offentliga samråd,

                              v)

                              att, med hänvisning till de framsteg som Chile har uppnått i bilaterala handelsförhandlingar med Uruguay och Kanada, säkerställa att parterna inkluderar ett särskilt kapitel om handel och jämställdhet och kvinnors egenmakt, utöver parternas anslutning till och respekt för internationella människorätts- och arbetsnormer och sociala standarder, genom att föreskriva aktiva åtgärder som syftar till att öka kvinnors möjlighet att dra nytta av de möjligheter som erbjuds genom associeringsavtalet; att föreskriva åtgärder som bland annat syftar till en bättre balans mellan arbetsliv och privatliv och tillgång till sociala tjänster och hälsovårdstjänster; att bland annat säkerställa att parterna åtar sig att samla in uppdelade uppgifter som möjliggör detaljerade för- och efterhandsanalyser av det moderniserade associeringsavtalets inverkan på jämställdhet; att sträva efter ett större deltagande från företag som drivs av kvinnor (särskilt mikroföretag och små och medelstora företag) i offentlig upphandling, med utgångspunkt i de erfarenheter som det chilenska ministeriet för jämställdhet samlade på sig när de 2015 inrättade ett stödprogram för att öka kvinnliga entreprenörers deltagande som leverantörer på marknaden för offentlig upphandling ”Chile Compras”; att stödja internationaliseringen av företag som drivs av kvinnor och kvinnors deltagande i leveranssätt 4-möjligheter; att säkerställa att jämställdhetsexpertis finns med i förhandlingsgrupperna och regelbundna diskussioner om genomförandet av detta kapitel inom gemensamma rådgivande kommittén, där även organisationer som främjar jämställdhet bör ingå,

                              w)

                              att också inkludera ett övergripande kapitel om mikroföretag och små och medelstora företag som föreskriver att betydande framsteg ska göras med underlättande av handel och undanröjande av handelshinder och onödiga administrativa bördor, samt aktiva åtgärder som syftar till att säkerställa att de resulterande möjligheterna är tillräckligt användbara och kommuniceras till alla huvudsakliga och potentiella aktörer (dvs. genom inrättande av gemensamma kontaktpunkter, särskilda webbplatser och publicering av sektoriella handböcker med information om förfaranden och nya möjligheter för handel och investeringar),

                              x)

                              att inkludera ett avsnitt om energi som omfattar bland annat förnybar energi och råvaror; att erkänna hur viktigt det är att genomförandet av multilaterala miljöavtal, framför allt Parisavtalet om klimatförändringar, omfattar handelsrelaterade bestämmelser och åtaganden om att delta i internationella instrument, förhandlingar och ömsesidigt stödjande handels- och miljöpolitik som överensstämmer med målen för en cirkulär ekonomi, inklusive åtaganden om grön tillväxt, och att stödja och ytterligare främja handel och investeringar i miljövaror och miljötjänster och förnybar energi, samt klimatvänlig teknik,

                              y)

                              att anta förhandlingsdirektiv som stärker bestämmelserna om djurskydd i det aktuella associeringsavtalet, genom att upprätta ett effektiv bilateralt samarbete i frågan och villkorad liberalisering för när djurs välbefinnande äventyras vid tillverkning av vissa produkter,

                              z)

                              att anta förhandlingsdirektiv som innehåller uttryckliga krav avseende tillämpning av konkurrenslagstiftningen och bestämmelser om sanitära och fytosanitära åtgärder, för att återspegla principerna om öppenhet, rättvisa förfaranden och icke-diskriminering samt regler för subventioner,

                              aa)

                              att ha i åtanke att alla handelsavtal måste befästa konsumenternas välbefinnande som ett av de övergripande målen, och se till att associeringsavtalet förpliktar parterna att hålla en hög konsumentsäkerhets- och konsumentskyddsnivå, efterleva de högsta internationella standarderna, och utarbeta en enhetlig bästa praxis, särskilt avseende konsumentskydd på områdena för finansiella tjänster, produktmärkning och e-handel,

                              ab)

