				|

		52013PC0388

			Rekommendation till RÅDETS BESLUT om upphävande av beslut 2004/918/EG om att det föreligger ett alltför stort underskott i Ungern /* COM/2013/0388 final - 2013/ () */

			   	Rekommendation till
RÅDETS BESLUT
om upphävande av beslut 2004/918/EG om att
det föreligger ett alltför stort underskott i Ungern
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT
DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska
unionens funktionssätt, särskilt artikel 126.12,
med beaktande av kommissionens rekommendation,
och
av följande skäl:
(1)       Rådet beslutade den 5 juli
2004 i enlighet med artikel 104.6 i fördraget om upprättandet av Europeiska
gemenskapen (EG-fördraget) att det förelåg ett alltför stort underskott i
Ungern och har antagit en rekommendation i enlighet med artikel 104.7 i
EG-fördraget i syfte att få det alltför stora underskottet att upphöra senast
2008[1].
(2)       Den 18 januari 2005 ansåg
rådet i enlighet med artikel 104.8 i EG-fördraget att Ungern inte hade vidtagit
effektiva åtgärder för att följa dess rekommendation och utfärdade den 8 mars
2005 en ny rekommendation i enlighet med artikel 104.7 i EG-fördraget. I denna
bekräftades tidsfristen 2008 för korrigeringen av det alltför stora underskottet.
Den 8 november 2005 beslutade rådet att Ungern för andra gången hade underlåtit
att uppfylla rekommendationerna enligt artikel 104.7 i EG-fördraget. Rådet
riktade därför den 10 oktober 2006 en tredje rekommendation till Ungern enligt
artikel 104.7 i EG-fördraget och senarelade tidsfristen för korrigering av det
alltför stora underskottet till 2009. Den 7 juli 2009 konstaterade rådet att de
ungerska myndigheterna kunde anses ha vidtagit effektiva åtgärder som svar på
rekommendationen från oktober 2006, och mot bakgrund av den allvarliga
konjunkturnedgången lades också en reviderad rekommendation fram i enlighet med
artikel 104.7 i EG-fördraget där ännu en ny tidsfrist för korrigering
fastställdes, nämligen 2011. Den 27 januari 2010 konstaterade kommissionen att
Ungern hade vidtagit effektiva åtgärder som svar på rådets senaste
rekommendationer, som rådet enades om i sina slutsatser den 16 februari 2010,
men varnade samtidigt för att betydande risker förelåg.
(3)       I enlighet med artikel 126.8
i EUF-fördraget beslutade rådet den 24 januari 2012 att Ungern inte vidtagit
effektiva åtgärder som svar på rådets rekommendation i juli 2009 inom den
tidsfrist som fastställts i denna rekommendation. Fördragets referensvärde på
3 % av BNP överskreds inte 2011, men detta byggde inte på en strukturell
och varaktig korrigering utan berodde på betydande engångsintäkter. Detta
åtföljdes av en uppskattad kumulativ strukturell försämring på över 2 % av
BNP under 2010 och 2011, vilket kan jämföras med en rekommenderad kumulativ
förbättring av de offentliga finanserna med 0,5 % av BNP. Dessutom har
myndigheterna visserligen genomfört strukturåtgärder under 2012 som till stor
del väntas kompensera för den tidigare försämringen, men fördragets
referensvärde på 3 % av BNP kommer att uppfyllas på nytt 2012 enbart tack
vare engångsåtgärder på knappt 1 % av BNP, och 2013 kommer referensvärdet
att överskridas.
(4)       Den 13 mars 2012 antog rådet
en ny rekommendation i enlighet med artikel 126.7 i EUF-fördraget om Ungern i
syfte att få det alltför stora underskottet att upphöra senast 2012. De
ungerska myndigheterna uppmanades att vidta i synnerhet följande åtgärder: i)
få det alltför stora offentliga underskottet att upphöra senast 2012 på ett
trovärdigt och hållbart sätt, ii) vidta en ytterligare konsolidering av de
offentliga finanserna på minst ½ % av BNP för att säkerställa att 2012 års
underskottsmål på 2,5 % av BNP uppnås, och iii) vidta nödvändiga
kompletterande strukturella åtgärder för att säkerställa att underskottet under
2013 ligger kvar under tröskelvärdet på 3 % av BNP. Samtidigt
rekommenderades det att den offentliga skuldkvoten måste fås att minska igen så
snart som möjligt för att utgöra tillräckliga framsteg mot riktvärdet för
skuldminskning. Anpassningen av de offentliga finanserna behövde också
underbyggas av de föreslagna förbättringarna av den finanspolitiska
styrningsramen. Rådet fastställde den 13 september 2012 som tidsfrist för
Ungerns regering att vidta effektiva åtgärder. Samma dag, den 13 mars 2012,
beslutade rådet att dra in en del av åtagandebemyndiganden från
Sammanhållningsfonden för 2013 för Ungern (i enlighet med artikel 4 i rådets
förordning (EG) nr 1084/2006).
(5)       Den 30 maj 2012 konstaterade
kommissionen på grundval av 2012 års konvergensprogram och närmare uppgifter om
besparingsåtgärderna att Ungern hade vidtagit effektiva åtgärder för att
korrigera det alltför stora underskottet. Framför allt väntades det offentliga
underskottet nå 2,5 % av BNP 2012 och låg kvar klart under fördragets
referensvärde på 3 % av BNP 2013 i enlighet med rådets rekommendation i
mars. Dessutom stod det klart att vissa framsteg gjorts för att förbättra ramen
för finanspolitisk styrning, även om framstegen på detta område generellt sett
kunde betraktas som långsamma. Mot denna bakgrund antog kommissionen den 30 maj
ett förslag om att upphäva beslutet att dra in Sammanhållningsfondens
åtagandebemyndiganden. Den 22 juni 2012 instämde rådet i denna bedömning och
antog ett beslut om att upphäva beslutet att dra in åtagandena från Sammanhållningsfonden.

(6)       I enlighet med artikel 4 i
det protokoll om förfarandet vid alltför stora underskott som fogats till
fördragen ska kommissionen tillhandahålla det statistiska underlag som ska
användas för tillämpningen av förfarandet. Som en del av tillämpningen av detta
protokoll ska medlemsstaterna två gånger per år – före den 1 april och den
1 oktober – lämna uppgifter om underskott och skulder och därmed
sammanhängande nyckeltal i enlighet med artikel 3 i rådets förordning (EG)
nr 479/2009 av 25 maj 2009 om tillämpningen av protokollet om förfarandet
vid alltför stora underskott som är fogat till fördraget om upprättandet av
Europeiska gemenskapen[2].

