title: Kommissionens rekommendation av den 24 juli 2018 om riktlinjer avseende kriterier för likabehandling och insyn som ska tillämpas av Entso för el och Entso för gas när de tar fram sina tioåriga nätutvecklingsplaner i enlighet med avsnitt 2 punkt 5 i bilaga III till Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 347/2013

text:
               27.7.2018

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 265/1

      KOMMISSIONENS REKOMMENDATION
      av den 24 juli 2018
      om riktlinjer avseende kriterier för likabehandling och insyn som ska tillämpas av Entso för el och Entso för gas när de tar fram sina tioåriga nätutvecklingsplaner i enlighet med avsnitt 2 punkt 5 i bilaga III till Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 347/2013
      (2018/C 265/01)
      EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
      med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 172,
      med beaktande av avsnitt 2 punkt 5 i bilaga III till Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 347/2013 av den 17 april 2013 om riktlinjer för transeuropeiska energiinfrastrukturer och om upphävande av beslut nr 1364/2006/EG och om ändring av förordningarna (EG) nr 713/2009, (EG) nr 714/2009 och (EG) nr 715/2009 (1) (nedan kallad förordningen om transeuropeiska energinät), och
      av följande skäl:

                  (1)

                  Den tioåriga nätutvecklingsplanen för el respektive gas är icke-bindande, unionsomfattande dokument som utarbetas och offentliggörs vartannat år av det europeiska nätverket av systemansvariga för överföringssystemen för el (ENTSO-E, European Network of Transmission System Operators for Electricity, nedan kallat Entso för el) respektive gas (ENTSOG, European Network of Transmission System Operators for Gas, nedan kallat Entso för gas), för att, i enlighet med alla lagstadgade krav, bedöma hur alla betydande europeiska projekt bidrar till att förbättra de europeiska el- och gassystemen.

                  (2)

                  I förordningen om transeuropeiska energinät finns krav på att förslag till el- och gasprojekt måste finnas med i den tioåriga nätutvecklingsplanen innan de får lämnas in som ett förslag till den unionsomfattande förteckningen över projekt av gemensamt intresse.

                  (3)

                  I förordningen om transeuropeiska energinät finns krav på att Europeiska kommissionen ska utfärda riktlinjer om de kriterier som tillämpas av Entso för el och Entso för gas när de tar fram sina respektive tioåriga nätutvecklingsplaner, i syfte att säkerställa likabehandling och insyn i processen.

                  (4)

                  Kommissionen har utarbetat denna icke-bindande vägledning om de centrala principer som bör beaktas, och om de aspekter som bör tas upp i de dokument om det praktiska genomförandet som antas och används av Entso för el och Entso för gas när de utarbetar sina respektive tioåriga nätutvecklingsplaner.

            HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.

                  1.

                  De europeiska nätverken av systemansvariga för överföringssystemen för el (Entso för el) respektive gas (Entso för gas) bör följa de icke-bindande riktlinjerna i bilagan till denna rekommendation. Dessa riktlinjer bör hjälpa till att säkerställa likabehandling och insyn i processen för utarbetande av de tioåriga nätutvecklingsplanerna, i enlighet med vad som krävs i avsnitt 2 punkt 5 i bilaga III till förordningen om transeuropeiska energinät (förordning (EU) nr 347/2013).

                  2.

                  Denna rekommendation ska offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.

         Utfärdad i Bryssel den 24 juli 2018.

               På kommissionens vägnar

            Miguel ARIAS CAÑETE

               Ledamot av kommissionen

         (1)  EUT L 115, 25.4.2013, s. 39.

         BILAGA
         1.   INLEDNING

         1.1   Syftet med riktlinjerna

         Kommissionens rekommendation ”Riktlinjer avseende kriterier för likabehandling och insyn som ska tillämpas av Entso för el och Entso för gas när de tar fram sina tioåriga nätutvecklingsplaner” (nedan kallade riktlinjerna) svarar mot bestämmelserna i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 347/2013 av den 17 april 2013 om riktlinjer för transeuropeiska energiinfrastrukturer och om upphävande av beslut nr 1364/2006/EG och om ändring av förordningarna (EG) nr 713/2009, (EG) nr 714/2009 och (EG) nr 715/2009 (1) (nedan kallad förordningen om transeuropeiska energinät).
         De tioåriga nätutvecklingsplanerna för el och gas är heltäckande och aktuella europeiska referensdokument för överföringsnäten för el och gas. De tioåriga nätutvecklingsplanerna ges ut vartannat år och ger en översikt över de utbyggnadsplaner som anses vara nödvändiga för att säkerställa att överföringsnätet bidrar till EU:s energipolitiska mål. De tioåriga nätutvecklingsplanerna utgör en grund för att få fram förteckningen över projekt av gemensamt intresse inom el- och gassektorerna. Endast gas- och elprojekt som finns i de tioåriga nätutvecklingsplanerna kan ansöka om att bli projekt av gemensamt intresse, och bedömningen av dem baseras i stor utsträckning på de projektspecifika kostnads-nyttoanalyser som tillhandahålls genom de tioåriga nätutvecklingsplanerna.
         I riktlinjerna förklaras den rättsliga ram som gäller för processen för utarbetande och antagande av de tioåriga nätutvecklingsplanerna. De syftar till att säkerställa en rättvis, jämställd och transparent process för att införa projekt i den tioåriga nätutvecklingsplanen, genom fastställande av struktur, innehåll och principer som ska säkerställa att processerna för de två tioåriga nätutvecklingsplanerna blir samstämmiga och att Entso för el och Entso för gas tolkar de tillämpliga principerna och reglerna på samma sätt. De ger en allmän ram för antagande, revidering och tillämpning av de dokument om det praktiska genomförandet som ska antas och användas av Entso för el respektive Entso för gas, för att säkerställa likabehandling och insyn i dessa aktiviteter.
         Utarbetandet av dessa riktlinjer krävs i avsnitt 2 punkt 5 i bilaga III till förordningen om transeuropeiska energinät när det gäller processen för att upprätta regionala förteckningar inom processen för identifiering av projekt av gemensamt intresse: ”Kommissionen ska … utfärda riktlinjer för vilka kriterier som Entso för el och Entso för gas ska tillämpa när de tar fram de respektive tioåriga nätutvecklingsplaner som avses i punkterna 3 och 4, för att säkerställa likabehandling och insyn i processen.” Bestämmelserna om de processer för de tioåriga nätutvecklingsplanerna som fastställs i riktlinjerna kommer att tillämpas på varje projekt som tas under övervägande för att införas i respektive tioårig nätutvecklingsplan, oavsett om den projektansvarige planerar att föreslå projektet i den efterföljande urvalsprocessen för projekt av gemensamt intresse.
         Dessa riktlinjer är inte rättsligt bindande. Alla framtida metoder, verktyg och tidsplaner som ska användas av Entso för el och Entso för gas inom processerna för att utarbeta respektive tioåriga nätutvecklingsplaner bör till fullo uppfylla kraven i förordning (EG) nr 714/2009 (2) och Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 715/2009 (3) samt förordningen om transeuropeiska energinät och riktlinjerna.
         1.2   Adressater

         Riktlinjerna är ämnade för Entso för el och Entso för gas. De kriterier som ska tillämpas av Entso för el och Entso för gas i enlighet med detta dokument kommer att påverka följande:

                     —

                     Alla projektansvariga som planerar att utarbeta ett infrastrukturprojekt för elöverföring som anses vara av europeisk betydelse och som helt eller delvis är beläget i minst ett land som är representerat inom Entso för el (4) och alla lagringsansvariga som planerar att utarbeta projekt för ellagring inom Europeiska unionen, inom de tekniska begränsningar som fastställs i bilaga II till förordningen om transeuropeiska energinät, samt varje utrustning eller anläggning som är nödvändig för att systemet ska fungera säkert, tryggt och effektivt.

                     —

                     Alla projektansvariga som planerar att utarbeta ett infrastrukturprojekt för gas som anses vara av europeisk betydelse: rörledningar för överföring av gas, underjordiska lagringsanläggningar, anläggningar för mottagning, lagring, återförgasning och trycksänkning av kondenserad naturgas (LNG) eller komprimerad naturgas (CNG) samt varje utrustning eller anläggning som är nödvändig för att systemet ska fungera säkert, tryggt och effektivt.

               2.   DE TIOÅRIGA NÄTUTVECKLINGSPLANERNA

         2.1   Rättsliga krav

         De tioåriga nätutvecklingsplanerna för el respektive gas utarbetas av Entso för el respektive Entso för gas i enlighet med artiklarna 8 i förordning (EG) nr 714/2009 respektive (EG) nr 715/2009. De icke-bindande, unionsomfattande tioåriga nätutvecklingsplanerna antas och offentliggörs vartannat år och omfattar modellering av det integrerade nätet, utveckling av scenarier, en europeisk försörjningsprognos och en bedömning av systemets uthållighet.
         De tioåriga nätutvecklingsplanerna bygger på nationella investeringsplaner, med beaktande av regionala investeringsplaner och, om så är lämpligt, nätplaneringsaspekter på unionsnivå, och är föremål för en kostnads-nyttoanalys enligt den fastställda metoden, i enlighet med förordningen om transeuropeiska energinät. I fråga om gränsöverskridande sammanlänkningar bygger de tioåriga nätutvecklingsplanerna även på olika systemanvändares rimliga behov, och planerna omfattar en integrering av investerares långsiktiga åtaganden och kartläggning av investeringsgap, särskilt med avseende på gränsöverskridande kapacitet.
         Byrån för samarbete mellan energitillsynsmyndigheter (nedan kallad byrån) tillhandahåller, i enlighet med artiklarna 9.2 i förordning (EG) nr 714/2009 respektive (EG) nr 715/2009 och artikel 6.3 b i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 713/2009 (5), vederbörligen motiverade yttranden om utkasten till tioåriga nätutvecklingsplaner, samt om rekommendationerna till Entso för el och Entso för gas, om byrån anser att de tioåriga nätutvecklingsplanerna inte bidrar till icke-diskriminering, ändamålsenlig konkurrens, effektivt och säkert fungerande inre marknader eller en tillräcklig nivå av gränsöverskridande sammanlänkningar med tillträde för tredjepart.
         Entso för el och Entso för gas är enligt lag (6) skyldiga att genomföra omfattande samråd under utarbetandet av de tioåriga nätutvecklingsplanerna. De måste genomföras på ett tidigt stadium och på ett öppet och transparent sätt, med deltagande av alla berörda marknadsaktörer, nationella tillsynsmyndigheter och andra nationella myndigheter och energiproducerande företag. Samråden ska identifiera synpunkter och förslag från alla berörda parter i beslutsprocessen. Samtliga dokument och protokoll från sammanträden med anknytning till samråden ska offentliggöras.
         Processen för att identifiera projekt av gemensamt intresse fastställs i förordningen om transeuropeiska energinät, och där finns krav på att förslag till el- och gasprojekt måste införas i den tioåriga nätutvecklingsplanen de kan införas i de unionsomfattande förteckningarna över projekt av gemensamt intresse (7).
         Entso för gas är också enligt lag skyldigt att säkerställa samstämmighet och anpassning mellan de långtidsprognoser för gaskvalitet som offentliggörs vartannat år och den tioåriga nätutvecklingsplan för gas som utarbetas samtidigt. Den samrådsprocess med berörda parter som används för den tioåriga nätutvecklingsplanen måste utökas så att den omfattar en punkt om gaskvalitet.
         2.2   Principer som måste beaktas av Entso för el och Entso för gas i processerna för de tioåriga nätutvecklingsplanerna

         För att säkerställa likabehandling och insyn i processerna för de tioåriga nätutvecklingsplanerna bör Entso för el och Entso för gas, övervakade av byrån enligt artikel 9 i förordning (EG) nr 714/2009 respektive (EG) nr 715/2009, göra följande:

                     —

                     Organisera transparenta och icke-diskriminerande processer för att identifiera och införa alla betydande europeiska el- och gasinfrastrukturprojekt i den tioåriga nätutvecklingsplanen för el respektive gas, oavsett om den projektansvarige är Entso-medlem eller inte.