                              att acceptera att förhandlingarna måste utmynna i kraftfulla och verkställbara bestämmelser om erkännande och skydd av alla former av immateriella rättigheter, inklusive ambitiösa bestämmelser om geografiska beteckningar som utgår ifrån men går längre än de bestämmelser som ingår i det nuvarande associeringsavtalet, för att säkerställa bättre marknadstillträde, ett förstärkt genomförande och möjligheten att lägga till nya geografiska beteckningar; att se till att det reviderade associeringsavtalet innefattar ett kapitel om immateriella rättigheter som garanterar nödvändig flexibilitet och att immaterialrättsliga bestämmelser inte hindrar tillgången till viktiga läkemedel och medicinsk behandling till ett överkomligt pris inom ramen för inhemska folkhälsoprogram; att säkerställa att detta kapitel går utöver bestämmelserna i avtalet om handelsrelaterade aspekter av immaterialrätter (Trips),

                              ac)

                              att säkerställa att parterna garanterar högsta möjliga nivå av transparens och deltagande för att se till att målen med förhandlingarna uppfylls, och att detta förutsätter konstanta och vederbörligen informerade dialoger med alla berörda parter, vilket innebär såväl intressenter, såsom företag och fackföreningar, som det civila samhället, inklusive företrädare för ursprungsbefolkningarna; att i detta avseende systematiskt involvera båda behöriga parlamentariska organ, särskilt den gemensamma parlamentarikerkommittén EU–Chile och den gemensamma rådgivande kommittén EU–Chile, under hela associeringsavtalets livscykel, från förhandlingar till genomförande och utvärdering, och att med avseende på genomförandefasen stödja inrättandet av ett officiellt chilenskt organ för det civila samhällets deltagande som återspeglar mångfalden i det chilenska samhället, med särskild uppmärksamhet ägnad åt dess ursprungsbefolkningar; att, utan att undergräva EU:s förhandlingsstrategi, i detta syfte tillsammans med Chile säkerställa att all relevant information offentliggörs på ett så tillgängligt sätt som möjligt till allmänheten, inbegripet faktablad översatta till spanska som det gemensamma officiella språket,

                              ad)

                              att komma ihåg parlamentets uppmaningar om att mandaten för handelsförhandlingar ska göras tillgängliga för allmänheten, och att förhandlingsdirektiven för moderniseringen av associeringsavtalet ska offentliggöras omedelbart efter att de har antagits,

                              ae)

                              att säkerställa att associeringsavtalet tillhandahåller de mekanismer som behövs så att avtalet respekteras i praktiken under genomförandet, inklusive en modern, effektiv mekanism för tvistlösning mellan stater.

                  2.

                  Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna rekommendation till rådet, kommissionen, Europeiska utrikestjänsten och medlemsstaternas regeringar och parlament, samt till regeringen och parlamentet i Republiken Chile.

         (1)  EGT L 352, 30.12.2002, s. 3.

         (2)  Rådets pressmeddelande 197/15, 21.4.2015.

         (3)  http://www.eesc.europa.eu/?i=portal.en.events-and-activities-eu-chile-jcc-01-declaration

         (4)  https://ec.europa.eu/commission/sites/beta-political/files/reflection-paper-globalisation_en.pdf

         (5)  https://ec.europa.eu/commission/sites/beta-political/files/reflection-paper-social-dimension-europe_en.pdf

         (6)  https://www.ombudsman.europa.eu/sv/cases/decision.faces

         (7)  Antagna texter, P8_TA(2016)0041.

         (8)  Antagna texter, P8_TA(2017)0284.

         (9)  Antagna texter, P8_TA(2016)0298.

         (10)  EUT C 99 E, 3.4.2012, s. 94.

         (11)  http://www.europarl.europa.eu/thinktank/en/document.html?reference=EPRS_ STU%282017%29558764

         (12)  http://unfccc.int/files/essential_background/convention/application/pdf/english_ paris_agreement.pdf

         (13)  http://www.europarl.europa.eu/cmsdata/113103/1107500EN.pdf

         (14)  http://www.iwgia.org/publications/search-pubs?publication_id=740

         (15)  http://ec.europa.eu/trade/policy/countries-and-regions/countries/chile/

         (16)  http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2006/september/tradoc_113364.pdf