(7)       Vid övervägande om att
upphäva ett beslut om förekomsten av ett alltför stort underskott bör rådet
fatta ett beslut på grundval av anmälda uppgifter. Ett beslut om förekomsten av
ett alltför stort underskott bör dessutom bara upphävas om kommissionens
prognoser tyder på att underskottet inte kommer att överstiga fördragets
referensvärde på 3 % av BNP under prognosperioden[3].
(8)       Följande slutsatser kan dras
på grundval av de uppgifter som kommissionen (Eurostat) lämnade i enlighet med
artikel 14 i förordning (EG) nr 479/2009, efter Ungerns anmälan före
1 april 2013, och på grundval av kommissionens vårprognos 2013 och den
bedömning av kompletterande korrigerande åtgärder som antogs den 13 maj 2013
genom en regeringsförordning:
–
Under 2012 nådde det offentliga underskottet
1,9 % av BNP tack vare en betydande finanspolitisk insats. Det skedde
också tack vare engångsintäkter på ¾ % av BNP, inklusive de
prognosöverstigande engångsintäkterna på 0,2 % av BNP, som hängde samman
med en ytterligare överföring av tillgångar från det privata till det
offentliga pensionssystemet. Den antagna budgeten för 2012 hade som mål att
underskottet skulle ligga på 2,5 % av BNP på grundval av en tillväxt på
0,5 %. Budgeten omfattade en särskild reserv på 1,1 % av BNP och ett
flertal konsolideringsåtgärder, framför allt: i) intäktsökande åtgärder på
cirka 1 ¾ % av BNP, inbegripet höjningar av indirekta skatter och sociala
avgifter, ii) strukturella åtgärder på utgiftssidan på ¾ % av BNP, till
exempel en översyn av de sociala förmånerna, och iii) utgiftsbegränsningar på ¼
% av BNP inom den offentliga sektorn, bland annat en nominell frysning av
lönerna inom de flesta sektorer. För att motverka de stadigt försämrade
tillväxtutsikterna antog regeringen två viktiga kompletterande korrigerande
paket i april och oktober (på totalt 0,7 % av BNP), som huvudsakligen
består av ytterligare nedskärningar av anslagen för de finanspolitiska
institutionerna, varav ungefär hälften har genomförts. Dessutom förbättrades
budgetbalansen i den kommunala sektorn med cirka 0,7 % av BNP jämfört med
de budgeterade planerna, vilket huvudsakligen beror på den låga
investeringsnivån på det lokala planet. I samband med rapporten från oktober
2012 om förfarandet vid alltför stora underskott justerades det officiella
underskottsmålet för 2012 uppåt från 2,5 % till 2,7 % av BNP. Totalt
sett resulterade effektivt genomförda korrigerande statliga åtgärder på cirka
3 % av BNP och förbättringen av budgetbalansen i den kommunala sektorn
till slut i ett underskott på 1,9 % av BNP, vilket innebär att det
ursprungliga underskottsmålet överskreds med 0,6 % av BNP. Aktiveringen av
de budgeterade särskilda reserverna uppvägde budgetöverskridningarna, som
delvis hängde samman med att den makroekonomiska situationen blev sämre än
tidigare väntat.
–
I det ungerska konvergensprogrammet för 2013
beräknas det offentliga underskottet ligga kvar på 2,7 % av BNP både 2013
och 2014. I kommissionens vårprognos 2013 förutses emellertid underskott på
3,0 % av BNP år 2013 och 3,3 % av BNP år 2014, vilket tyder på att
det alltför stora underskottet inte har upphört på ett hållbart sätt. Den 13
maj 2013 vidtog Ungern, efter offentliggörandet av kommissionens vårprognos
2013, ytterligare korrigerande åtgärder brutto på cirka 0,3 % respektive
0,7 % av BNP för 2013 och 2014. Kommissionens uppdaterade finanspolitiska
bedömning, som tar hänsyn till de ytterligare korrigerande åtgärdernas positiva
inverkan på nettounderskottet, räknar med ett underskott på 2,7 %
respektive 2,9 % för 2013 och 2014. Underskottet förväntas således ligga
kvar under fördragets referensvärde på 3 % av BNP under prognosperioden.
Enligt kommissionens uppskattning kommer det konjunkturrensade budgetsaldot,
justerat för engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder, dessutom att vara
¾ % och -1 ½ % av BNP under 2013 och 2014, och kommer således att
ligga i linje med det ungerska medelfristiga målet på -1,7 % av BNP.
–
Skuldkvoten minskade från en topp på nästan
82 % av BNP 2010 till 79,2 % 2012, tack vare betydande
engångsåtgärder i form av kapitaltransfereringar i samband med avskaffandet av
den obligatoriska privata pelaren i pensionssystemet samt ett antal
konsolideringsåtgärder. Enligt 2013 års konvergensprogram kommer skuldkvoten
att fortsätta att minska till 78,1 % respektive 77,2 % år 2013 och
2014, och därefter fortsätta att visa en nedåtgående trend. Även med hänsyn
till effekterna av de nya konsolideringsåtgärder som antogs den 13 maj 2013
räknar kommissionen med att skuldkvoten kommer att öka med omkring 1
procentenhet både 2013 och 2014.
(9)       När det gäller den
finanspolitiska styrningen uppmanade rådet Ungern att införa ett verkligt
bindande ramverk på medellång sikt och bredda det finanspolitiska rådets
analytiska ansvarsområde eftersom det har vetorätt över den årliga budgeten. I
2013 års konvergensprogram tillkännages avsikten att gå vidare på detta område
hösten 2013. Framstegen kommer även fortsättningsvis att noggrant följas upp
inom ramen för den europeiska planeringsterminen.
(10)     Rådet påminner om att Ungern
från och med 2013, vilket är det år som följer på korrigeringen av det alltför
stora underskottet, bör fortsätta att bedriva en finanspolitik som ligger i
linje med landets finanspolitiska mål på medellång sikt, och även att uppfylla
riktmärket för utgifter, och göra tillräckliga framsteg i riktning mot att
uppfylla skuldkriteriet i enlighet med artikel 2.1 a i rådets förordning (EG)
nr 1467/97 av den 7 juli 1997 om påskyndande och förtydligande av tillämpningen
av förfarandet vid alltför stora underskott[4].
(11)     I enlighet med artikel 126.12
i fördraget ska ett rådsbeslut om att det föreligger ett alltför stort
underskott upphävas när det alltför stora underskottet i den berörda
medlemsstaten enligt rådets uppfattning har korrigerats.
(12)     Rådet anser att det alltför
stora underskottet i Ungern har korrigerats och att beslut 2004/918/EG därför
bör upphöra att gälla.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
En helhetsbedömning ger vid handen att det
alltför stora underskottet i Ungern har korrigerats.
Artikel 2
Beslut 2004/918/EC ska upphöra att gälla.
Artikel 3
Detta beslut riktar sig till Ungern.
Utfärdat i Bryssel den
                                                                       På
rådets vägnar
                                                                       Ordförande
[1]               Alla handlingar som avser förfarandet vid alltför stora
underskott beträffande Ungern finns på följande webbplats:
http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/countries/hungary_en.htm
[2]               EUT L 145, 10.6.2009, s. 1.
[3]               I enlighet med ”Närmare angivelser för genomförandet av
stabilitets- och tillväxtpakten samt riktlinjer för stabilitets- och
konvergensprogrammens innehåll och utformning”, som ekonomiska och finansiella
kommittén kom överens om den 3 september 2012. Se följande länk:
http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/pdf/coc/code_of_conduct_en.pdf

[4]               EGT L 209, 2.8.1997, s. 6.


title: Rekommendation till rådets yttrande enligt artikel 9.3 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Ungerns uppdaterade konvergensprogram 2005-2008

text:
Viktigt rättsligt meddelande

|

52006SC0024

Rekommendation till Rådets yttrande enligt artikel 9.3 i Rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Ungerns uppdaterade konvergensprogram 2005-2008  /* SEK/2006/0024 slutlig */