                     —

                     Informera om processerna för de tioåriga nätutvecklingsplanerna, samråda med berörda parter vid beslutsfattande i samband med viktiga delmål och om utkasten till tioåriga nätutvecklingsplaner, och möjliggöra deras deltagande i processen, Vid behov och efter begäran från Entso för el respektive Entso för gas får relevanta intresseorganisationer tillfälligt ges en rådgivande roll i processerna. De relevanta intresseorganisationerna får också regelbundet informeras om de pågående processerna för de tioåriga nätutvecklingsplanerna.

                     —

                     Säkerställa transparens för underlag till och resultat från processerna för de tioåriga nätutvecklingsplanerna i enlighet med metoden för kostnads-nyttoanalys, så att t.ex. berörda parter kan förstå den bedömning som görs av Entso för el respektive Entso för gas.

                     —

                     Säkerställa att projektansvariga på ett rättvist och icke-diskriminerande sätt kommer åt information om bedömningen av sina projekt, från projektansökan till slutförd tioårig nätutvecklingsplan och i enlighet med metoden för kostnads-nyttoanalys.

               För att säkerställa samstämmighet mellan de tioåriga nätutvecklingsplanerna och urvalsprocessen för projekt av gemensamt intresse bör Entso för el respektive Entso för gas regelbundet samråda med och informera kommissionen och byrån om processerna för de tioåriga nätutvecklingsplanerna, särskilt i fråga om införande och bedömning av projekt. På så sätt kommer Entso för el respektive Entso för gas att i rätt tid kunna beakta kommissionens och byråns rekommendationer i sina respektive slutliga tioåriga nätutvecklingsplaner.
         3.   INLÄMNANDE AV PROJEKT FÖR INFÖRANDE I DE TIOÅRIGA NÄTUTVECKLINGSPLANERNA

         De tioåriga nätutvecklingsplanerna ska omfatta samtliga betydande europeiska el- och gasinfrastrukturprojekt enligt vad som fastställs i förordning (EU) nr 347/2013.
         För att säkerställa (1) en rättvis och icke-diskriminerande process för införande i de tioåriga nätutvecklingsplanerna, (2) transparens i processen och (3) övergripande samstämmighet mellan metoder bör Entso för el och Entso för gas samla in och validera samtliga projektansökningar enligt en tidsplan som inbegriper följande:

                     —

                     Ett ansökningsfönster som sträcker sig över en lämplig tidsperiod så att projektansvariga kan lämna in projekten och den information som krävs och även ta hand om de praktiska detaljerna för införande i den tioåriga nätutvecklingsplanen. Ansökningsfönstrets start- och slutdatum kommer att publiceras på webbplatserna för Entso för el respektive Entso för gas. Samma tidsfrister bör gälla för alla projektansvariga genom hela processen. Alla projektansvariga bör komma åt samma information genom hela processen, och om en viss projektansvarig begär förtydliganden eller ytterligare information som rör hela processen bör Entso för el respektive Entso för gas informera samtliga projektansvariga för vilka förtydligandena och information kan vara av betydelse.

                     —

                     En verifieringsperiod som bör omfatta tillräcklig tid för att säkerställa att alla ansökningar innehåller tillförlitliga uppgifter i fråga om jämförbara infrastrukturprojekt (t.ex. utvecklingsstadium och driftsättningsdatum) och att uppgifterna om projektet tolkas på samma sätt av Entso för el eller Entso för gas och respektive projektansvarig.

                     —

                     Offentliggörande av förteckningen över projekt som övervägs för införande i den tioåriga nätutvecklingsplanen, vilket bör ske på Entsos respektive webbplatser inom en rimlig tidsperiod för att säkerställa transparens och snabb tillgång till den grundläggande information som identifierar projekten.

                     —

                     Ett offentligt samråd under en lämplig tidsperiod som ger möjlighet för att alla intresserade att lämna synpunkter på varje förslag till tioårig nätutvecklingsplan.

               4.   DOKUMENT FRÅN ENTSO FÖR EL RESPEKTIVE ENTSO FÖR GAS OM DET PRAKTISKA GENOMFÖRANDET

         För att säkerställa att riktlinjerna följs och att de principer som anges ovan efterlevs ska Entso för el respektive Entso för gas utarbeta dokument om det praktiska genomförandet, i syfte att ge de projektansvariga vägledning om de olika stegen i förfarandet och om den information som ska lämnas in för införande av deras projekt i respektive tioårig nätutvecklingsplan.
         Dessa dokument bör utarbetas och antas av respektive Entso efter samråd med relevanta berörda parter och vederbörligt beaktande av kommissionens och byråns rekommendationer.
         I de efterföljande processerna för de tioåriga nätutvecklingsplanerna får respektive Entso, efter samråd med kommissionen och byrån eller på begäran från kommissionen, initiera revidering och uppdatering av dokumenten om det praktiska genomförandet.
         Eftersom ett införande av olämpliga projektansökningar skulle påverka modelleringen av el- och gasnäten, och därmed eventuellt äventyra antagandet i rätt tid av de tioåriga nätutvecklingsplanerna och den transparens när det gäller utvecklingen av el- och gasnäten som avses i skäl 9 i förordning (EG) nr 714/2009 och skäl 18 i förordning (EG) nr 715/2009, bör Entso för el respektive Entso för gas i sina dokument för det praktiska genomförandet fastställa kriterier för vilka inlämnade projekt som ska godkännas eller inte godkännas för införande. Alla projekt som ska godkännas för införande i den tioåriga nätutvecklingsplanen bör uppfylla de administrativa och tekniska krav som beskrivs i dokumenten om det praktiska genomförandet från Entso för el respektive Entso för gas.
         Dokumenten om det praktiska genomförandet bör innehålla en kortfattad beskrivning av processerna för de tioåriga nätutvecklingsplanerna, inbegripet tidsfristerna som gäller för varje steg, och deras koppling till urvalsprocessen för projekt av gemensamt intresse, och en förteckning över de administrativa och tekniska kriterier som ska vara uppfyllda för att ett projekt ska bli en del av den respektive tioåriga nätutvecklingsplanen. Kriterierna kan indelas i olika kategorier och tillämpas i enlighet med dessa, beroende på typ av projektansvarig, typ av infrastruktur som omfattas av respektive projekt samt hur långt framskridet projektet är, samtidigt som processens transparens och likabehandlingen av samtliga berörda projektansvariga säkerställs. Ansvariga för projekt som redan ingår i föregående tioåriga nätutvecklingsplaner måste officiellt lämna in projektet på nytt för införande i den tioåriga nätutvecklingsplan som utarbetas. Det faktum att ett projekt finns infört i den föregående tioåriga nätutvecklingsplanen kan dock ge möjlighet till en förenklad ansökningsprocess för den nya tioåriga nätutvecklingsplanen, vilken ska beskrivas i dokumenten från Entso för el respektive Entso för gas om det praktiska genomförandet.
         Det slutliga beslutet om att införa ett projekt i den tioåriga nätutvecklingsplanen ligger hos behörigt Entso, och varje beslut som rör avslag på en ansökan om att införa ett projekt i planen bör vederbörligen motiveras.
         4.1   Administrativa och tekniska kriterier som rör projektansvariga och projekt som övervägs för införande i den tioåriga nätutvecklingsplanen

         De administrativa och tekniska kriterierna bör utarbetas med beaktande av följande aspekter:

                     —

                     Projektansvariga som planerar att utveckla ett infrastrukturprojekt och få det infört i den tioåriga nätutvecklingsplanen bör bevisa sin trovärdighet när det gäller finansiell kapacitet och teknisk sakkunskap för att genomföra det aktuella projektet, i egen regi eller med hjälp av underleverantörer. Oberoende av hur de ansvariga för energiinfrastrukturprojekten kategoriseras bör processerna för införande i de tioåriga nätutvecklingsplanerna bygga på administrativa kriterier som säkerställer en rättvis och icke-diskriminerande behandling av alla projektansvariga, samtidigt som det bevisas att de projekt som övervägs är sunda.

                     —

                     Projektansvariga bör, beroende på utvecklingsstadiet för det projekt som övervägs för införande i den tioåriga nätutvecklingsplanen, bevisa att projektet är sunt och lämna in underlag så att Entso för el respektive Entso för gas kan bedöma dess europeiska betydelse. Oberoende av hur de ansvariga för energiinfrastrukturprojekten kategoriseras bör projekt som övervägs för införande i de tioåriga nätutvecklingsplanerna uppfylla vissa tekniska minimikriterier som ska beskrivas närmare i dokumentet från Entso för el respektive Entso för gas om det praktiska genomförandet. Avsikten med dessa tekniska krav och motsvarande lägsta tröskelvärden, om sådana är tillämpliga, bör vara att säkerställa att projekten har en europeisk betydelse, kommersiellt eller i fråga om försörjningstrygghet.

                     —

                     När det gäller att bevisa att de projekt som övervägs för införande i de tioåriga nätutvecklingsplanerna är sunda bör de projektansvariga åläggas att lämna in underlag som rör de åtgärder som redan vidtagits för att initiera och/eller starta genomförandet av respektive projekt (t.ex. status som projekt av gemensamt intresse, införande i den senaste tillgängliga nationella utvecklingsplanen, undertecknade avtal mellan departement eller tillsynsmyndigheter i de berörda länderna, resultat från förstudier osv.). Entso för el respektive Entso för gas bör när de kräver att projektansvariga ska bevisa sin finansiella kapacitet och tekniska sakkunskap för att genomföra ett projekt, eller bevisa att det aktuella projektet är sunt, säkerställa att kraven inte är oproportionerliga för de olika kategorierna av projektansvariga. Om det är motiverat att tillämpa olika krav bör Entso för el respektive Entso för gas säkerställa att en liknande eller motsvarande detaljnivå i underlaget efterfrågas från samtliga projektansvariga.

               4.2   Behandling av uppgifter

         4.2.1   Användning av och offentlig tillgång till uppgifter

         De administrativa dokument som tillhandahålls av de projektansvariga under inlämningsfasen och som rör deras rättsliga status, finansiella kapacitet och tekniska sakkunskap som avses i avsnitt 4.1 bör endast användas av Entso för el respektive Entso för gas för att säkerställa överensstämmelse med de administrativa kriterier som fastställs i deras dokument om det praktiska genomförandet, och bör hanteras med sekretess av Entso för el respektive Entso för gas enligt deras interna regler, såvida inte dokumenten redan är offentliga.
         Det tekniska underlag som tillhandahålls av de projektansvariga och den bedömda nyttan av de projekt som bedöms i enlighet med metoden för kostnads-nyttoanalys bör offentliggöras av Entso för el respektive Entso för gas som en del av processerna för de tioåriga nätutvecklingsplanerna.
         De kostnadsuppgifter som lämnas in av de ansvariga för de projekt som kan komma att införas i de tioåriga nätutvecklingsplanerna kommer att offentliggöras av Entso för el respektive Entso för gas. Undantag kan tillämpas om respektive projektansvarig förklarar att uppgifterna är konfidentiella. Tillämpningen av sådana undantag kommer att beskrivas i dokumenten från Entso för el respektive Entso för gas om det praktiska genomförandet.
         När det gäller urvalsprocessen för projekt av gemensamt intresse bör dock de regionala grupper som fastställs enligt förordningen om transeuropeiska energinät ha tillgång till alla kostnadsuppgifter som lämnats in av de projektansvariga som en del av processerna för de tioåriga nätutvecklingsplanerna.
         Aggregerade eller allmänna resultat av bedömningen kan offentliggöras av Entso för el respektive Entso för gas eller användas vid offentliga evenemang, i enlighet med deras interna regler och dokumenten om det praktiska genomförandet.
         4.2.2   Korrigering av uppgifter i underlag

         Om information och tekniska uppgifter som lämnats in för ett projekt är felaktiga i förhållande till riktlinjerna och dokumenten från Entso för el respektive Entso för gas om det praktiska genomförandet bör den projektansvarige få möjlighet att rapportera den rättade informationen till respektive Entso inom den tidsfrist för valideringsperioden som fastställs i dokumenten från respektive Entso om det praktiska genomförandet, dock senast vid utgången av det offentliga samrådet om den tioåriga nätutvecklingsplanen.
         Detta tidsfönster bör vara tydligt fastställt och säkerställa att det finns tillräckligt med tid för korrekt inlämning av den rättade informationen, samt för det eventuella utbyte av information eller förtydliganden som behövs mellan behörigt Entso och respektive projektansvarig.
         Om det finns några inkonsekvenser i de rättade uppgifterna bör Entso för el respektive Entso för gas från fall till fall diskutera och komma överens med de projektansvariga om införandet av respektive projekt i den tioåriga nätutvecklingsplanens projektförteckning. Alla beslut från Entso för el respektive Entso för gas om rättningar av projektinformation bör motiveras, åtminstone med orsaken till att de begärda ändringarna godkändes eller avslogs, och lämnas till de berörda projektansvariga, kommissionen och byrån. Om inkonsekvenserna kan påverka projektets eventuella införande i den tioåriga nätutvecklingsplanen får Entso för el respektive Entso för gas före sitt beslut samråda med kommissionen och byrån om ärendet.
         Eftersom projekten utvecklas fortlöpande mellan inlämnandet av ansökan om införande i den tioåriga nätutvecklingsplanen och planens offentliggörande bör de tioåriga nätutvecklingsplanerna för tydlighetens skull tydligt ange giltighetstiden för projektuppgifterna i planerna.
         De tidsfrister som fastställs för att kunna hantera rättningar av underlag får inte äventyra tidsplanen för den övergripande processen för den tioåriga nätutvecklingsplanen, och dessa tidsfrister bör tydligt anges i dokumenten från Entso för el respektive Entso för gas om det praktiska genomförandet.
         4.2.3   Projektansvarigas tillgång till resultat av bedömningar och till uppgifter i de tioåriga nätutvecklingsplanerna

         Entso för el respektive Entso för gas bör, om så är relevant och i enlighet med metoden för kostnads-nyttoanalys, lämna resultaten av projektbedömningarna till respektive projektansvarig i god tid före samråden om utkasten till tioåriga nätutvecklingsplaner. På begäran bör de projektansvariga få möjlighet att delta i ett bilateralt möte med företrädare för Entso för el respektive Entso för gas, för att den projektansvarige ska få mer förståelse för resultaten av Entsos projektbedömning.
         Varje projektansvarig är berättigad att komma åt mer detaljerad information om sitt projekt, utöver de resultat som offentliggörs i rapporten om den tioåriga nätutvecklingsplanen, i den utsträckning denna information är tillgänglig för Entso för el respektive Entso för gas inom ramen för bedömningsprocessen.
         På grundval av likabehandling bör dessutom behörigt Entso, på begäran från den projektansvarige, så snart som det är tekniskt möjligt och i god tid före antagandet av den tioåriga nätutvecklingsplanen, närmare förklara sin bedömning (inbegripet antaganden för marknads- och nätmodellering).
         4.2.4   Projektansvarigas rätt att begära omprövning av projektbedömningen

         Om den projektansvarige inte är överens med behörigt Entso om den bedömning som gjorts i enlighet med metoden för kostnads-nyttoanalys bör den projektansvarige ha rätt att begära omprövning av projektbedömningen. Den projektansvariges begäran bör vara vederbörligen motiverad och välgrundad.
         I denna omprövningsfas bör Entso för el respektive Entso för gas, när de överväger den projektansvariges motiveringar, samråda med kommissionen och byrån och, om så bedöms vara nödvändigt, även tillfälligt samråda med relevanta berörda parter. Behörigt Entso bör i sitt slutliga beslut vederbörligen beakta de synpunkter som framkommit.
         Följande faktorer – som anses vara slutbehandlade eftersom de redan tidigare i processen varit föremål för samråd och överenskommelser med berörda parter – är inte öppna för diskussion under denna omprövningsfas: antaganden och data i scenarier, metoder för kostnads-nyttoanalys och projektuppgifter som lämnats in under processens gång.

            (1)  EUT L 115, 25.4.2013, s. 39.

            (2)  EUT L 211, 14.8.2009, s. 15.

            (3)  EUT L 211, 14.8.2009, s. 36.

            (4)  Enligt förordningarna (EG) nr 714/2009 och (EG) nr 715/2009: ”Denna nätutvecklingsplan bör omfatta hållbara [el/gas]överföringsnät och nödvändiga regionala sammanlänkningar som behövs på grund av kommersiella eller försörjningstrygghetsmässiga hänseenden.”.

            (5)  EUT L 211, 14.8.2009, s. 1.

            (6)  Artikel 10 i förordning (EG) nr 714/2009 respektive (EG) nr 715/2009.

            (7)  Skäl 21 samt avsnitt 2 punkterna 3 och 4 i bilaga III till förordningen om transeuropeiska energinät.


title: Rådets rekommendation av den 13 juli 2018 om Estlands nationella reformprogram 2018 med avgivande av rådets yttrande om Estlands stabilitetsprogram 2018

text:
               10.9.2018

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 320/24

      RÅDETS REKOMMENDATION
      av den 13 juli 2018
      om Estlands nationella reformprogram 2018 med avgivande av rådets yttrande om Estlands stabilitetsprogram 2018
      (2018/C 320/06)
      EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
      med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,
      med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 5.2,
      med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,
      med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,
      med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,
      med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,
      med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,
      med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,
      med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och
      av följande skäl:

                  (1)

                  Den 22 november 2017 antog kommissionen den årliga tillväxtöversikten, som inledde 2018 års europeiska planeringstermin för samordning av den ekonomiska politiken. Den tog vederbörlig hänsyn till den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Prioriteringarna i den årliga tillväxtöversikten godkändes av Europeiska rådet den 22 mars 2018. Den 22 november 2017 antog kommissionen, på grundval av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 (2), rapporten om förvarningsmekanismen, där det inte angavs att Estland var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet som Europeiska rådet godkände den 22 mars 2018. Den 14 maj 2018 antog rådet rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (3) (nedan kallad rekommendationen för euroområdet).

                  (2)

                  Med tanke på att ekonomierna i Ekonomiska och monetära unionen är tätt sammanvävda bör Estland, i egenskap av en medlemsstat som har euron som valuta, säkerställa att rekommendationen för euroområdet, som återspeglas i rekommendationerna, särskilt rekommendation 1, genomförs fullständigt och i tid.

                  (3)

                  Landsrapporten 2018 för Estland offentliggjordes den 7 mars 2018. Den innehöll en bedömning av hur väl Estland hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som rådet antog den 11 juli 2017 (4), med uppföljningen av tidigare års landsspecifika rekommendationer och med sina nationella Europa 2020-mål. Av analysen drog kommissionen slutsatsen att Estland inte har makroekonomiska obalanser.

                  (4)

                  Den 26 april 2018 lade Estland fram sitt nationella reformprogram för 2018 och sitt stabilitetsprogram för 2018. För att beakta deras inbördes samband har de båda programmen bedömts samtidigt.

                  (5)

                  Vid programplaneringen för de europeiska struktur- och investeringsfonderna (nedan kallade ESI-fonder) för perioden 2014–2020 har relevanta landsspecifika rekommendationer beaktats. I enlighet med artikel 23 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013 (5) får kommissionen begära att en medlemsstat ska se över och föreslå ändringar av sin partnerskapsöverenskommelse och av relevanta program när så krävs för att stödja genomförandet av relevanta rekommendationer från rådet. Kommissionen har, i riktlinjerna för tillämpning av åtgärder som sammanlänkar effektiva ESI-fonder med sund ekonomisk styrning, beskrivit närmare hur den kommer att tillämpa denna bestämmelse.

                  (6)

                  Estland omfattas för närvarande av stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del. Regeringen planerar att gå från ett underskott i de offentliga finanserna på 0,3 % av BNP 2017 till ett överskott på 0,2 % av BNP 2018, 0,5 % av BNP 2019 och att därefter gå mot en balanserad budget. Det medelfristiga målet för de offentliga finanserna är ett strukturellt underskott på 0,5 % av BNP. Enligt stabilitetsprogrammet för 2018 väntas det omräknade (6) strukturella saldot uppgå till 0,8 % av BNP 2018, 0,4 % av BNP 2019 och därefter ligga på ett litet underskott. Den offentliga skuldkvoten beräknas hålla sig under 9 % av BNP 2018 och 2019, varefter den förväntas sjunka till 5,3 % av BNP fram till 2022. Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för de här budgetprognoserna är gynnsamt. Antagandena om intäkter är främst behäftade med risker knutna till vissa av de åtgärder som inte är utförligt beskrivna och berör alla programåren.

                  (7)

                  För 2018 rekommenderas det att Estland står fast vid det medelfristiga budgetmålet. Detta är förenligt med en maximal nominell tillväxttakt för de primära offentliga nettoutgifterna (7) på 6,1 %, vilket motsvarar en tillåten försämring av det strukturella saldot på 0,2 % av BNP. Enligt kommissionens vårprognos 2018 finns det en risk för en viss avvikelse från det kravet 2018. Mot bakgrund av Estlands förväntade produktionsgap på 2,7 % av BNP och förväntade BNP-tillväxt under den beräknade potentiella tillväxttakten bör de primära offentliga nettoutgifterna inte öka nominellt mer än 4,1 % av BNP under 2019, vilket är i linje med den strukturella anpassning på 0,6 % som svarar mot den överenskomna anpassningsmatrisen för krav i stabilitets- och tillväxtpakten. Enligt kommissionens vårprognos 2018 och om politiken ligger fast, finns det en risk för en viss avvikelse från det kravet 2019 och under åren 2018 och 2019 tillsammans. Sammantaget anser rådet att Estland måste vara redo att vidta ytterligare åtgärder för att säkerställa efterlevnad under 2018 och 2019.