	[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |Bryssel den 11.1.2006SEK(2006) 24 slutligRekommendation tillRÅDETS YTTRANDEenligt artikel 9.3 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Ungerns uppdaterade konvergensprogram 2005-2008(framlagt av kommissionen)MOTIVERINGBakgrundStabilitets- och tillväxtpakten, som trädde i kraft den 1 juli 1998, syftar till att genom sunda offentliga finanser förbättra förutsättningarna för prisstabilitet och stark hållbar tillväxt och leda till ökad sysselsättning. Pakten ändrades för första gången år 2005. Reformen bekräftade att pakten varit till nytta för att befästa budgetdisciplinen, men syftade till att stärka dess effektivitet och ekonomiska underbyggnad och samtidigt slå vakt om de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet.Enligt rådets förordning (EG) nr 1466/97 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken [1] , som utgör en del av pakten, skall medlemsstaterna lägga fram stabilitets- eller konvergensprogram och årliga uppdateringar av dessa för rådet och kommissionen (medlemsstater som redan infört den gemensamma valutan skall lägga fram (uppdaterade) stabilitetsprogram och medlemsstater som ännu inte gjort det skall lägga fram (uppdaterade) konvergensprogram). Ungerns första konvergensprogram lades fram i maj 2004. I enlighet med förordningen yttrade sig rådet om programmet den 5 juli 2004 på grundval av en rekommendation från kommissionen och efter att ha hört Ekonomiska och finansiella kommittén. Enligt samma förfarande bedöms uppdaterade stabilitets- och konvergensprogram av kommissionen och granskas av den ovannämnda kommittén. De kan även granskas av rådet.I programmen skall medlemsstaterna ange sina budgetmål på medellång sikt och beskriva vilka politiska åtgärder de ämnar vidta för att uppnå dessa mål, samt de underliggande ekonomiska antagandena. Till följd av reformen av stabilitets- och tillväxtpakten skall de medelfristiga målen differentieras mellan enskilda medlemsstater mot bakgrund av de olika ekonomiska och finanspolitiska förhållandena i unionen, bland annat med avseende på de finanspolitiska riskerna för de offentliga finansernas hållbarhet. Andra inslag i reformen är att ett mer symmetriskt synsätt bör eftersträvas för finanspolitiken över konjunkturcykeln, genom ökad budgetdisciplin under ekonomiskt goda tider, samtidigt som hänsyn bör tas till ”omfattande strukturreformer” med mätbara effekter på de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet, vid en tillfällig avvikelse från de medelfristiga målen eller anpassningsbanan för att uppnå dessa.Kommissionen har granskat det uppdaterade konvergensprogram som Ungern nyligen lagt fram, med beaktande av kommissionens höstprognos 2005 samt uppförandekoden [2] , den allmänt vedertagna metoden för uppskattning av potentiell total produktion och konjunkturrensade saldon och de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken som ingår i de integrerade riktlinjerna för perioden 2005–2008, och på grundval av nedanstående analys överlämnat en rekommendation till rådets yttrande om programmet.Bedömning(1) 2005 års uppdatering av Ungerns konvergensprogram lades fram för rådet och kommissionen den 1 december. Programmet omfattar perioden 2005–2008. Uppdateringen följer i grova drag den modellstruktur för stabilitets- och konvergensprogram som anges i den nya uppförandekoden. Uppdateringen innehåller alla obligatoriska och de flesta valfria data som föreskrivs i den nya uppförandekoden. Det råder dock en viss brist på överensstämmelse med ESA95 vad gäller behandlingen av FISIM och redovisningen av militära utgifter. I programmet ges ingen detaljerad information om tidigare och planerade engångsposter. I programmet fastställs inte heller tydligt det medelfristiga målet för de offentliga finanserna enligt kraven i uppförandekoden.(2) Den 5 juli 2004 beslutade rådet att Ungern hade ett alltför stort underskott och utfärdade en rekommendation enligt artikel 104.7 i syfte att få denna situation att upphöra. Efter att i januari 2005 ha utfärdat ett beslut om att Ungern inte följt rekommendationen utfärdade rådet nya rekommendationer enligt artikel 104.7 den 8 mars 2005 och upprepade att det alltför stora underskottet måste korrigeras till 2008, det år som de ungerska myndigheterna ställt upp som mål i konvergensprogrammet från maj 2004 och bekräftat i den uppdatering som gjordes i december 2004, och att detta skall ske i överensstämmelse med anpassningsbanan i den uppdateringen. Rådet rekommenderade särskilt de ungerska myndigheterna att de skulle vidta effektiva åtgärder för att nå underskottsmålet för 2005 och förena genomförandet av eventuella skattesänkningar och tidpunkten för dessa med villkoret att underskottsmålen för 2005 och 2008 verkligen nås. Samma uppmaning avspeglades i rådets yttrande om 2004 års uppdatering av konvergensprogrammet, som också antogs den 8 mars 2005. Den 8 november beslutade rådet med stöd av artikel 104.8 att Ungern inte följde de rekommendationer rådet utfärdat i mars. Rådet måste utfärda en ny rekommendation enligt artikel 104.7 för att åtgärda det alltför stora underskottet.(3) Efter det att ett omfattande ekonomiskt reformpaket antagits i mitten av 1990-talet främjade en sund makroekonomisk politik och ändamålsenliga strukturreformer en stabil och hög tillväxt och en minskad inflation. Från och med 2001 ökade emellertid de offentliga utgifterna betydligt och frikostiga löneuppgörelser ledde till stora makroekonomiska obalanser. Samtidigt som tillväxten har blivit mer balanserad och inflationen och löneökningarna minskat sedan 2003 fortsätter Ungern att kämpa med stora budgetunderskott och underskott i bytesbalansen. I uppdateringen förväntas den reala BNP-tillväxten stabilisera sig kring 4 %, framkallad av investeringar och export under programperioden. Detta tillväxtscenario överensstämmer i stort sett med kommissionens beräkningar i höstprognosen [3] . Det sista året under programperioden, som visar ett positivt produktionsgap baserat på kommissionens beräkningar enligt den allmänt vedertagna metoden, verkar väl optimistiskt. Mot denna bakgrund verkar tillväxtantagandena i uppdateringen rimliga, även om de verkar ganska optimistiska mot slutet av programperioden. Uppdateringens medelfristiga prognos för underskottet i utrikeshandeln verkar rimlig, även om den förväntade minskningen förutsätter att den stränga finanspolitiska åtstramning som beskrivs i uppdateringen förverkligas och att strukturreformer genomförs för att främja den potentiella produktionstillväxten. Uppdateringens inflationsberäkningar är helt i linje med kommissionens beräkningar.(4) Ungerns monetära politik fortsätter att kombinera ett inflationsmål och en fast växelkurs. Konvergensprogrammet bekräftar att Ungern fortfarande har som mål att ansluta sig till euroområdet 2010. Efter en toppnotering på mer än 7 % på årsbasis i mitten av 2004 föll inflationen snabbt under 4 % under första halvåret 2005. En långsammare ökning av reallönerna, en svagare inhemsk efterfrågan och en intensivare importkonkurrens efter anslutningen till EU bidrog till att stabilisera inflationen på en lägre nivå. Ökningen av värdet på forinten i förhållande till euron vändes i sin motsats i oktober 2005, när en ökad oro hos investerare för försämrad budgetdisciplin och en ökad osäkerhet om när euron kan införas inledde en successiv minskning av värdet på forinten. Jämfört med början av året hade forintens värde minskat med 3 % i mitten av december 2005. De långfristiga räntorna i Ungern ligger kvar på en betydligt högre nivå än i andra nya medlemsstater. Skillnaden mellan köp- och säljkursen på statsobligationer minskade gradvis från 7,2 % i januari till 5,6 % i september 2005 tack vare en gynnsammare riskbedömning på marknaden men ökade brant i oktober och har sedan dess legat på cirka 7 %, delvis på grund av en ökad oro för försämrad budgetdisciplin hos investerarna.(5) Målet i uppdateringen är fortfarande att det alltför stora underskottet skall upphöra senast 2008. Det offentliga underskottet beräknas uppgå till 6,1 % 2005, 4,7 % 2006, 3,3 % 2007 och 1,9 % av BNP 2008, vilket utgör en årlig minskning på 1,4 procentenheter av BNP. Tidsprofilen för det primära överskottet är densamma. Dessa prognoser för de offentliga finanserna omfattar inte engångsutgifter (gäller särskilt inköp av militärutrustning till ett värde av 0,3 procentenheter av BNP både 2006 och 2007) och inte effekten av Eurostats beslut av den 2 mars 2004 om klassificeringen av fonderade pensionssystem, som uppgår till 1–1,5 % av BNP. Detta beslut beaktas i rapporten våren 2007[4]. Den kraftiga minskningen av inkomstkvoten, med cirka 3½ procentenheter av BNP, främst till följd av den femåriga skattesänkningsstrategi som infördes nyligen, beräknas mer än uppvägas av att offentliga utgifterna som andel av BNP minskar med omkring 7 ½ procentenheter av BNP mellan 2005 och 2008.(6) I september 2005 höjde de ungerska myndigheterna målet för 2005 från 3,6 % av BNP i uppdateringen i december 2004 till 6,1 % av BNP. Kommissionens höstprognos 2005 visade att ett sådant reviderat mål för 2005 låg inom räckhåll. De senaste tillgängliga sifferuppgifterna stöder detta synsätt.(7) I det uppdaterade programmet förväntas det konjunkturrensade saldot förbättras från -5,7 % av BNP 2005 till -2,1 % av BNP 2008 (exklusive effekten av pensionsreformen och engångsposter). Målet på medellång sikt kan inte avläsas av de prognoser för de offentliga finanserna som presenteras i programmet.(8) De strukturåtgärder som sammanfattas i programmet särskilt för förvaltningssektorn, hälso- och sjukvårdssektorn och utbildningssektorn kvantifieras inte tillräckligt för att deras budgeteffekter på kort och medellång sikt skall kunna bedömas. Dessutom kan utfallet för de offentliga finanserna bli mycket sämre än vad som förväntas i programmet, med tanke på att man också tidigare upprepade gånger misslyckats med att nå de uppställda målen. I kommissionens höstprognos förväntades ett underskott på 6,7 % av BNP för 2005 (vilket omfattar redovisning av militärflygplanen), vilket kan betyda att det trendmässiga underskottet för 2006 kan bli större än vad som förväntades i programmet. År 2006 grundar sig åtstramningen av utgifterna med 4 procentenheter av BNP jämfört med 2005 års budget inte på klart definierade och kvantifierade åtgärder. Under de sista åren av programmet kan övergången från offentliga motorvägsinvesteringar till offentlig-privata partnerskap orsaka redovisningsproblem och relaterade kostnader. Det kan hända att den förväntade minskningen av räntenivåerna inte blir verklighet, och det råder osäkerhet kring effekterna av skattereformen, som kan leda till lägre skatteintäkter.(9) Mot bakgrund av riskbedömningen ovan måste den finanspolitiska strategi som presenteras i programmet konkretiseras för att se till att det är förenligt med en korrigering av det alltför stora underskottet till 2008 enligt rådets rekommendation.(10) Skuldkvoten beräknas öka till 58,4 % av BNP 2006 och därefter minska till 56,2 % av BNP mot slutet av programperioden tack vare den fortlöpande minskningen av det offentliga underskottet. Om det ackumulerade trycket från pensionsreformen (från 3 % 2004 till 6 % 2008) tas med i beräkningen överstiger skuldnivån referensvärdet på 60 %. Jämförelsen mellan kommissionens höstprognos 2004 och den aktuella uppdateringen bekräftar att de största skillnaderna vid bedömningen av den offentliga skuldkvotens utveckling beror på att prognoserna för de offentliga finanserna är mer optimistiska i uppdateringen.(11) Ungern förefaller utsatt för stora risker när det gäller de offentliga finansernas hållbarhet på grund av de beräknade offentliga utgifterna för en åldrande befolkning. Den offentliga bruttoskuldkvoten ligger för närvarande nära referensvärdet och beräknas öka under perioden fram till 2050. Ungern reformerade sitt pensionssystem i slutet av 1990-talet i syfte att hindra framtida ökningar av pensionsutgifterna. Detta bidrog till att minska budgetkonsekvenserna av en åldrande befolkning. De offentliga utgifterna för pensioner kan dock öka mer än vad som förväntas i uppdateringen, vilket visar att det är viktigt att noggrant övervaka faktorer som antas uppväga sådana ökade utgifter och följa utvecklingen i fråga om pensioner och andra åldersrelaterade utgifter. Dessutom bidrar det nuvarande stora strukturella underskottet till att öka hotet mot de offentliga finansernas hållbarhet. Därför är det nödvändigt att genomföra en omfattande konsolidering av de offentliga finanserna på medellång sikt och förstärka dem ytterligare för att minska hotet mot de offentliga finansernas hållbarhet [5] .(12) De planerade åtgärderna för den offentliga sektorns finanser är inte förenliga med de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken, som ingår i de integrerade riktlinjerna för perioden 2005–2008. Ungern har inte följt rådets andra rekommendation av den 8 mars 2005 enligt artikel 104.7 om förfarandet vid alltför stora underskott, såsom rådet beslutade den 8 november 2005 med stöd av artikel 104.8 i fördraget. I det uppdaterade programmet håller man fast vid en flerårig ram för att korrigera det alltför underskottet till 2008. De är dock troligt att utfallet för de offentliga finanserna blir sämre än väntat, och det uppdaterade programmet innehåller inte de beskrivningar och kvantifieringar som är nödvändiga för att strukturåtgärdernas budgeteffekter skall kunna bedömas på kort och medellång sikt.(13) I det nationella reformprogram för Ungern som lades fram den 14 oktober i samband med den reviderade Lissabonstrategin för tillväxt och sysselsättning konstateras det att en successiv och fortlöpande minskning av den offentliga sektorns storlek och underskott är en stor utmaning. Budgetkonsekvenserna av reformåtgärderna i det nationella reformprogrammet återspeglas i prognoserna för de offentliga finanserna i konvergensprogrammet för skattesänkningarnas del. I det uppdaterade programmet förklaras det nyligen antagna femåriga programmet för skattesänkningar och presenteras planer för en reform av den offentliga sektorn, dock utan att detta beskrivs och kvantifieras på nödvändigt sätt. Dessa planer överensstämmer på det hela taget med det nationella reformprogram som lades fram den 14 oktober 2005.