                  (8)

                  Det är fortfarande en stor utmaning för Estland att tillhandahålla ett socialt skyddsnät som fyller behoven bättre och stöttas av ett bättre tjänsteutbud. Estland lägger mindre på socialt skydd (omkring 16 % av BNP) än unionsgenomsnittet (omkring 28 % av BNP). De sociala transfereringarnas effekt på fattigdomen blir allt bättre, men den är fortfarande svag och under unionsgenomsnittet. Estland har fortfarande en hög fattigdomsrisk, särskilt för personer med funktionsnedsättning, hushåll där ingen förvärvsarbetar och äldre, i synnerhet om de bor ensamma. Inkomstskillnaderna på 5,6 % 2016 är fortfarande högre än unionsgenomsnittet (5,2 % 2016) trots förbättringar på den senaste tiden. Vissa åtgärder är på gång för att ge stora familjer tillräckliga familjeförmåner, vilket ytterligare har minskat den relativa fattigdomen bland barn. Den garanterade minimiinkomsten höjdes och kompletterades med incitament att återvända till arbetsmarknaden. Utbetalning av ett bidrag på 115 euro till personer som har låg pension och bor ensamma var ett första steg för att angripa den mycket höga fattigdomsrisken i denna grupp. Skillnaden i risk för fattigdom eller social utestängning mellan personer med funktionsnedsättning och personer utan (20,9 % 2016) var också större än genomsnittet i unionen (10,1 %). Anslagen till långvariga omsorgstjänster svarar inte mot behoven hos den åldrande befolkningen. Effekten av den pågående administrativa reformen på utbudet av högkvalitativa tjänster återstår att se.

                  (9)

                  Löneskillnaden mellan kvinnor och män är fortfarande en av de största i unionen med 25,3 %, men den minskar. Balansen mellan arbetsliv och privatliv håller på att bli bättre tack vare nyligen genomförda ändringar av föräldraledigheten och förmånssystemen. Ändringarna väntas ge kvinnor incitament att återvända till arbetet tidigare och därmed bidra till att minska löneskillnaderna mellan kvinnor och män i Estland. Ändringarna kommer att genomföras från 2018 till 2020. Förslaget om den andra delen av reformen av föräldraledigheten bereds. Kontinuerliga kontakter med arbetsmarknadens parter och stöd till deras funktion, mot bakgrund av att mycket få är medlemmar, är fortfarande viktigt i detta sammanhang och utöver det. Ändringar av lagen om jämställdhet för att förbättra lönetransparensen har ännu inte antagits, och, när de antas, kommer de bara att gälla den offentliga sektorn. Ett verktyg för att analysera löneskillnaderna mellan könen väntas inte bli klart förrän 2019.

                  (10)

                  Estlands långsamma produktivitetstillväxt är kopplad till de blygsamma resultaten för forskning, teknik och innovation. Mindre än 0,5 % av de estniska bolagen rapporterar att de bedrev forskningsverksamhet 2016, så näringslivets FoU-intensitet är endast 0,7 % av BNP, hälften av unionsgenomsnittet på 1,3 %. Dessutom har flera av de indikatorer som mäter innovation – t.ex. små och medelstora företag som skapar nya produkter och processer eller som har intern innovationsverksamhet – minskat betydligt under de senaste åren. Medan ekonomin uppvisar en del kunskapsintensiv verksamhet med högt förädlingsvärde ligger näringslivets FoU-intensitet, kopplingar mellan vetenskap och näringsliv samt företagens innovations- och teknologikapacitet fortsatt lågt. Den offentliga sektorns utgifter för forskning, teknik och innovation har traditionellt legat över genomsnittet i unionen. Otillräcklig prioritetssättning i den offentliga forskningen innebär utmaningar. Estland har vidtagit ett antal åtgärder som syftar till att förbättra ekonomins forsknings- och innovationsresultat, men det är en utmaning att maximera genomslagskraften.

                  (11)

                  Kommissionen har inom ramen för den europeiska planeringsterminen för 2018 gjort en omfattande analys av Estlands ekonomiska politik och redogjort för den i 2018 års landsrapport. Den har även bedömt stabilitetsprogrammet för 2018, det nationella reformprogrammet för 2018 samt uppföljningen av de rekommendationer Estland har fått tidigare år. Kommissionen har beaktat inte bara programmens relevans för hållbarheten i finanspolitiken och den socioekonomiska politiken i Estland utan också i vilken utsträckning de följer unionens regler och riktlinjer, mot bakgrund av behovet att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i unionen genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på unionsnivå.

                  (12)

                  Mot bakgrund av denna bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet för 2018 och dess yttrande (8) återspeglas särskilt i rekommendation 1 nedan.

            HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Estland att under 2018 och 2019 vidta följande åtgärder:

                  1.

                  Säkerställa att de primära offentliga nettoutgifterna inte ökar nominellt mer än 4,1 % 2019, vilket motsvarar en årlig strukturell anpassning på 0,6 % av BNP. Förbättra det sociala skyddsnätets tillräcklighet, särskilt för äldre och personer med funktionsnedsättning. Vidta åtgärder för att minska löneskillnaderna mellan kvinnor och män, även genom att förbättra insynen i lönesättningen i den privata sektorn.

                  2.

                  Främja forskning och innovation, särskilt genom att införa verksamma incitament för att bredda innovationsbasen.

         Utfärdad i Bryssel den 13 juli 2018.

               På rådets vägnar

            H. LÖGER

               Ordförande

         (1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

         (2)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (EUT L 306, 23.11.2011, s. 25).

         (3)  EUT C 179, 25.5.2018, s. 1.

         (4)  EUT C 261, 9.8.2017, s. 1.

         (5)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013 av den 17 december 2013 om fastställande av gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden, Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling och Europeiska havs- och fiskerifonden, om fastställande av allmänna bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden och Europeiska havs- och fiskerifonden samt om upphävande av rådets förordning (EG) nr 1083/2006 (EUT L 347, 20.12.2013, s. 320).

         (6)  Det konjunkturrensade saldot exklusive engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder, omräknat av kommissionen enligt den vedertagna metoden.

         (7)  De offentliga nettoutgifterna består av de totala offentliga utgifterna exklusive ränteutgifter, utgifter för EU-program som motsvaras fullt ut av inkomster från EU-medel och icke-diskretionära förändringar i utgifterna för arbetslöshetsförmåner. Nationellt finansierade fasta bruttoinvesteringar fördelas över fyra år. Diskretionära åtgärder på inkomstsidan eller lagstadgade inkomstökningar är inräknade. Engångsåtgärder på såväl inkomst- som utgiftssidan är avräknade.

         (8)  Enligt artikel 5.2 i förordning (EG) nr 1466/97.


title: Kommissionens rekommendation (EU) 2018/334 av den 1 mars 2018 om åtgärder för att effektivt bekämpa olagligt innehåll online

text:
               6.3.2018

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 63/50

         KOMMISSIONENS REKOMMENDATION (EU) 2018/334
   av den 1 mars 2018
   om åtgärder för att effektivt bekämpa olagligt innehåll online
   EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 292, och
   av följande skäl:

               (1)

               Internet och tjänsteleverantörer som är verksamma på nätet bidrar i hög grad till innovation, ekonomisk tillväxt och jobbskapande i unionen. Många av dessa tjänsteleverantörer spelar en avgörande roll i den digitala ekonomin genom att de för samman företag och privatpersoner, främjar den offentliga debatten och gör det lättare att sprida och ta emot fakta, åsikter och idéer. Tjänsterna missbrukas emellertid i vissa fall av tredje parter för att bedriva olaglig verksamhet online, till exempel sprida information som rör terrorism, sexuellt utnyttjande av barn, olaglig hatpropaganda eller brott mot konsumentskyddslagar, vilket kan undergräva användarnas förtroende för dem och skada deras affärsmodell. Ibland kan de berörda tjänsteleverantörerna till och med dra viss nytta av sådan verksamhet, till exempel som en följd av att upphovsrättsligt skyddat innehåll är tillgängligt utan rättsinnehavarnas tillstånd.

               (2)

               Förekomsten av olagligt innehåll online har allvarliga negativa konsekvenser för användare, för andra berörda personer och företag samt för samhället i stort. Leverantörer av onlinetjänster har, på grund av sin centrala roll och de tekniska hjälpmedel och den tekniska kapacitet som förknippas med tjänsterna, ett särskilt samhällsansvar när det gäller att komma till rätta med olagligt innehåll som sprids med hjälp av deras tjänster.

               (3)

               Med tanke på att det ofta är av avgörande betydelse att olagligt innehåll snabbt avlägsnas eller blockeras för att begränsa vidare spridning och skada innebär detta ansvar bland annat att de berörda tjänsteleverantörerna bör kunna fatta snabba beslut om möjliga åtgärder mot olagligt innehåll på nätet. Detta ansvar innebär också att de bör införa effektiva och lämpliga skyddsåtgärder, framför allt för att se till att de agerar på ett samvetsgrant och proportionerligt sätt och för att förhindra oavsiktligt avlägsnande av innehåll som inte är olagligt.

               (4)

               Många leverantörer av onlinetjänster har vidkänts detta ansvar och följaktligen skridit till handling. På en kollektiv nivå har viktiga framsteg gjorts genom frivilliga arrangemang av olika slag, t.ex. EU:s internetforum om terrorisminnehåll online, uppförandekoden om att motverka olaglig hatpropaganda online och samförståndsavtalet om försäljning av varumärkesförfalskade varor. Trots dessa åtaganden och framsteg är olagligt innehåll på nätet fortfarande ett allvarligt problem i EU.

               (5)

               Med anledning av en rad terroristattacker i EU och spridningen av terroristpropaganda på nätet uttryckte Europeiska rådet efter sitt möte den 22 och 23 juni 2017 sin oro och sade att det förväntar sig att sektorn ska ”utveckla nya tekniker och verktyg i syfte att förbättra den automatiska upptäckten av och raderingen av innehåll som uppviglar till terroristdåd”. I Europaparlamentets resolution av den 15 juni 2017 uppmanades dessa onlineplattformar enträget ”att vidta kraftigare åtgärder mot olagligt och skadligt innehåll”. Uppmaningen att företagen ska vara mer proaktiva i fråga om att skydda sina användare från terrorisminnehåll har upprepats av medlemsstaternas ministrar inom ramen för EU:s internetforum. I rådets slutsatser av den 4 december 2014 om säkerställande av skyddet för immateriella rättigheter uppmanades kommissionen att överväga att använda tillgängliga verktyg för att identifiera personer som gör immaterialrättsliga intrång och mellanhändernas roll till stöd för kampen mot immaterialrättsintrång.

               (6)

               Den 28 september 2017 antog kommissionen ett meddelande med riktlinjer om det ansvar leverantörer av onlinetjänster har i fråga om olagligt innehåll online (1). I meddelandet uppgav kommissionen att den skulle bedöma om det behövs fler åtgärder, bland annat genom att övervaka framstegen på grundval av frivilliga arrangemang. Denna rekommendation följer upp meddelandet på samma ambitionsnivå och ger det verkan samtidigt som rekommendationen tar vederbörlig hänsyn till och bygger vidare på de viktiga framsteg som har gjorts genom dessa frivilliga arrangemang.

               (7)

               I rekommendationen poängteras att vederbörlig hänsyn bör tas till de särskilda omständigheterna när det gäller hantering av olika typer av olagligt innehåll på nätet och de särskilda insatser som kan krävas, bland annat genom särskilda lagstiftningsåtgärder. Till exempel antog kommissionen den 25 maj 2016 som en bekräftelse på behovet av sådana särskilda lagstiftningsåtgärder ett förslag till ändring av Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/13/EU (2), mot bakgrund av ändrade marknadsförhållanden. Den 14 september 2016 antog den också ett förslag till direktiv om upphovsrätt på den digitala inre marknaden (3) där det föreskrivs en skyldighet för vissa tjänsteleverantörer att i samarbete med rättsinnehavare vidta åtgärder för att säkerställa tillämpningen av avtal med rättsinnehavare för användning av deras verk eller andra alster eller för att hindra tillgång via deras tjänster till verk eller andra alster som identifierats av rättsinnehavare genom samarbete med tjänsteleverantörerna. Denna rekommendation påverkar inte dessa lagstiftningsåtgärder och förslag.

               (8)

               Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/31/EG (4) innehåller undantag från ansvar vilka, på vissa villkor, är tillgängliga för vissa leverantörer av onlinetjänster, bland annat leverantörer av ”värdtjänster” i den mening som avses i artikel 14 i direktivet. För att kunna utnyttja undantaget från ansvar ska värdtjänstleverantörer agera utan dröjsmål för att avlägsna den olagliga information de lagrar eller göra den oåtkomlig så snart de fått kännedom om den och, beträffande skadeståndsanspråk, blivit medvetna om fakta eller omständigheter som gjort förekomsten av den olagliga verksamheten eller den olagliga informationen uppenbar. De kan få den kännedomen och medvetenheten bland annat genom anmälningar. Som sådant utgör direktiv 2000/31/EG grunden för utvecklingen av förfaranden som syftar till att avlägsna och blockera olaglig information. Direktivet ger också medlemsstaterna möjlighet att kräva att de berörda tjänsteleverantörerna tillämpar en omsorgsplikt när det gäller olagligt innehåll som de kan lagra.

               (9)

               När medlemsstaterna vidtar åtgärder mot olagligt innehåll på nätet ska de respektera den princip om ursprungsland som fastställs i direktiv 2000/31/EG. Enligt den får de inte av skäl som omfattas av det samordnade område som definieras i direktivet begränsa den fria rörligheten för informationssamhällets tjänster för tjänsteleverantörer som är etablerade i en annan medlemsstat, dock under förutsättning att det finns möjlighet till undantag på vissa villkor som anges i direktivet.

               (10)

               Dessutom föreskrivs i flera andra unionsrättsakter en rättslig ram för vissa typer av olagligt innehåll som är tillgängligt och sprids på nätet. I synnerhet kräver Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/93/EU (5) att medlemsstaterna vidtar åtgärder för att avlägsna webbsidor som innehåller eller sprider barnpornografi och åtgärder som ger dem möjlighet att blockera tillträdet till sådana sidor, med förbehåll för vissa skyddsåtgärder. Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2017/541 (6), som ska ha införlivats i nationell lagstiftning senast den 8 september 2018, innehåller liknande bestämmelser om internetinnehåll som utgör offentlig uppmaning till terroristbrott. I direktiv (EU) 2017/541 anges även minimiregler om fastställande av brottsrekvisit på området terroristbrott, brott med anknytning till en terroristgrupp och brott med anknytning till terroristverksamhet. Enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/48/EG (7) är det möjligt för behöriga rättsliga myndigheter att utfärda förelägganden mot mellanhänder vars tjänster utnyttjas av tredje man för att göra immaterialrättsintrång.

               (11)

               I synnerhet mot denna bakgrund har några medlemsstater, utöver de frivilliga åtgärder som vidtagits av vissa leverantörer av onlinetjänster, antagit regler om mekanismer för anmälan och åtgärd sedan antagandet av direktiv 2000/31/EG. Andra medlemsstater överväger att införa sådana regler. Dessa mekanismer syftar i allmänhet till att underlätta anmälning av innehåll som den anmälande parten anser vara olagligt till den berörda värdtjänstleverantören (anmälan), varpå leverantören kan besluta om huruvida den håller med om bedömningen och önskar avlägsna eller blockera innehållet (åtgärd). Skillnaderna mellan de nationella reglerna blir allt större. På grund av detta kan de berörda tjänsteleverantörerna bli föremål för en rad rättsliga krav som skiljer sig åt till både innehåll och omfattning.

               (12)

               I den inre marknadens intresse samt för att effektivisera kampen mot olagligt innehåll på nätet och skydda den balanserade strategi som direktiv 2000/31/EG syftar till att säkerställa är det nödvändigt att fastställa vissa huvudprinciper som bör vara vägledande för medlemsstaternas och de berörda tjänsteleverantörernas åtgärder i detta avseende.

               (13)

               Dessa principer bör fastställas och tillämpas med full respekt för de grundläggande rättigheter som skyddas i unionens rättsordning, framför allt de som garanteras i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (nedan kallad stadgan). Olagligt innehåll på nätet bör hanteras med lämpliga och verkningsfulla skyddsåtgärder för att säkerställa skyddet av de olika grundläggande rättigheter som står på spel för alla berörda parter. Rättigheterna kan till exempel vara yttrandefriheten (även friheten att ta emot och sprida uppgifter), rätten till respekt för privatlivet och skydd av personuppgifter samt rätten till ett effektivt domstolsskydd för användarna av tjänsterna i fråga. De kan också vara näringsfrihet, inklusive avtalsfrihet, för värdtjänstleverantören samt barnets rättigheter och rätten till skydd av egendom, inklusive immateriell egendom, till människans värdighet och till icke-diskriminering av vissa andra berörda parter. I synnerhet bör värdtjänstleverantörer, när de fattar beslut om att avlägsna eller blockera innehåll som de lagrar, ta vederbörlig hänsyn till användarnas grundläggande rättigheter och berättigade intressen samt den centrala roll som dessa leverantörer tenderar att spela i underlättandet av den offentliga debatten och spridningen och mottagandet av fakta, åsikter och idéer i enlighet med lagen.

               (14)

               I enlighet med det övergripande arbetssätt som ligger till grund för det undantag från ansvar som anges i artikel 14 i direktiv 2000/31/EG bör denna rekommendation tillämpas på alla typer av innehåll som inte stämmer överens med unionslagstiftningen eller medlemsstaternas lagstiftning, oavsett lagstiftningens exakta sakinnehåll eller karaktär. Det är tillräckligt att ta hänsyn till lagarna i de medlemsstater som berörs av de aktuella tjänsterna, främst den medlemsstat där leverantören är etablerad och den där tjänsten erbjuds. Dessutom bör det vid tillämpningen av denna rekommendation tas vederbörlig hänsyn till hur allvarligt det olagliga innehållet är och vilken potentiell skada som uppstått på grund av det, vilket kan vara nära kopplat till hur snabbt åtgärder vidtas och till vad som rimligen kan förväntas av värdtjänstleverantörerna, i tillämpliga fall med tanke på utvecklingen och möjlig användning av teknik. Vederbörlig hänsyn bör även tas till de relevanta skillnader som kan finnas mellan olika typer av olagligt innehåll och vilka åtgärder som ska vidtas för att ta itu med dem.

               (15)

               Värdtjänstleverantörer spelar en särskilt viktig roll i arbetet mot olagligt innehåll online, eftersom de lagrar information som tillhandahålls av deras användare på användarnas begäran och ger andra användare tillgång till den, ofta i stor skala. Denna rekommendation avser därför huvudsakligen dessa leverantörers verksamhet och skyldigheter. Rekommendationerna kan dock också i tillämpliga delar gälla andra berörda leverantörer av onlinetjänster. Eftersom syftet med denna rekommendation är att hantera de risker som är förknippade med olagligt innehåll online och som påverkar konsumenter i EU rör den samtliga värdtjänstleverantörers verksamhet, oavsett om de är etablerade i unionen eller i ett tredjeland, förutsatt att de riktar sin verksamhet till konsumenter som bor i unionen.

               (16)

               Mekanismer för att anmäla innehåll som anses vara olagligt innehåll till värdtjänstleverantörer är viktiga för att bekämpa olagligt innehåll på nätet. Sådana mekanismer bör göra det lättare för alla personer eller enheter som vill göra en anmälan. Därför bör dessa mekanismer vara lätta att tillgå och använda för alla användare. Värdtjänstleverantörer bör dock förbli flexibla, till exempel när det gäller rapporteringsformat eller teknik som ska användas, för att möjliggöra effektiva lösningar och undvika orimliga bördor för dessa leverantörer.

               (17)

               I enlighet med rättspraxis från Europeiska unionens domstol avseende artikel 14 i direktiv 2000/31/EG bör anmälningarna vara tillräckligt precisa och underbyggda för att den värdtjänstleverantör som tar emot dem ska kunna fatta ett välgrundat och omsorgsfullt beslut om hur anmälan ska följas upp. Det bör därför i så stor utsträckning som möjligt säkerställas att den standarden uppfylls. Men huruvida en viss anmälan leder till kännedom eller medvetenhet i den mening som avses i artikel 14 i direktivet ska bedömas mot bakgrund av omständigheterna i ärendet i fråga, med beaktande av att sådan kännedom eller medvetenhet också kan fås på annat sätt än genom anmälningar.

               (18)

               Värdtjänstleverantören måste i allmänhet inte ha anmälarens kontaktuppgifter för att kunna fatta ett välgrundat och omsorgsfullt beslut om uppföljning av anmälningen. Det skulle innebära ett hinder för anmälan om man gjorde det obligatoriskt att tillhandahålla kontaktuppgifter vid inlämnandet. Kontaktuppgifter är dock nödvändiga för att värdtjänstleverantören ska kunna ge återkoppling. Anmälaren bör därför ha en valfri möjlighet att lämna sina kontaktuppgifter.

               (19)

               För att öka öppenheten och exaktheten hos mekanismen för anmälan och åtgärd och för att möjliggöra prövning vid behov bör värdtjänstleverantörer, om de har anmälarens och/eller innehållsleverantörens kontaktuppgifter, inom rimlig tid och på lämpligt sätt informera dessa personer om vilka steg som har tagits i samband med nämnda mekanismer, i synnerhet när det gäller beslut om att avlägsna eller blockera det berörda innehållet i enlighet med anmälan. Den information som ska ges bör vara proportionerlig, dvs. den bör motsvara de uppgifter som de berörda personerna har lämnat i sin anmälan eller motanmälan, och samtidigt möjliggöra lämpliga och differentierade lösningar utan att leda till en alltför stor börda för leverantörerna.

               (20)

               För att sörja för öppenhet och rättvisa och undvika oavsiktligt avlägsnande av innehåll som inte är olagligt innehåll bör innehållsleverantörer i princip informeras om beslutet att avlägsna eller blockera det innehåll som lagras på deras begäran och ges möjlighet att bestrida beslutet genom en motanmälan, i syfte att i tillämpliga fall få beslutet upphävt, oavsett om det fattades till följd av en anmälan, ett hänskjutande eller proaktiva åtgärder från värdtjänstleverantörens sida.

               (21)

               Med tanke på det aktuella innehållets karaktär, syftet med ett sådant motanmälningsförfarande och den ytterligare börda som det innebär för värdtjänstleverantörer finns det dock ingen grund för att rekommendera att information ges om beslutet och möjligheten att bestrida det när det är uppenbart att innehållet i fråga är olagligt innehåll och rör allvarliga brott som innebär ett hot mot människors liv eller säkerhet, såsom de brott som anges i direktiven (EU) 2017/541 och 2011/93/EU. Dessutom kan det i vissa fall av hänsyn till allmän ordning och säkerhet, i synnerhet för att förebygga, utreda, upptäcka och lagföra brott, vara motiverat att inte direkt ge denna information till den berörda innehållsleverantören. Därför bör värdtjänstleverantörer låta bli att göra det om en behörig myndighet begär detta av hänsyn till allmän ordning och säkerhet, under så lång tid som myndigheten har begärt detta mot bakgrund av dessa hänsyn. I den mån detta innebär en begränsning av rätten att bli informerad om behandling av personuppgifter ska de relevanta villkoren i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 (8) iakttas.