(14) Mot bakgrund av ovanstående bedömning bör Ungern senast den 1 september 2006 lägga fram en reviderad uppdatering av konvergensprogrammet som omfattar konkreta och strukturella åtgärder som är fullt förenliga med Ungerns anpassningsstrategi på medellång sikt. Under tiden bör Ungern vidta nödvändiga åtgärder för att nå sina mål för de offentliga finanserna för 2006 och därefter.Rekommendation tillRÅDETS YTTRANDEenligt artikel 9.3 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Ungerns uppdaterade konvergensprogram 2005-2008EUROPEISKA UNIONENS RÅD UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATIONmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken [6] , särskilt artikel 9.3 i denna,med beaktande av kommissionens rekommendation, ochefter att ha hört Ekonomiska och finansiella kommittén.HÄRIGENOM FRAMFÖRS FÖLJANDE:1.  Den [24 januari 2006] granskade rådet Ungerns uppdaterade konvergensprogram, som omfattar perioden 2005–2008. Uppdateringen följer i grova drag den modellstruktur för stabilitets- och konvergensprogram som anges i den nya uppförandekoden. Uppdateringen innehåller alla obligatoriska och de flesta frivilliga uppgifter som föreskrivs i den nya uppförandekoden. Det råder dock en viss brist på överensstämmelse med ESA95 vad gäller behandlingen av FISIM och redovisningen av militära utgifter. I programmet ges ingen information om tidigare och planerade engångsposter. I programmet fastställs inte heller tydligt det medelfristiga målet för de offentliga finanserna enligt kraven i uppförandekoden.2.  Efter det att ett omfattande ekonomiskt reformpaket antagits i mitten av 1990-talet främjade en sund makroekonomisk politik och ändamålsenliga strukturreformer en stabil och hög tillväxt och en minskad inflation. Från och med 2001 ökade emellertid de offentliga utgifterna betydligt och en frikostig lönepolitik ledde till stora makroekonomiska obalanser. Samtidigt som tillväxten har blivit mer balanserad och inflationen och löneökningarna minskat under de senaste åren fortsätter Ungern att kämpa med stora budgetunderskott och underskott i bytesbalansen. I det makroekonomiska scenario som presenterades i uppdateringen från december 2005 förväntas den reala BNP-tillväxten ligga kvar på en stabil nivå på cirka 4 % under resten av programperioden, framkallad av investeringar och export. Utifrån den information som finns tillgänglig för närvarande förefaller detta scenario grunda sig på rimliga tillväxtantaganden, även om det verkar optimistiskt för de sista åren av programperioden. Den beräknade minskningen av underskottet i utrikeshandeln förutsätter en åtstramning av finanspolitiken åtföljt av strukturreformer som främjar den potentiella produktionen. Inflationsberäkningarna i programmet förefaller realistiska.3.  Den 5 juli 2004 beslutade rådet att Ungern hade ett alltför stort underskott och utfärdade en rekommendation enligt artikel 104.7 om att denna situation bör korrigeras senast 2008 i linje med anpassningsbanan i Ungerns konvergensprogram från maj 2004. Efter att rådet i januari 2005 fattat ett beslut enligt artikel 104.8 om att Ungern inte följt dess rekommendation utfärdade rådet för andra gången rekommendationer enligt artikel 104.7 den 8 mars 2008 och höll fast vid målet att det alltför stora underskottet bör korrigeras till 2008. Rådet rekommenderade särskilt för de ungerska myndigheterna att de skulle vidta effektiva åtgärder för att nå underskottsmålet för 2005 i det uppdaterade konvergensprogrammet och förena genomförandet av eventuella skattesänkningar och tidpunkten för dessa med villkoret att underskottsmålen i samma uppdatering av konvergensprogrammet verkligen nås. Samma uppmaning avspeglades i rådets yttrande om 2004 års uppdatering av konvergensprogrammet, som också antogs den 8 mars 2005. Målet i uppdateringen är fortfarande att det alltför stora underskottet skall upphöra senast 2008. Det offentliga underskottet beräknas uppgå till 6,1 % 2005, 4,7 % 2006, 3,3 % 2007 och 1,9 % av BNP 2008, vilket utgör en årlig minskning på 1,4 procentenheter av BNP. Tidsprofilen för det primära överskottet är densamma. I prognoserna för saldot i de offentliga finanserna beaktas inte engångsposter och effekten av Eurostats beslut av den 2 mars 2004 om klassificeringen av fonderade pensionssystem, som uppgår till 1–1,5 % av BNP. Beslutet kommer att beaktas i rapporten våren 2007[7]. I september 2005 höjde de ungerska myndigheterna målet för 2005 från 3,6 % av BNP i uppdateringen i december 2004 till 6,1 % av BNP. Kommissionens höstprognos 2005 visade att ett sådant reviderat mål för 2005 låg inom räckhåll. De senaste tillgängliga sifferuppgifterna stöder detta synsätt.4.  I det uppdaterade programmet förväntas det konjunkturrensade saldot förbättras från -5,7 % av BNP 2005 till -2,1 % av BNP 2008 (exklusive effekten av pensionsreformen). Målet på medellång sikt kan avläsas av de prognoser för de offentliga finanserna som presenteras i programmet.5.  Utfallet för de offentliga finanserna kan bli mycket sämre än vad som förväntas i programmet eftersom åtstramningen på utgiftssidan under 2006 och de strukturella utgiftsbegränsningarna för de sista åren av programperioden inte grundar sig på klart definierade och kvantifierade åtgärder. Dessutom kan flera risker med denna strategi bli verklighet.6.  Mot bakgrund av denna riskbedömning måste den finanspolitiska strategin i programmet konkretiseras för att garantera att den är förenlig med en korrigering av det alltför stora underskottet till programperiodens sista år 2006 enligt rådets rekommendation.7.  Skuldkvoten beräknas ha nått upp till 57,7 % av BNP under 2005. I programmet beräknas skuldkvoten minska med cirka 1 ½ procentenheter under programperioden. Skuldkvoten kommer sannolikt att utveckla sig i en mindre gynnsam riktning än vad som förväntades i programmet med beaktande av riskerna i samband med de nämnda finanspolitiska målen.8.  Ungern förefaller utsatt för stora risker när det gäller de offentliga finansernas hållbarhet på grund av de beräknade offentliga utgifterna för en åldrande befolkning. Den offentliga bruttoskuldkvoten ligger för närvarande nära referensvärdet och beräknas öka under perioden fram till 2050. Ungern reformerade sitt pensionssystem i slutet av 1990-talet i syfte att hindra framtida ökningar av pensionsutgifterna. Detta bidrog till att minska budgetkonsekvenserna av en åldrande befolkning. De offentliga utgifterna för pensioner kan dock öka mer än vad som förväntas i uppdateringen, vilket visar att det är viktigt att noggrant övervaka faktorer som antas uppväga sådana ökade utgifter och följa utvecklingen i fråga om pensioner och andra åldersrelaterade utgifter. Dessutom bidrar det nuvarande stora strukturella underskottet till att öka hotet mot de offentliga finansernas hållbarhet. Därför är det nödvändigt att genomföra en omfattande konsolidering av de offentliga finanserna på medellång sikt och förstärka dem ytterligare för att minska hotet mot de offentliga finansernas hållbarhet [8] .9.  De planerade åtgärderna för den offentliga sektorns finanser är inte förenliga med de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken, som ingår i de integrerade riktlinjerna för perioden 2005–2008. Ungern har inte följt rådets andra rekommendation av den 8 mars 2005 enligt artikel 104.7 om förfarandet vid alltför stora underskott, såsom rådet beslutade den 8 november 2005 med stöd av artikel 104.8 i fördraget. I uppdateringen håller man kvar vid en flerårig ram för att korrigera det alltför stora underskottet senast 2008, även om det är troligt att utfallet för de offentliga finanserna blir sämre än beräknat.10.  I det nationella reformprogram för Ungern som lades fram den 14 oktober i samband med den reviderade Lissabonstrategin för tillväxt och sysselsättning konstateras det att en successiv och fortlöpande minskning av den offentliga sektorns storlek och underskott är en stor utmaning. Budgetkonsekvenserna av reformåtgärderna i det nationella reformprogrammet avspeglas i prognoserna för de offentliga finanserna i konvergensprogrammet för skattesänkningarnas del. I det uppdaterade programmet förklaras det nyligen antagna femåriga programmet för skattesänkningar och presenteras planer för en reform av den offentliga sektorn, dock utan att detta beskrivs och kvantifieras på nödvändigt sätt. Dessa planer överensstämmer i det stora hela med det nationella reformprogrammet.Mot bakgrund av ovanstående bedömning anser rådet att Ungern senast den 1 september 2006 bör lägga fram en reviderad uppdatering av konvergensprogrammet som omfattar konkreta och strukturella åtgärder som är fullt förenliga med Ungerns anpassningsstrategi på medellång sikt. Under tiden bör Ungern vidta nödvändiga åtgärder för att nå sina mål för de offentliga finanserna för 2006 och senare.Jämförelse av centrala makroekonomiska och finansiella prognoser 12004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |Real BNP (skillnad i %) | KP dec 20056 | 4,2 | 4,0 | 4,1 | 4,0 | 4,0 |KOM nov 2005 | 4,2 | 3,7 | 3,9 | 3,9 | saknas |KP dec 2004 | 3,9 | 4,0 | 4,2 | 4,3 | 4,6 |HIKP-inflation KP nov. (%) | KP dec 2005 | 6,8 | 3,5 | 2,1 | 3,0 | 2,4 |KOM nov 2005 | 6,8 | 3,7 | 2,0 | 3,0 | saknas |KP dec 2004 | 6,8 | 4,5 | 4,0 | 3,5 | 3,0 |Produktionsgap (% av potentiell BNP) | KP dec 20052 | -1,3 | -1,0 | -0,5 | -0,1 | 0,4 |KOM nov 20057 | -0,9 | -0,7 | -0,3 | 0,2 | saknas |KP dec 20042 | saknas | saknas | saknas | saknas | saknas |Saldo i de offentliga finanserna (% av BNP) | KP dec 2005 | -5,4 | -6,1 | -4,78 | -3,38 | -1,9 |KOM nov 2005 | -5,4 | -6,1 | -6,7 | -6,9 | saknas |KP dec 2004 | -4,5 | -3,6 | -2,9 | -2,2 | -1,6 |Primärt saldo (% av BNP) | KP dec 2005 | -1,1 | -2,5 | -1,5 | -0,3 | +0,8 |KOM nov 2005 | -1,5 | -2,2 | -3,0 | -3,4 | saknas |KP dec 2004 | -0,5 | 0,0 | 0,2 | 0,6 | 1,0 |Konjunkturrensat saldo (% av BNP) | KP dec 20052 | -4,8 | -5,7 | -4,5 | -3,3 | -2,2 |KOM nov 2005 | -5,3 | -5,8 | -6,6 | -7,0 | saknas |KP dec 20042 | saknas | saknas | saknas | saknas | saknas |Konjunkturrensat saldot3 (% av BNP) | KP dec 20054 | saknas | saknas | saknas | saknas | saknas |KOM nov 20055 | -5,3 | -6,3 | -7,6 | -8,5 | saknas |KP dec 2004 | saknas | saknas | saknas | saknas | saknas |Offentlig bruttoskuld (% av BNP) | KP dec 2005 | 57,2 | 57,7 | 58,48 | 57,98 | 56,28 |KOM nov 2005 | 57,4 | 57,2 | 58,0 | 59,2 | saknas |KP dec 2004 | 57,3 | 55,5 | 53,0 | 50,6 | 48,3 |Anmärkningar: 1 Budgetberäkningarna är gjorda utan beaktande av effekten av Eurostats beslut av den 2 mars 2004 om klassificeringen av fonderade pensionssystem, som skall tillämpas från och med vårrapporten 2007. Om effekten av detta beslut räknas in uppgår kommer saldot i den offentliga sektorns finanser enligt det uppdaterade programmet att bli 6,5 % av BNP 2004, 7,4 % 2005, 6,1 % 2006, 4,7 % 2007 och 3,4 % 2008, medan den offentliga bruttoskulden skulle bli 60,3 % av BNP 2004, 61,5 % 2005, 63,0 % 2006, 63,2 % 2007 och 62,3 % 2008 (se också fotnot 8). 2 Kommissionens beräkningar baserar sig på uppgifterna i programmet. 3 Konjunkturrensat saldo (liksom i raderna ovanför) utan beaktande av engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgäder. 4 I programmet ges ingen information om engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder. 5 Enstaka och andra tillfälliga åtgärder hämtade från kommissionens höstprognos 2005. 6 Före FISIM-fördelningen (efter FISIM-fördelningen 4,6 % 2004, 4,2 % 2005, 4,3 % 2006, 4,1 % 2007 och 4,1 % 2008). 7 Grundar sig på en beräknad potentiell tillväxt på 3,7 %, 3,5 %, 3,5 % respektive 3,4 % under perioden 2004–2007. 8 Exklusive anskaffning av militärutrustning på 0,3 % av BNP både 2007 och 2008. Källa: Konvergensprogram (KP), kommissionens höstprognos 2005 (KOM), Beräkningar från kommissionens avdelningar. |[1] EGT L 209, 2.8.1997, s. 1. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 1055/2005 (EUT L 174, 7.7.2005, s. 1). De dokument som det hänvisas till i texten återfinns på webbplatsen http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] Ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande om dokumentet ”Närmare angivelser för genomförandet av stabilitets- och tillväxtpakten samt riktlinjer för stabilitets- och konvergensprogrammens utformning och innehåll”, som godkändes av Ekofinrådet den 11 oktober 2005.[3] Det bör noteras att kommissionens prognos fortfarande gjordes på grundval av tidsserier som inte omfattade FISIM-fördelningen, medan den specificering av tillväxten som läggs fram i uppdateringen omfattar fördelningen av FISIM (samtidigt som den för jämförelsens skull visar den totala tillväxthastigheten utan FISIM). Underskotts- och skuldkvoterna beräknas på grundval av BNP-serierna för FISIM-fördelningen.[4] Om effekten av detta beslut tas med i beräkningen uppgår saldot i den offentliga sektorns finanser enligt det uppdaterade programmet till 7,4 % av BNP 2005, 6,1 % 2006, 4,7 % 2007 och 3,4 % 2008, medan den offentliga bruttoskulden uppgår till 60,3 % av BNP 2004, 61,5 % 2005, 63,0 % 2006, 63,2 % 2007 och 62,3 % 2008. Detta omfattar dock fortfarande inte anskaffningen av militärflygplan till ett värde av ytterligare 0,3 procentenheter av BNP både 206 och 2007.[5] Detaljerad information om långsiktig hållbarhet ges i kommissionens tekniska bedömning av programmet, som kommer att offentliggöras på följande webbplats:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[6] EGT L 209, 2.8.1997, s. 1. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 1055/2005 (EUT L 174, 7.7.2005, s. 1). Dokumenten som denna text hänvisar till återfinns på följande webbplats: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[7] Om effekten av detta beslut tas med i beräkningen uppgår saldot i den offentliga sektorns finanser enligt det uppdaterade programmet till 7,4 % av BNP 2005, 6,1 % 2006, 4,7 % 2007 och 3,4 % 2008, medan den offentliga bruttoskulden uppgår till 60,3 % av BNP 2004, 61,5 % 2005, 63,0 % 2006, 63,2 % 2007 och 62,3 % 2008. Detta omfattar dock fortfarande inte anskaffningen av militärflygplan till ett värde av ytterligare 0,3 procentenheter av BNP både 2006 och 2007.[8] Detaljerad information om långsiktig hållbarhet ges i kommissionens tekniska bedömning av programmet, som kommer att offentliggöras på följande webbplats:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm


Viktigt rättsligt meddelande

|

52008PC0835

Rekommendation från kommissionen till rådet om bemyndigande för kommissionen att inleda förhandlingar på gemenskapens vägnar för att ingå ett partnerskapsavtal om fiske med Republiken Guinea  /* KOM/2008/0835 slutlig */

	[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |Bryssel den 3.12.2008KOM(2008) 835 slutligREKOMMENDATION FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDETom bemyndigande för kommissionen att inleda förhandlingar på gemenskapens vägnar för att ingå ett partnerskapsavtal om fiske med Republiken GuineaREKOMMENDATION FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDETom bemyndigande för kommissionen att inleda förhandlingar på gemenskapens vägnar för att ingå ett partnerskapsavtal om fiske med Republiken GuineaMOTIVERINGDen 28 mars 1983 ingick gemenskapen och Republiken Guinea ett fiskeavtal gällande fiske utanför Guineas kust[1]. Avtalets senaste protokoll[2], som trädde i kraft den 26 april 2004 och som fastställer de fiskemöjligheter och den ekonomiska ersättning som föreskrivs i avtalet, löper ut den 31 december 2008.Kommissionen föreslår att det förs förhandlingar om ett nytt protokoll som är bättre anpassat till möjligheterna och behoven för medlemsstaternas flotta, i enlighet med rådets slutsatser från 2004 om partnerskapsavtal om fiske. Om ett nytt protokoll paraferas innan det nuvarande protokollet löper ut kan fiskeverksamheten fortsätta utan avbrott.För att ta hänsyn till rådets slutsatser från 2004 om partnerskapsavtal om fiske bör det dessutom föras förhandlingar om ett nytt partnerskapsavtal om fiske som kan ersätta det nuvarande fiskeavtalet med Republiken Guinea.Rådet uppmanas därför att godkänna de förhandlingsdirektiv som bifogas den här rekommendationen.2. REKOMMENDATIONMed beaktande av ovanstående rekommenderar kommissionen därför följande:-  Att rådet bemyndigar kommissionen att inleda och föra förhandlingar för att ingå ett partnerskapsavtal om fiske med Republiken Guinea.-  Att kommissionen för dessa förhandlingar i enlighet med bestämmelserna i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen.-  Att rådet godkänner de förhandlingsdirektiv som bifogas den här rekommendationen.Utfärdad i Bryssel denPå kommissionens vägnarLedamot av kommissionenBILAGAFörhandlingsdirektivSyftet med förhandlingarna är att det ska ingås ett partnerskapsavtal om fiske mellan gemenskapen och republiken Guinea, i enlighet med rådets slutsatser av den 15 juli 2004 som grundas på kommissionens meddelande av den 23 december 2002.För att se till att det här partnerskapsavtalet kan främja ett hållbart och ansvarsfullt fiske kommer kommissionen att ha följande mål som grund för förhandlingarna:-  Fastställande av fiskemöjligheter för gemenskapens fartyg, med hänsyn till aktörernas faktiska utnyttjande av fiskemöjligheterna inom ramen för det nuvarande protokollet, fiskeverksamhetens framtidsutsikter, resursernas tillstånd och Republiken Guineas möjligheter att genomföra en politik för hållbar förvaltning av resurserna.-  Beaktande av bästa tillgängliga vetenskapliga råd.-  Intensifiering av dialogen om sektorspolitiken för att främja genomförandet av en ansvarsfull fiskeripolitik, kopplat till landets utvecklingsmål, framför allt när det gäller fiskerikontroll och fiskeriövervakning, förvaltning av resurser och förbättring av de hälso- och hygienmässiga förhållandena i fråga om fiskeriprodukter.[1] Rådets förordning (EEG) nr 971/83 av den 28 mars 1983, EGT L 111, 27.4.1983, s. 1.[2] Rådets förordning (EG) nr 830/2004 av den 26 april 2004 om ingående av protokollet om fastställande för perioden 1 januari 2004–31 december 2008 av de fiskemöjligheter och den ekonomiska ersättning som föreskrivs i avtalet mellan Europeiska ekonomiska gemenskapen och Republiken Guineas regering om fiske utanför Republiken Guineas kust, EUT L 127, 29.4.2004, s. 31.