               (22)

               Mekanismer för anmälan och åtgärd bör inte på något sätt påverka parternas rätt att inleda rättsliga förfaranden, i enlighet med tillämplig lagstiftning, avseende något innehåll som anses vara olagligt innehåll eller några åtgärder som vidtas av värdtjänstleverantörerna i detta avseende. Mekanismer för lösning utanför domstol av tvister som uppkommer i detta sammanhang kan vara ett viktigt komplement till rättsliga förfaranden, i synnerhet när de möjliggör effektiv, ekonomiskt överkomlig och snabb lösning av sådana tvister. Tvistlösning utanför domstol bör därför uppmuntras, förutsatt att de relevanta mekanismerna uppfyller vissa standarder, främst i fråga om rättvisa förfaranden, att parternas tillgång till domstolsprövning inte påverkas och att missbruk undviks.

               (23)

               För att bättre kunna bedöma effektiviteten hos mekanismerna för anmälan och åtgärd och värdtjänstleverantörernas andra åtgärder avseende innehåll som anses vara olagligt innehåll och för att sörja för ansvarsskyldighet bör det råda öppenhet gentemot allmänheten. Värdtjänstleverantörer bör därför regelbundet offentliggöra rapporter om dessa mekanismer och annan verksamhet, vilka bör vara tillräckligt fullständiga och detaljerade för att möjliggöra en tillräcklig insyn. De bör också i sina användarvillkor sörja för tydlighet i förväg om sin policy om att avlägsna eller blockera innehåll som de lagrar, däribland olagligt innehåll.

               (24)

               Utöver mekanismerna för anmälan och åtgärd kan proportionella och specifika proaktiva åtgärder som vidtas frivilligt av värdtjänstleverantörer, även med hjälp av automatiska verktyg i vissa fall, också vara en viktig faktor för att komma till rätta med olagligt innehåll på nätet, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 15.1 i direktiv 2000/31/EG. I samband med sådana proaktiva åtgärder bör hänsyn tas till situationen för värdtjänstleverantörer som på grund av sin storlek eller verksamhetens omfattning endast har begränsade resurser och sakkunskaper, och till behovet av effektiva och lämpliga skyddsåtgärder i samband med sådana åtgärder.

               (25)

               Det kan i synnerhet vara lämpligt att vidta sådana proaktiva åtgärder när det redan har fastställts att innehållet är olagligt innehåll eller om innehållet är av en sådan typ att sammanhanget inte är viktigt. Det kan också bero på de planerade åtgärdernas art, omfattning och syfte och det berörda innehållets typ, på om innehållet har anmälts av brottsbekämpande myndigheter eller Europol samt på om åtgärder redan har vidtagits avseende innehållet eftersom det anses vara olagligt innehåll. I synnerhet när det gäller barnpornografi bör värdtjänstleverantörer vidta proaktiva åtgärder för att upptäcka och förhindra spridningen av sådant material, i enlighet med de åtaganden som gjorts inom ramen för den globala alliansen mot sexuell exploatering av barn på internet.

               (26)

               I detta sammanhang har kommissionen i sitt meddelande av den 28 september 2017 om hantering av olagligt innehåll online fört fram sin åsikt att sådana frivilliga, proaktiva åtgärder inte automatiskt leder till att värdtjänstleverantören i fråga förlorar fördelen med det undantag från ansvar som föreskrivs i artikel 14 i direktiv 2000/31/EG.

               (27)

               Det är mycket viktigt att alla åtgärder för att bekämpa olagligt innehåll på nätet omfattas av effektiva och lämpliga skyddsåtgärder som syftar till att se till att värdtjänstleverantörer agerar på ett samvetsgrant och proportionerligt sätt när de fastställer och genomdriver sin policy i fråga om innehåll som de lagrar, även olagligt innehåll, så att det i synnerhet garanteras att användarna fritt kan ta emot och sprida information online i enlighet med tillämplig lagstiftning. Utöver eventuella skyddsåtgärder som föreskrivs i den tillämpliga lagstiftningen, t.ex. om skyddet av personuppgifter, bör särskilda skyddsåtgärder, framför allt mänsklig övervakning och kontroll, föreskrivas och tillämpas när det är lämpligt vid användning av automatiska verktyg, för att undvika oavsiktliga och felaktiga beslut.

               (28)

               Smidigt, effektivt och lämpligt samarbete mellan behöriga myndigheter och värdtjänstleverantörer bör säkerställas vid bekämpning av olagligt innehåll på nätet. Samarbetet kan i förekommande fall gagnas av Europols bistånd, till exempel vid bekämpning av terrorism, sexuella övergrepp och sexuell exploatering av barn, barnpornografi och kontaktsökning med barn i sexuellt syfte. För att underlätta detta samarbete bör medlemsstaterna och värdtjänstleverantörer utse kontaktpunkter, och förfaranden bör inrättas för behandling av dessa myndigheters anmälningar som en prioriterad fråga och med en lämplig grad av tillförlitlighet vad gäller deras korrekthet, med beaktande av myndigheternas särskilda sakkunskap och ansvar. För att effektivt komma till rätta med vissa särskilt allvarliga brott, som de brott som anges i direktiven (EU) 2017/541 och 2011/93/EU, som värdtjänstleverantörer kan komma att upptäcka när de bedriver sin verksamhet, bör medlemsstaterna uppmuntras att använda sig av den möjlighet som föreskrivs i artikel 15.2 i direktiv 2000/31/EG att lagstadga rapporteringskrav, i enlighet med tillämplig lagstiftning, framför allt förordning (EU) 2016/679.

               (29)

               Förutom de behöriga myndigheterna kan vissa personer eller enheter, t.ex. icke-statliga organisationer och branschorganisationer, också ha särskild sakkunskap och på frivillig basis vilja ta sig an ett visst ansvar för bekämpning av olagligt innehåll på nätet. Med tanke på mervärdet och det ibland stora antalet anmälningar som berörs bör samarbete mellan sådana betrodda anmälare och värdtjänstleverantörer uppmuntras, i synnerhet genom att behandla även deras anmälningar med prioritet och med en lämplig grad av tillförlitlighet vad gäller deras korrekthet. Emellertid bör det samarbetet, i enlighet med de betrodda anmälarnas särskilda status, endast vara öppet för personer och enheter som respekterar de värden som unionen bygger på enligt artikel 2 i fördraget om Europeiska unionen och som uppfyller vissa lämpliga tydliga, objektiva och offentliggjorda villkor.

               (30)

               Bekämpning av olagligt innehåll på nätet kräver en helhetsstrategi, eftersom sådant innehåll ofta lätt flyttas från en värdtjänstleverantör till en annan, varvid de svagaste länkarna i kedjan utnyttjas. Samarbete är därför av avgörande betydelse, i synnerhet frivillig delning av erfarenheter, tekniska lösningar och bästa praxis. Sådant samarbete är särskilt viktigt när det gäller värdtjänstleverantörer som på grund av sin storlek eller verksamhetens omfattning endast har begränsade resurser och sakkunskaper.

               (31)

               Terrorism innebär olaglig och urskillningslös användning av våld och hot mot andra människor. Terrorister förlitar sig allt mer på internet för att sprida terroristpropaganda och använder ofta sofistikerade metoder för snabb och bred spridning. Även om framsteg har gjorts i synnerhet inom EU:s internetforum finns det fortfarande ett trängande behov av snabbare och effektivare motåtgärder mot terrorisminnehåll på nätet, utöver behovet för de värdtjänstleverantörer som deltar i EU:s internetforum att fullt ut leva upp till sina åtaganden när det gäller effektiv och omfattande rapportering.

               (32)

               Mot bakgrund av de särskilda omständigheterna i kampen mot terrorisminnehåll online bör rekommendationerna om hantering av olagligt innehåll i allmänhet kompletteras med vissa rekommendationer som specifikt rör bekämpning av terrorisminnehåll på nätet, genom att bygga vidare på och befästa de insatser som gjorts inom ramen för EU:s internetforum.

               (33)

               Med tanke på de särskilt allvarliga risker som terrorisminnehåll medför och värdtjänstleverantörernas centrala roll i spridningen av sådant innehåll bör värdtjänstleverantörer vidta alla rimliga åtgärder för att inte tillåta terrorisminnehåll och om möjligt undvika att hysa det, med förbehåll för deras möjlighet att fastställa och genomdriva sina användarvillkor och behovet av effektiva och lämpliga skyddsåtgärder och utan att det påverkar tillämpningen av artikel 14 i direktiv 2000/31/EG.

               (34)

               Dessa åtgärder bör framför allt bestå i samarbete med behöriga myndigheter och Europol i samband med hänskjutanden, som är en särskild metod för att göra anmälningar till värdtjänstleverantörer vilken är anpassad till de särskilda omständigheterna i kampen mot terrorisminnehåll. Vid hänskjutanden bör behöriga myndigheter och Europol kunna begära att innehåll som de anser vara terrorisminnehåll avlägsnas eller blockeras, antingen med hänvisning till tillämpliga lagar eller den berörda värdtjänstleverantörens användarvillkor. Dessa hänskjutandemekanismer bör finnas utöver de andra mekanismer för att anmäla innehåll (även för betrodda anmälare) som också kan användas för att anmäla innehåll som anses vara terrorisminnehåll.

               (35)

               Med tanke på att terrorisminnehåll vanligen gör mest skada inom en timme efter att det först läggs ut på nätet, och med tanke på de behöriga myndigheternas och Europols särskilda sakkunskap och ansvar, bör hänskjutanden som en allmän regel bedömas och vid behov följas upp genom åtgärder inom en timme.

               (36)

               Dessa insatser mot terrorisminnehåll bör också bestå av proportionella och särskilda proaktiva åtgärder, bl.a. med hjälp av automatiska verktyg, för att upptäcka, identifiera och snabbt avlägsna eller blockera terrorisminnehåll och för att se till att terrorisminnehåll inte dyker upp igen, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 15.1 i direktiv 2000/31/EG. I detta avseende bör hänsyn tas till behovet av adekvata och effektiva skyddsåtgärder i samband med sådana åtgärder, i synnerhet de som rekommenderas i kapitel II i denna rekommendation.

               (37)

               Samarbete, både värdtjänstleverantörer emellan och mellan dem och behöriga myndigheter, är av yttersta vikt i kampen mot terrorisminnehåll på nätet. I synnerhet kan tekniska verktyg som möjliggör automatisk upptäckt av innehåll, som databasen över hasher, bidra till att nå målet att förhindra spridning av terrorisminnehåll mellan olika värdtjänster. Sådant samarbete och utvecklingen, driften och utbytet av sådana tekniska verktyg bör uppmuntras, med hjälp av Europols expertis när så är lämpligt. Dessa gemensamma insatser är särskilt viktiga för att hjälpa värdtjänstleverantörer som har begränsade resurser och sakkunskaper, på grund av sin storlek eller verksamhetens omfattning, att kunna agera snabbt och effektivt på hänskjutanden och vidta proaktiva åtgärder enligt rekommendationen.

               (38)

               Så många relevanta värdtjänstleverantörer som möjligt bör ansluta sig till dessa gemensamma insatser och alla deltagande värdtjänstleverantörer bör hjälpa till att optimera och maximera användningen av dessa verktyg. Ingåendet av samarbetsavtal mellan alla berörda parter, även Europol när det är lämpligt, bör också uppmuntras, med tanke på att sådana arrangemang kan bidra till en konsekvent och effektiv strategi och möjliggöra utbyte av relevanta erfarenheter och sakkunskaper.

               (39)

               För att garantera respekten för den grundläggande rätten till skydd av fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter samt det fria flödet av personuppgifter, bör behandlingen av personuppgifter i samband med alla åtgärder som vidtas för att ge verkan åt denna rekommendation genomföras i full överensstämmelse med dataskyddsreglerna, i synnerhet förordning (EU) 2016/679 och Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2016/680 (9), och behandlingen bör övervakas av de behöriga tillsynsmyndigheterna.