				|

		52013DC0377

			Rekommendation till RÅDETS REKOMMENDATION om Sveriges nationella reformprogram för 2013, med avgivande av rådets yttrande om Sveriges konvergensprogram för 2012–2016 /* COM/2013/0377 final */

Rekommendation till
RÅDETS REKOMMENDATION
om Sveriges nationella reformprogram för
2013,
med avgivande av rådets yttrande om Sveriges konvergensprogram för 2012–2016

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT
DENNA REKOMMENDATION
med beaktande av fördraget om Europeiska
unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr
1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga
finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken[1], särskilt artikel 9.2,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets
förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och
korrigering av makroekonomiska obalanser[2],
särskilt artikel 6.1,
med beaktande av Europeiska kommissionens
rekommendation[3],
med beaktande av Europaparlamentets
resolutioner[4],
med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,
med beaktande av sysselsättningskommitténs
yttrande,
efter att ha hört ekonomiska och finansiella
kommittén, och
av följande skäl:
(1)       Den 26 mars 2010 antog
Europeiska rådet kommissionens förslag till en ny strategi för tillväxt och
sysselsättning, Europa 2020, som bygger på en ökad samordning av den ekonomiska
politiken med inriktning på ett antal nyckelområden där åtgärder behövs för att
stärka förutsättningarna för hållbar tillväxt och konkurrenskraft i EU.
(2)       Den 13 juli 2010 antog rådet
på grundval av kommissionens förslag en rekommendation om de allmänna
riktlinjerna för medlemsstaternas och unionens ekonomiska politik (2010–2014)
och den 21 oktober 2010 ett beslut om riktlinjer för medlemsstaternas
sysselsättningspolitik[5],
vilka tillsammans utgör de så kallade integrerade riktlinjerna. Medlemsstaterna
uppmanades att beakta de integrerade riktlinjerna i sin nationella ekonomiska
politik och sysselsättningspolitik.
(3)       Den 29 juni 2012 beslutade
stats- och regeringscheferna om en tillväxt- och sysselsättningspakt, som ger
ett enhetligt ramverk för insatser på nationell nivå, EU-nivå och
euroområdesnivå med hjälp av alla tänkbara medel, instrument och politiska
åtgärder. De beslutade om åtgärder som medlemsstaterna ska vidta och uttryckte
i synnerhet sitt fulla åtagande att nå Europa 2020-målen och genomföra de
landsspecifika rekommendationerna.
(4)       Den 6 juli 2012 antog rådet en
rekommendation om Sveriges nationella reformprogram för 2012 och avgav ett
yttrande om Sveriges uppdaterade konvergensprogram för 2011–2015.
(5)       Den 28 november 2012 antog
kommissionen den årliga tillväxtöversikten[6],
som inledde 2013 års europeiska planeringstermin för samordning av den
ekonomiska politiken. Den 28 november 2012 antog kommissionen dessutom på
grundval av förordning (EU) nr 1176/2011 om förebyggande och korrigering av
makroekonomiska obalanser, rapporten om varningsmekanismen, i vilken Sverige
pekades ut som en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad
granskning.
(6)       Den 14 mars 2013 godkände
Europeiska rådet prioriteringarna för att säkerställa finansiell stabilitet,
budgetkonsolidering och åtgärder för att främja tillväxt. Europeiska rådet
betonade att det är nödvändigt att på ett differentierat och tillväxtfrämjande
sätt konsolidera de offentliga finanserna, återställa normal utlåning till
ekonomin, främja tillväxt och konkurrenskraft, bekämpa arbetslöshet och krisens
sociala följder samt modernisera den offentliga förvaltningen.
(7)       Den 10 april 2013 publicerade
kommissionen resultatet av sin fördjupade granskning[7] av Sverige, i enlighet med
artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska
obalanser. Av sin analys drog kommissionen slutsatsen att det föreligger
makroekonomiska obalanser i Sverige, som motiverar övervakning och politiska
åtgärder. Man bör särskilt fästa uppmärksamhet vid den makroekonomiska
utvecklingen i fråga om privat skuldsättning och skuldneddragning, särskilt i
kombination med de återstående ineffektiva inslagen på bostadsmarknaden. Även
om riskerna med det stora överskottet i bytesbalansen inte kan jämföras med
riskerna med stora underskott, kommer kommissionen att fortsätta att övervaka
utvecklingen av Sveriges bytesbalans.
(8)       Den 19 april 2013 lade
Sverige fram sitt konvergensprogram för perioden 2012–2016 och sitt nationella
reformprogram för 2013. Av hänsyn till deras inbördes samband har de båda
programmen bedömts samtidigt.
(9)       På grundval av bedömningen av
konvergensprogrammet för 2013 (nedan ”programmet”) enligt rådets förordning
(EG) nr 466/97 anser rådet att det makroekonomiska scenario som ligger till
grund för de finanspolitiska beräkningarna i programmet är rimligt för 2013.
Enligt den svenska regeringens prognos blir BNP-tillväxten 1,2 % och
2,2 % för 2013 respektive 2014, medan kommissionens prognoser säger
1,5 % respektive 2,5 %. Målet för den finanspolitiska strategi som
beskrivs i programmet är att säkerställa långsiktigt hållbara offentliga
finanser genom att iaktta reglerna i det svenska finanspolitiska ramverket,
inklusive målet att uppnå ett överskott i den offentliga nettoupplåningen på
1 % av BNP över konjunkturcykeln. Saldot i de offentliga finanserna gick
från ett mindre överskott på 0,2 % av BNP för 2011 till ett underskott på
0,5 % för 2012. I programmet bekräftas det tidigare medelfristiga
budgetmålet på minus en procent av BNP. Det medelfristiga målet ligger i linje
med stabilitets- och tillväxtpaktens krav. Programmet förutspår, enligt den
omräkning som kommissionen gjort, ett strukturellt saldo som kommer att
förbättras från ett mindre underskott på runt 0,4 % av BNP för 2012–2013
till ett överskott från och med 2014. Därför kommer det medelfristiga
budgetmålet sannolikt att uppfyllas under programperioden. Enligt programmet
bör tillväxttakten i de offentliga utgifterna, efter diskretionära åtgärder på
inkomstsidan, överskrida det medelfristiga referensvärdet för den potentiella BNP-tillväxten
för 2012 och 2013, men torde bli lägre än det värdet 2014. Även om man tar
hänsyn till eventuella ytterligare expansiva diskretionära åtgärder under 2014,
är risken för budgetmålen begränsade. Enligt programmet väntas skuldkvoten, som
ligger under BNP-referensvärdet på 60 %, tillfälligtvis öka till 42 %
av BNP för 2013, men sjunka till under 40 % av BNP för 2015. Enligt
kommissionens prognoser kommer skuldkvoten att sjunka till 39 % under
2014.
(10)     Den höga skuldsättningen i den
privata sektorn (235 % av BNP för 2012) fortsätter att vara ett
orosmoment. Hushållens skuldsättning, som ligger runt 80 % av BNP eller
cirka 170 % av den disponibla inkomsten, har inte stabiliserats förrän på
senare tid och kommer troligtvis inte att sjunka på kort sikt med tanke på den
fortsatta kredittillväxten och den långsamma amorteringstakten på bostadslån.
Den gällande avdragsrätten för utgiftsräntor och den låga årliga
fastighetsskatten gör att den svenska bostadsbeskattningen gynnar
skuldsättning, vilket bidrar till den höga lånenivån. Det relativt stora gapet
mellan den effektiva marginalskattesatsen på skuldfinansiering respektive
finansiering med eget kapital av nya investeringar tyder dessutom på en skevhet
som gynnar företagens skuldfinansiering. Sverige har nyligen begränsat
företagens möjlighet till ränteavdrag för interna lån, men har inget
fullständigt system för att korrigera den skevhet i skattesystemet som gynnar
skuldsättning framför finansiering med eget kapital. Företagens skuldsättning
är fortfarande stor med 149 % av BNP.
(11)     Den svenska bostadsmarknaden
har varit stabil på senare tid, men förblir en potentiell källa till
instabilitet. På utbudssidan uppvisar den svenska bostadsmarknaden en viss
ineffektivitet som kan bidra till att driva upp bostadspriserna och skapa
oönskade inlåsningseffekter. Bygginvesteringarna i Sverige är bara hälften så
stora som de nordiska grannarnas, både i förhållande till BNP och befolkningen.
Det tar ofta flera år att starta ett nytt projekt till följd av långdragna kommunala
planprocesser. Effektivare processer skulle göra bostadsutbudet flexiblare,
främja konkurrensen i byggsektorn och sänka byggkostnaderna. Ytterligare
reformer av systemet för hyresreglering krävs för att marknadskrafterna ska
skapa ett optimalt utbud av hyresrätter till adekvata priser. Genom att ta itu
med den ineffektiva bostadsmarknaden kommer man troligen att bidra till att
hushållens belåning sjunker, eftersom de båda problemen hänger samman.
(12)     I Sverige är arbetslösheten
bland ungdomar, personer med invandrarbakgrund och lågutbildade i allmänhet
mycket högre än i resten av befolkningen i arbetsför ålder och över
EU-genomsnittet. Sverige har vidtagit många nya åtgärder för att ta itu med
problemet. Åtgärder för att integrera personer med invandrarbakgrund på
arbetsmarknaden har redan gett resultat i form av lägre arbetslöshet, men det
krävs fortsatta satsningar för att minska klyftan mellan dem och resten av
befolkningen. Unga människor har hittills inte märkbart gynnats. Ett antal
lovande åtgärder har dock vidtagits eller är på gång. Det gäller bland annat
stöd till yrkesintroduktionsavtal inom ramen för den svenska modellen för
lönebildning där arbetsmarknadens parter är helt självständiga. Satsningar på
lärlingsplatser och andra typer av yrkesutbildning är också högst relevanta,
men de måste vara mer ambitiösa om de ska få önskad effekt. Fortsatta framsteg
krävs när det gäller att se över arbetsrätten och utnyttja fördelarna med
jobbgarantin för ungdomar. Fler skräddarsydda åtgärder för de med störst behov
är att föredra framför allmänna subventioner. Enligt den svenska jobbgarantin
ska unga människor som söker arbete via arbetsförmedlingen och som redan varit
arbetslösa i 90 dagar erbjudas riktad hjälp för att förbättra sina chanser att
hitta arbete och utbildning. Dock verkar jobbgarantin vara mindre effektiv när
det gäller ungdomar som varken går någon utbildning eller är inskrivna hos
arbetsförmedlingen. I linje med 2012 års rekommendation har Sverige beställt en
utvärdering av vilka effekter den sänkta momsen på restaurang- och
cateringtjänster har fått på priser, löner och sysselsättningen bland ungdomar.
De första resultaten ska presenteras i januari 2014 och de definitiva
slutsatserna 2016. Utvärderingen är viktig med tanke på att åtgärdens
kostnadseffektivitet har ifrågasatts.
(13)     Kommissionen har inom den
europeiska planeringsterminen gjort en fördjupad analys av Sveriges ekonomiska
politik. Den har bedömt konvergensprogrammet och det nationella
reformprogrammet, och lagt fram en fördjupad granskning. Den har inte bara
beaktat programmens relevans för en hållbar finanspolitisk och socioekonomisk
politik i Sverige utan också i vilken utsträckning EU:s regler och riktlinjer
har iakttagits, mot bakgrund av behovet att stärka den övergripande ekonomiska
styrningen i EU genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av
synpunkter på EU-nivå. Kommissionens rekommendationer enligt den europeiska
planeringsterminen avspeglas i rekommendationerna 1–4 nedan.
(14)     Mot bakgrund av denna
bedömning har rådet bedömt Sveriges konvergensprogram, och dess yttrande[8] avspeglas särskilt i dess
rekommendation 1 nedan.
(15)     Mot bakgrund av resultaten av
kommissionens fördjupade granskning och denna bedömning har rådet granskat
Sveriges nationella reformprogram och konvergensprogram. Dess rekommendationer
enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 om förebyggande och korrigering
av makroekonomiska obalanser avspeglas i rekommendationerna 2 och 3 nedan.
HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Sverige att
vidta följande åtgärder under perioden 2013–2014:
1.           Genomföra de åtgärder som är
nödvändiga för att fortsätta att driva en tillväxtvänlig finanspolitik och
bevara sunda offentliga finanser som garanterar att det medelfristiga målet kan
iakttas under programperioden.
2.           Fortsätta att ta itu med
riskerna med den privata skuldsättningen genom att minska den skevhet i
bostadsbeskattningen som gynnar skuldsättning genom att fasa ut avdragsrätten
för ränteutgifter för bostadslån och/eller öka fastighetsskatterna. Vidta
ytterligare åtgärder för att främja ansvarsfull utlåning genom åtgärder som
stimulerar amortering av bostadslån. Ytterligare minska den skevhet i
företagsbeskattningen som gynnar lånefinansiering.
3.           Öka effektiviteten på
bostadsmarknaden genom att fasa ut återstående inslag av hyresreglering och
stärka avtalsfriheten för enskilda hyresgäster och hyresvärdar. Främja ökad
konkurrens i byggsektorn och se över processerna för fysisk planering,
stadsplanering och tillstånd för att öka öppenheten, förkorta ledtiderna och
minska hindren för marknadstillträde för byggföretag.
4.           Satsa ytterligare på att
förbättra integrationen på arbetsmarknaden för lågutbildade ungdomar och
personer med invandrarbakgrund genom kraftfullare och mer målinriktade åtgärder
för att stärka deras anställbarhet och efterfrågan på dessa gruppers
arbetskraft. Stärka satsningarna på att underlätta övergången från skola till
arbete, bland annat genom bredare användning av lärande på arbetsplatsen,
lärlingsplatser och andra avtalsformer som kombinerar arbete och utbildning.
Komplettera ungdomsgarantin så att den bättre omfattar ungdomar som
varken går någon utbildning eller fortbildning. Genomföra och dra
slutsatser av utvärderingen av effektiviteten av den sänkta
mervärdesskattesatsen på restaurang- och cateringtjänster till stöd för nya
arbetstillfällen.
Utfärdad i Bryssel den
                                                                       På
rådets vägnar
                                                                       Ordförande
[1]           EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.
[2]           EUT L 306, 23.11.2011, s. 25.
[3]           COM(2013) 377 final.
[4]           P7_TA(2013)0052 och P7_TA(2013)0053.
[5]           Rådets beslut 2013/208/EU av den 22 april 2013.
[6]           COM(2012) 750 final.
[7]           SWD(2013) 124 final.
[8]           Enligt artikel 9.2 i rådets förordning (EG) nr 1466/97.