               (40)

               Denna rekommendation är förenlig med de grundläggande rättigheter och de principer som erkänns särskilt i stadgan. I synnerhet syftar rekommendationen till att garantera full respekt för artiklarna 1, 7, 8, 10, 11, 16, 17, 21, 24 och 47 i stadgan.

               (41)

               Kommissionen har för avsikt att noga övervaka alla åtgärder som vidtas till följd av denna rekommendation. Medlemsstaterna och värdtjänstleverantörer bör därför vara beredda att på kommissionens begäran tillställa den all relevant information som de rimligen kan förväntas tillhandahålla för att möjliggöra denna övervakning. På grundval av den information som inhämtats på detta sätt och all annan tillgänglig information, bland annat rapportering utifrån olika frivilliga arrangemang, kommer kommissionen att bedöma hur denna rekommendation har omsatts i praktiken och besluta om det krävs ytterligare steg, t.ex. förslag om bindande unionsrättsakter. Bekämpningen av terrorisminnehåll på nätet kräver särskilda och brådskande åtgärder, varför denna övervakning och utvärdering bör utföras på grundval av detaljerad information och särskilt snabbt – inom tre månader från och med dagen för offentliggörandet av denna rekommendation – medan det för andra typer av olagligt innehåll är lämpligt att göra detta sex månader efter offentliggörandet.

         HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.

      KAPITEL I

      Syfte och termer

               1.

               Medlemsstaterna och värdtjänstleverantörer, när det gäller innehåll som de lagrar på begäran av innehållsleverantörer, uppmanas att vidta effektiva, lämpliga och proportionerliga åtgärder för att ta itu med olagligt innehåll online, i enlighet med de principer som anges i denna rekommendation och i full överensstämmelse med stadgan, framför allt rätten till yttrande- och informationsfrihet, och andra tillämpliga bestämmelser i unionsrätten, i synnerhet i fråga om skydd av personuppgifter, konkurrens och elektronisk handel.

               2.

               Denna rekommendation bygger på och befäster de framsteg som har gjorts inom ramen för frivilliga överenskommelser mellan värdtjänstleverantörer och andra berörda tjänsteleverantörer i fråga om olika typer av olagligt innehåll. På området terrorism bygger den vidare på och befäster de framsteg som gjorts inom ramen för EU:s internetforum.

               3.

               Rekommendationen ska inte påverka medlemsstaternas rättigheter och skyldigheter att vidta åtgärder avseende olagligt innehåll online enligt unionsrätten, inklusive möjligheten för medlemsstaternas domstolar eller administrativa myndigheter att i enlighet med sina rättssystem kräva att värdtjänstleverantörer avlägsnar eller blockerar olagligt innehåll. Denna rekommendation påverkar inte heller den ställning som värdtjänstleverantörer har enligt direktiv 2000/31/EG och deras möjlighet att fastställa och genomdriva sina användarvillkor i enlighet med unionslagstiftningen och medlemsstaternas lagstiftning.

               4.

               I denna rekommendation gäller följande definitioner:
               a)
                     värdtjänstleverantör
                  : en leverantör av informationssamhällets tjänster som består av lagring av information som tillhandahållits av tjänstemottagaren på dennas begäran, i den mening som avses i artikel 14 i direktiv 2000/31/EG, vars verksamhet riktas till konsumenter som är bosatta i unionen, oavsett leverantörens etableringsort.
               b)
                     olagligt innehåll
                  : information som inte är förenlig med unionslagstiftningen eller en berörd medlemsstats lagstiftning.
               c)
                     användare
                  : en fysisk eller juridisk person som är mottagare av de tjänster som tillhandahålls av en värdtjänstleverantör.
               d)
                     innehållsleverantör
                  : en användare som har lämnat information som på dennas begäran lagras eller har lagrats av en värdtjänstleverantör.
               e)
                     anmälan
                  : kommunikation som riktas till en värdtjänstleverantör och som lämnas in av en anmälare avseende innehåll som lagras av den värdtjänstleverantören och som anmälaren anser vara olagligt innehåll, med begäran om att värdtjänstleverantören på frivillig basis ska avlägsna eller blockera innehållet.
               f)
                     anmälare
                  : en person eller enhet som har lämnat en anmälan till en värdtjänstleverantör.
               g)
                     betrodd anmälare
                  : en person eller enhet som enligt en värdtjänstleverantör har särskild sakkunskap och ett särskilt ansvar när det gäller att bekämpa olagligt innehåll på nätet.
               h)
                     terrorisminnehåll
                  : information vars spridning innebär ett brott som anges i direktiv (EU) 2017/541 eller terroristbrott som anges i den berörda medlemsstatens lagstiftning, inklusive spridning av relevant information som produceras av eller kan hänföras till terroristgrupper eller enheter som ingår i de relevanta förteckningar som fastställs av unionen eller Förenta nationerna.
               i)
                     brottsbekämpande myndigheter
                  : de myndigheter som av medlemsstaterna i enlighet med deras nationella lagstiftning har utsetts som behöriga att utföra brottsbekämpning i syfte att förebygga, utreda, upptäcka eller lagföra brott i samband med olagligt innehåll online.
               j)
                     behöriga myndigheter
                  : de myndigheter som av medlemsstaterna i enlighet med deras nationella lagstiftning har utsetts som behöriga att utföra uppgifter som omfattar åtgärder mot olagligt innehåll online, bland annat brottsbekämpande myndigheter och förvaltningsmyndigheter som har i uppgift att verkställa lagstiftningen, oavsett arten av eller det särskilda sakinnehållet i lagstiftningen, tillämplig på vissa särskilda områden.
               k)
                     hänskjutande
                  : kommunikation som riktas till en värdtjänstleverantör och som lämnas in av en behörig myndighet eller Europol avseende innehåll som lagras av den värdtjänstleverantören och som den myndigheten eller Europol anser vara terrorisminnehåll, med begäran om att värdtjänstleverantören på frivillig basis ska avlägsna eller blockera innehållet.

      KAPITEL II

      Allmänna rekommendationer avseende alla typer av olagligt innehåll

      Inlämning och handläggning av anmälningar

               5.

               Det bör inrättas mekanismer för att lämna in anmälningar. Dessa mekanismer bör vara lättillgängliga, användarvänliga och göra det möjligt att lämna in anmälningar elektroniskt.

               6.

               Dessa mekanismer bör möjliggöra och uppmuntra till inlämning av anmälningar som är tillräckligt exakta och underbyggda för att den berörda värdtjänstleverantören ska kunna fatta ett välgrundat och omsorgsfullt beslut om det innehåll som anmälan rör, i synnerhet om innehållet är att betrakta som olagligt innehåll och ska avlägsnas eller blockeras. Dessa mekanismer bör vara sådana att de gör det lätt att lämna in anmälningar som innehåller en redogörelse för skälen till att anmälaren anser att innehållet är olagligt innehåll och en tydlig anvisning om var innehållet finns.

               7.

               Anmälare bör ha möjlighet, men inte vara skyldiga, att lämna sina kontaktuppgifter i en anmälan. Om de beslutar att göra det bör deras anonymitet garanteras gentemot innehållsleverantören.

               8.

               Om värdtjänstleverantören känner till anmälarens kontaktuppgifter bör värdtjänstleverantören sända ett mottagningsbevis till anmälaren och utan onödigt dröjsmål informera den senare på ett proportionerligt sätt om sitt beslut avseende det anmälda innehållet.

      Information till innehållsleverantörer och motanmälan

               9.

               Om en värdtjänstleverantör beslutar att avlägsna eller blockera innehåll som den lagrar eftersom den anser det vara olagligt innehåll, oavsett på vilket sätt innehållet har upptäckts, identifierats, avlägsnats eller blockerats, och om värdtjänstleverantören känner till innehållsleverantörens kontaktuppgifter, bör innehållsleverantören utan onödigt dröjsmål informeras på ett proportionerligt sätt om beslutet och skälen för det samt den möjlighet att bestrida beslutet som avses i punkt 11.

               10.

               Punkt 9 ska dock inte gälla när det är uppenbart att innehållet är olagligt innehåll och rör allvarliga brott som innebär ett hot mot människors liv eller säkerhet. Dessutom bör värdtjänstleverantörer inte ge den information som avses i den punkten om och under så lång tid som en behörig myndighet begär detta av hänsyn till allmän ordning och säkerhet och i synnerhet för att förebygga, utreda, upptäcka och lagföra brott.

               11.

               Innehållsleverantörer bör ges möjlighet att bestrida värdtjänstleverantörens beslut som avses i punkt 9 inom en rimlig tidsfrist genom inlämning av en motanmälan till den värdtjänstleverantören. Mekanismen för att lämna in en sådan motanmälan bör vara användarvänlig och möjliggöra inlämning på elektronisk väg.

               12.

               Det bör säkerställas att värdtjänstleverantörer tar vederbörlig hänsyn till eventuella motanmälningar som de tar emot. Om motanmälan ger värdtjänstleverantören orsak att anse att det innehåll som motanmälan avser inte ska betraktas som olagligt innehåll bör den utan onödigt dröjsmål ändra sitt beslut att avlägsna eller blockera innehållet, utan att det påverkar dess möjlighet att fastställa och genomdriva sina användarvillkor i enlighet med unionslagstiftningen och medlemsstaternas lagstiftning.

               13.

               Den innehållsleverantör som lämnade in en motanmälan, samt den berörda anmälaren, bör utan onödigt dröjsmål informeras om det beslut som värdtjänstleverantören har fattat avseende det berörda innehållet, om värdtjänstleverantören känner till deras kontaktuppgifter.

      Tvistlösning utanför domstol

               14.

               Medlemsstaterna uppmanas att när det är lämpligt underlätta tvistlösning utanför domstol för att lösa tvister i fråga om avlägsnande eller blockering av olagligt innehåll. Mekanismerna för tvistlösning utanför domstol bör vara lättillgängliga, effektiva, öppna och opartiska och bör säkerställa att lösningen är rättvis och stämmer överens med tillämplig lagstiftning. Försök att lösa sådana tvister utanför domstol bör inte påverka de berörda parternas tillgång till domstolsprövning.

               15.

               Värdtjänstleverantörer uppmanas att tillåta användning av mekanismer för tvistlösning utanför domstol om sådana är tillgängliga i den berörda medlemsstaten.

      Öppenhet

               16.

               Värdtjänstleverantörer bör uppmuntras att offentliggöra tydliga, lättfattliga och tillräckligt detaljerade förklaringar om sin policy i fråga om att avlägsna eller blockera innehåll som de lagrar, inklusive innehåll som anses vara olagligt innehåll.

               17.

               Värdtjänstleverantörer bör uppmuntras att regelbundet, helst minst en gång om året, offentliggöra rapporter om sin verksamhet i fråga om att avlägsna och blockera innehåll som anses vara olagligt innehåll. Rapporterna bör i synnerhet innehålla information om mängden och typen av innehåll som har avlägsnats, antalet anmälningar och motanmälningar som tagits emot samt hur länge det tagit att vidta åtgärder.

      Proaktiva åtgärder

               18.

               Värdtjänstleverantörer bör uppmuntras att vidta proportionerliga och särskilda proaktiva åtgärder mot olagligt innehåll, när detta är lämpligt. Sådana proaktiva åtgärder kan omfatta användning av automatiska verktyg för upptäckt av olagligt innehåll endast när det är lämpligt och proportionerligt och förutsatt att det finns effektiva och lämpliga skyddsåtgärder, i synnerhet de skyddsåtgärder som avses i punkterna 19 och 20.