title: 2013/99/EU: Kommissionens rekommendation av den 19 februari 2013 om en samordnad kontrollplan för att fastställa förekomst av bedrägerier vid saluföring av vissa livsmedel

text:
               21.2.2013

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 48/28

         KOMMISSIONENS REKOMMENDATION
   av den 19 februari 2013
   om en samordnad kontrollplan för att fastställa förekomst av bedrägerier vid saluföring av vissa livsmedel
   (2013/99/EU)
   EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
   med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 av den 29 april 2004 om offentlig kontroll för att säkerställa kontrollen av efterlevnaden av foder- och livsmedelslagstiftningen samt bestämmelserna om djurhälsa och djurskydd (1), särskilt artikel 53, och
   av följande skäl:

               (1)

               Enligt artikel 53 i förordning (EG) nr 882/2004 får kommissionen rekommendera samordnade planer som, om så krävs, upprättas på ad hoc-basis, främst för att fastställa förekomsten av risker i samband med foder, livsmedel eller djur.

               (2)

               I Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/13/EG av den 20 mars 2000 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om märkning och presentation av livsmedel samt om reklam för livsmedel (2) fastställs unionens regler om livsmedelsmärkning som gäller alla livsmedel.

               (3)

               Enligt direktiv 2000/13/EG får märkningen och de metoder som används inte vilseleda konsumenten, särskilt inte om vad som är utmärkande för livsmedlet, inklusive dess verkliga art och identitet. I avsaknad av särskilda unionsbestämmelser eller nationella bestämmelser bör det namn under vilket ett livsmedel säljs vara det vanliga namnet i den medlemsstat där det säljs, eller en beskrivning av livsmedlet som är tillräckligt tydlig för att köparen får veta dess verkliga art.

               (4)

               Dessutom måste alla ingredienser anges på märkningen av färdigförpackade livsmedel som är avsedda för slutkonsumenter eller storkök. För livsmedel som innehåller kött som en ingrediens måste det även, när livsmedlen är avsedda för slutkonsumenter eller storkök, finnas uppgifter om från vilken djurart köttet kommer, direkt på förpackningen eller på en etikett som är fäst vid denna. Om en ingrediens nämns i livsmedlets namn måste även dess mängd uttryckt i procent anges i ingrediensförteckningen för att konsumenten inte ska vilseledas beträffande livsmedlets identitet och sammansättning.

               (5)

               I Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 853/2004 av den 29 april 2004 om fastställande av särskilda hygienregler för livsmedel av animaliskt ursprung (3) föreskrivs kompletterande märkningskrav för särskilda livsmedel. I förordningen föreskrivs särskilt att konsumentförpackningar som innehåller malet kött, bland annat från hästdjur, ska vara försedda med uppgifter om att sådana produkter bör tillredas före konsumtion, om, och i den utsträckning det enligt nationella bestämmelser i den medlemsstat där produkten släpps ut på marknaden, så krävs.