      Skyddsåtgärder

               19.

               För att undvika avlägsnande av innehåll som inte är olagligt innehåll bör det, utan att det påverkar värdtjänstleverantörernas möjlighet att fastställa och genomdriva sina användarvillkor i enlighet med unionslagstiftningen och medlemsstaternas lagstiftning, finnas effektiva och lämpliga skyddsåtgärder för att säkerställa att värdtjänstleverantörer agerar på ett samvetsgrant och proportionerligt sätt med avseende på det innehåll som de lagrar, i synnerhet när de behandlar anmälningar och motanmälningar och när de fattar beslut om att avlägsna eller blockera innehåll som anses vara olagligt innehåll.

               20.

               När värdtjänstleverantörer använder automatiska verktyg avseende det innehåll som de lagrar bör effektiva och lämpliga skyddsmekanismer vara tillgängliga för att se till att beslut som fattas angående detta innehåll, i synnerhet beslut om att avlägsna eller blockera innehåll som anses vara olagligt innehåll, är korrekta och välgrundade. Sådana skyddsåtgärder bör särskilt omfatta mänsklig övervakning och kontroll, när detta är lämpligt och i alla händelser när det krävs en detaljerad bedömning av det relevanta sammanhanget för att besluta om innehållet ska anses vara olagligt innehåll eller inte.

      Skydd mot missbruk

               21.

               Effektiva och lämpliga åtgärder bör vidtas för att förhindra inlämning av eller åtgärder till följd av anmälningar eller motanmälningar som lämnas in i ond tro och andra former av missbruk avseende de åtgärder som rekommenderas för att komma till rätta med olagligt innehåll online enligt denna rekommendation.

      Samarbete mellan värdtjänstleverantörer och medlemsstater

               22.

               Medlemsstaterna och värdtjänstleverantörerna bör utse kontaktpunkter för frågor som rör olagligt innehåll på nätet.

               23.

               Påskyndade förfaranden bör inrättas för behandling av anmälningar som görs av behöriga myndigheter.

               24.

               Medlemsstaterna uppmuntras att införa rättsliga skyldigheter för värdtjänstleverantörer att snabbt informera de brottsbekämpande myndigheterna, i syfte att förebygga, utreda, upptäcka eller lagföra brott, om belägg för påstådda allvarliga brott som innebär ett hot mot människors liv eller säkerhet och som erhållits inom ramen för deras verksamhet med att avlägsna eller blockera olagligt innehåll, i enlighet med tillämpliga rättsliga krav, i synnerhet gällande skyddet av personuppgifter, däribland förordning (EU) 2016/679.

      Samarbete mellan värdtjänstleverantörer och betrodda anmälare

               25.

               Samarbete mellan värdtjänstleverantörer och betrodda anmälare bör uppmuntras. I synnerhet bör påskyndade förfaranden inrättas för behandling av anmälningar som görs av betrodda anmälare.

               26.

               Värdtjänstleverantörer bör uppmuntras att offentliggöra tydliga och objektiva villkor för hur de avgör vilka personer eller enheter de anser vara betrodda anmälare.

               27.

               Dessa villkor bör syfta till att garantera att de berörda personerna eller enheterna har den sakkunskap som krävs och utför sina uppgifter som betrodda anmälare på ett samvetsgrant och objektivt sätt som grundar sig på respekt för de värden som unionen bygger på.

      Samarbete mellan värdtjänstleverantörer

               28.

               När det är lämpligt bör värdtjänstleverantörer utbyta erfarenheter, tekniska lösningar och bästa praxis i fråga om bekämpning av olagligt innehåll online med varandra och i synnerhet med värdtjänstleverantörer som på grund av sin storlek eller verksamhetens omfattning har begränsade resurser och sakkunskaper, även i samband med pågående samarbeten mellan värdtjänstleverantörer genom uppförandekoder, samförståndsavtal och andra frivilliga arrangemang.

      KAPITEL III

      Särskilda rekommendationer avseende terrorisminnehåll

      Allmänt

               29.

               De särskilda rekommendationer avseende terrorisminnehåll som fastställs i detta kapitel ska tillämpas utöver de allmänna rekommendationer som anges i kapitel II.

               30.

               Värdtjänstleverantörer bör uttryckligen ange i sina användarvillkor att de inte kommer att lagra terrorisminnehåll.

               31.

               Värdtjänstleverantörer bör vidta åtgärder så att de inte lagrar terrorisminnehåll, i synnerhet när det gäller hänskjutanden, proaktiva åtgärder och samarbete i enlighet med punkterna 32–40.

      Inlämning och handläggning av hänskjutanden

               32.

               Medlemsstaterna bör se till att de behöriga myndigheterna har förmågan och de nödvändiga resurserna att effektivt upptäcka och identifiera terrorisminnehåll och lämna hänskjutanden till de berörda värdtjänstleverantörerna, i synnerhet genom de nationella enheterna för anmälan av innehåll på internet och i samarbete med EU-enheten för anmälan av innehåll på internet vid Europol.

               33.

               Det bör inrättas mekanismer för inlämning av hänskjutanden. Påskyndade förfaranden bör inrättas för behandling av hänskjutanden, i synnerhet hänskjutanden som inlämnats av de nationella enheterna för anmälan av innehåll på internet och EU-enheten för anmälan av innehåll på internet vid Europol.

               34.

               Värdtjänstleverantörer bör utan onödigt dröjsmål sända bekräftelser på att de mottagit hänskjutandena och informera den behöriga myndigheten eller Europol om sitt beslut avseende det innehåll som avses och, i förekommande fall, uppge när innehållet avlägsnades eller blockerades eller varför de beslutade att inte avlägsna eller blockera innehållet.

               35.

               Värdtjänstleverantörer bör som en allmän regel bedöma och, i tillämpliga fall, avlägsna eller blockera innehåll som anges i hänskjutandena inom en timme från den tidpunkt då de tog emot hänskjutandet.

      Proaktiva åtgärder

               36.

               Värdtjänstleverantörer bör vidta proportionerliga och särskilda proaktiva åtgärder, även med hjälp av automatiska verktyg, för att upptäcka, identifiera och snabbt avlägsna eller blockera terrorisminnehåll.

               37.

               Värdtjänstleverantörer bör vidta proportionerliga och särskilda proaktiva åtgärder, även med hjälp av automatiska verktyg, för att omedelbart förhindra innehållsleverantören från att på nytt ladda upp innehåll som redan har avlägsnats eller blockerats eftersom det anses vara terrorisminnehåll.

      Samarbete

               38.

               För att förhindra att terrorisminnehåll sprids på flera värdtjänster bör värdtjänstleverantörer uppmuntras att samarbeta genom utbyte och optimering av effektiva, lämpliga och proportionerliga tekniska verktyg, även sådana verktyg som möjliggör automatisk upptäckt av innehåll. Om det är tekniskt möjligt bör alla relevanta format som används för att sprida terrorisminnehåll beaktas. Sådant samarbete bör framför allt inbegripa värdtjänstleverantörer som på grund av sin storlek eller verksamhetens omfattning har begränsade resurser och sakkunskaper.

               39.

               Värdtjänstleverantörer bör uppmuntras att vidta nödvändiga åtgärder för att de verktyg som avses i punkt 38 ska fungera korrekt och förbättras, i synnerhet genom att fastställa identifierare avseende allt innehåll som anses vara terrorisminnehåll och genom att fullt ut utnyttja möjligheterna med dessa verktyg.

               40.

               Behöriga myndigheter och värdtjänstleverantörer bör ingå samarbetsavtal, när det är lämpligt även med Europol, i ärenden som rör terrorisminnehåll på nätet, bland annat för att förbättra förståelsen av terroristverksamhet online, förbättra hänskjutandemekanismer, förhindra onödigt dubbelarbete och underlätta brottsbekämpande myndigheters begäranden för brottsutredningar som rör terrorism.

      KAPITEL IV

      Tillhandahållande av information

               41.

               Medlemsstaterna bör regelbundet, helst var tredje månad, rapportera till kommissionen om de hänskjutanden som de berörda myndigheterna har gjort och de beslut som värdtjänstleverantören har fattat till följd av hänskjutandena, samt om deras samarbete med värdtjänstleverantörer kring bekämpning av terrorisminnehåll.

               42.

               För att möjliggöra övervakning av hur denna rekommendation har omsatts i praktiken vad gäller terrorisminnehåll bör värdtjänstleverantörer, senast tre månader räknat från dagen för offentliggörandet, på kommissionens begäran tillställa den all information som behövs för en sådan övervakning. Denna information kan i synnerhet röra information om den mängd innehåll som har avlägsnats eller blockerats, antingen till följd av hänskjutanden eller anmälningar eller till följd av proaktiva åtgärder som har vidtagits och användning av automatiska verktyg. Den kan också inbegripa antalet hänskjutanden som tagits emot och den tid som har krävts för att vidta åtgärder, samt den mängd innehåll som har förhindrats från att laddas upp eller laddas upp på nytt genom användning av automatisk upptäckt av innehåll och andra tekniska verktyg.

               43.

               För att möjliggöra övervakning av hur denna rekommendation har omsatts i praktiken vad gäller annat olagligt innehåll än terrorisminnehåll bör medlemsstaterna och värdtjänstleverantörer, senast sex månader räknat från dagen för offentliggörandet, på kommissionens begäran tillställa den all information som behövs för en sådan övervakning.

      Utfärdad i Bryssel den 1 mars 2018.

            På kommissionens vägnar

         Andrus ANSIP

            Vice ordförande

      (1)  COM(2017) 555 final av den 28 september 2017.

      (2)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/13/EU av den 10 mars 2010 om samordning av vissa bestämmelser som fastställs i medlemsstaternas lagar och andra författningar om tillhandahållande av audiovisuella medietjänster (direktiv om audiovisuella medietjänster) (EUT L 95, 15.4.2010, s. 1). COM(2016) 287 final.

      (3)  COM(2016) 593 final av den 14 september 2016.

      (4)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/31/EG av den 8 juni 2000 om vissa rättsliga aspekter på informationssamhällets tjänster, särskilt elektronisk handel, på den inre marknaden (”direktiv om elektronisk handel”) (EGT L 178, 17.7.2000, s. 1).

      (5)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/93/EU av den 13 december 2011 om bekämpande av sexuella övergrepp mot barn, sexuell exploatering av barn och barnpornografi samt om ersättande av rådets rambeslut 2004/68/RIF (EUT L 335, 17.12.2011, s. 1).

      (6)  Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2017/541 av den 15 mars 2017 om bekämpande av terrorism, om ersättande av rådets rambeslut 2002/475/RIF och om ändring av rådets beslut 2005/671/RIF (EUT L 88, 31.3.2017, s. 6).

      (7)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/48/EG av den 29 april 2004 om säkerställande av skyddet för immateriella rättigheter (EUT L 157, 30.4.2004, s. 45).

      (8)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 av den 27 april 2016 om om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv 95/46/EG (allmän dataskyddsförordning) (EUT L 119, 4.5.2016, s. 1).

      (9)  Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2016/680 av den 27 april 2016 om skydd för fysiska personer med avseende på behöriga myndigheters behandling av personuppgifter för att förebygga, förhindra, utreda, avslöja eller lagföra brott eller verkställa straffrättsliga påföljder, och det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av rådets rambeslut 2008/977/RIF (EUT L 119, 4.5.2016, s. 89).