               (6)

               Enligt avsnitt III i bilaga II till förordning (EG) nr 853/2004 ska livsmedelsföretagare som driver slakterier begära, ta emot, kontrollera och reagera på information från livsmedelskedjan när det gäller alla djur, utom vilt, som sänds eller som kommer att sändas till slakteriet. Den relevanta informationen från livsmedelskedjan ska särskilt omfatta veterinärmedicinska preparat som djuren fått under en relevant period och med en karenstid på mer än noll dagar, tillsammans med behandlingsdatum samt karenstid. Enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 854/2004 av den 29 april 2004 om fastställande av särskilda bestämmelser för genomförandet av offentlig kontroll av produkter av animaliskt ursprung avsedda att användas som livsmedel (4) ska bland annat den officiella veterinären utföra revisions- och inspektionsuppgifter. Den officiella veterinären ska särskilt kontrollera och analysera relevant information från journalerna vid den jordbruksanläggning varifrån de djur som ska slaktas kommer, inklusive information från livsmedelskedjan, samt beakta det dokumenterade resultatet av denna kontroll och analys när han eller hon utför besiktning före och efter slakt.

               (7)

               Efter de offentliga kontroller som utförts i ett antal medlemsstater sedan december 2012 har kommissionen underrättats om att vissa färdigförpackade produkter innehöll hästkött, vilket inte hade angetts i ingrediensförteckningen direkt på förpackningen eller på någon etikett som var fäst vid denna. I namnet på vissa sådana livsmedel och/eller den åtföljande ingrediensförteckningen hänvisades det i stället enbart till förekomst av nötkött.

               (8)

               I enlighet med artikel 17 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 av den 28 januari 2002 om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet (5) ska livsmedelsföretagare på alla stadier i produktions-, bearbetnings- och distributionskedjan i de företag de har ansvar för se till att livsmedel uppfyller de krav i livsmedelslagstiftningen som är tillämpliga för deras verksamhet och ska kontrollera att dessa krav uppfylls.

               (9)

               Hästar är en djurart som kan vara ”livsmedelsproducerande” eller ”icke livsmedelsproducerande”. Fenylbutazon är ett veterinärmedicinsk läkemedel som bara får användas i icke livsmedelsproducerande djur i enlighet med kommissionens förordning (EU) nr 37/2010 av den 22 december 2009 om farmakologiskt aktiva substanser och deras klassificering med avseende på MRL-värden i animaliska livsmedel (6). Icke livsmedelsproducerande hästar som någon gång under sitt liv har behandlats med fenylbutazon får därför inte komma in i livsmedelskedjan. Med hänsyn till bedrägerierna med omärkt förekomst av hästkött i vissa livsmedel är det lämpligt att, i förebyggande syfte, förvissa sig om huruvida icke livsmedelsproducerande hästar som behandlats med fenylbutazon har förts in i livsmedelskedjan.

               (10)

               Det är därför nödvändigt att kommissionen rekommenderar medlemsstaterna att genomföra en samordnad kontrollplan för att fastställa förekomsten av bedrägerier vid saluföringen av vissa livsmedel under en period av en månad. Denna period bör kunna förlängas med ytterligare en period av två månader.

               (11)

               Den rekommenderade kontrollplanen bör bestå av två åtgärder.

               (12)

               Den första åtgärden bör bestå av lämpliga kontroller som utförs i detaljhandelsledet, på livsmedel som är avsedda för slutkonsumenter eller storkök och som saluförs som och/eller är märkta som innehållande nötkött. Kontrollerna bör också kunna utvidgas till andra anläggningar (t.ex. kylrum). Syftet med dessa kontroller är att fastställa om dessa produkter innehåller hästkött som inte är korrekt märkt på förpackningen eller, för icke färdigförpackade livsmedel, om information om förekomsten av hästkött inte gjorts tillgänglig för konsumenterna eller storköken. Kontrollerna bör utföras på ett representativt stickprov.

               (13)

               Det finns tillförlitliga metoder som med tillräcklig grad av noggrannhet gör det möjligt att påvisa förekomst av protein från odeklarerade arter i ett prov. Europeiska unionens referenslaboratorium för animaliska proteiner i foder kan ge användbar vägledning om dessa metoder och deras användning. De behöriga myndigheterna bör uppmanas att stödja sig på vägledning från det laboratoriet om vilka metoder som kan användas.

               (14)

               Den andra åtgärden bör bestå av att lämpliga kontroller utförs på anläggningar som hanterar hästkött som är avsett att användas som livsmedel, inklusive livsmedel med ursprung i tredjeländer, i syfte att påvisa resthalter av fenylbutazon. Dessa kontroller bör också utföras på ett representativt stickprov, med beaktande av uppgifter om produktion och import. I detta fall är det lämpligt att hänvisa till de metoder som föreskrivs i kommissionens beslut 2002/657/EG av den 12 augusti 2002 om genomförande av rådets direktiv 96/23/EG avseende analysmetoder och tolkning av resultat (7).

               (15)

               Medlemsstaterna bör regelbundet underrätta kommissionen om resultaten av dessa kontroller för att bedöma resultaten och besluta om ett lämpligt handlingssätt.

               (16)

               Efter samråd med ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa,

         HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.
   Medlemsstaterna bör tillämpa en samordnad kontrollplan, i enlighet med bilagan till denna rekommendation, som består av följande åtgärder:

               a)

               Offentliga kontroller av livsmedel som är avsedda för slutkonsumenter eller storkök och som saluförs som och/eller är märkta som innehållande nötkött.

               b)

               Offentliga kontroller av hästkött som är avsett att användas som livsmedel för att påvisa resthalter av fenylbutazon.

      Utfärdad i Bryssel den 19 februari 2013.

            På kommissionens vägnar

         Tonio BORG

            Ledamot av kommissionen

      (1)  EUT L 165, 30.4.2004, s. 1.

      (2)  EGT L 109, 6.5.2000, s. 29.

      (3)  EUT L 139, 30.4.2004, s. 55.

      (4)  EUT L 139, 30.4.2004, s. 206.

      (5)  EGT L 31, 1.2.2002, s. 1.

      (6)  EUT L 15, 20.1.2010, s. 1.

      (7)  EGT L 221, 17.8.2002, s. 8.

      BILAGA

         Samordnad kontrollplan för att fastställa förekomst av bedrägerier vid saluföring av vissa livsmedel

      I.   ÅTGÄRDER OCH OMFATTNINGEN AV DEN SAMORDNADE KONTROLLPLANEN
      Den samordnade kontrollplanen bör bestå av följande två åtgärder:

         ÅTGÄRD 1:   Kontroller av livsmedel som saluförs som och/eller är märkta som innehållande nötkött

      A.   Produkter som omfattas

                  1.

                  Livsmedel som saluförs som och/eller är märkta som innehållande nötkött (t.ex. malet kött, köttprodukter och köttberedningar) av följande kategorier:

                              a)

                              Färdigförpackade livsmedel som är avsedda för slutkonsumenter eller storkök och som är märkta som innehållande nötkött.

                              b)

                              Livsmedel som saluförs till slutkonsumenter eller storkök utan att vara färdigförpackade och livsmedel som förpackas i försäljningslokaler på konsumentens begäran eller som är färdigförpackade för direktförsäljning, vilka saluförs som och/eller på annat sätt anges som innehållande nötkött.

                  2.

                  Vid tillämpningen av den samordnade kontrollplanen ska definitionen av färdigförpackat livsmedel i artikel 1.3 b i direktiv 2000/13/EG gälla.

                  3.

                  Vid tillämpningen av den samordnade kontrollplanen ska definitionerna av malet kött, köttberedningar och köttprodukter i punkterna 1.13, 1.15 respektive 7.1 i bilaga I till förordning (EG) nr 853/2004 gälla.

            B.   Syfte

      De behöriga myndigheterna bör utföra offentliga kontroller för att fastställa om de produkter som avses i punkt A innehåller hästkött som inte är korrekt märkt på förpackningen eller, för icke färdigförpackade livsmedel, om information om förekomsten av hästkött inte gjorts tillgänglig för konsumenterna eller storköken, i enlighet med unionens bestämmelser och, i förekommande fall, nationella bestämmelser.
      C.   Provtagningsplatser och provtagningsförfarande

                  1.

                  Stickproven bör vara representativa för de berörda produkterna och bör omfatta en rad olika produkter.

                  2.

                  Provtagningen av produkterna bör ske ute i detaljhandelsledet (t.ex. stormarknader, mindre butiker och slaktare) och kan också utvidgas till andra anläggningar (t.ex. kylrum).

            D.   Antal prov och villkor

      Tabellen nedan ger en översikt över de vägledande rekommenderade minsta antal prover som ska tas inom den period som anges i avsnitt II. De behöriga myndigheterna uppmanas att ta fler prov om det är möjligt. Fördelningen av prov per medlemsstat grundas på folkmängden; dock ska minst tio prov tas på de berörda produkterna i varje medlemsstat per kalendermånad enligt vad som anges i avsnitt II.

                  Livsmedel som saluförs som och/eller är märkta som innehållande nötkött

                  Försäljningsland

                  Vägledande rekommenderat antal prov per månad

                  Frankrike, Tyskland, Italien, Förenade kungariket, Spanien och Polen

                  150

                  Rumänien, Nederländerna, Belgien, Grekland, Portugal, Tjeckien, Ungern, Sverige, Österrike och Bulgarien

                  100

                  Litauen, Slovakien, Danmark, Irland, Finland och Lettland

                  50

                  Slovenien, Estland, Cypern, Luxemburg och Malta

                  10

            E.   Metoder

      De behöriga myndigheterna bör helst använda den eller de metoder som rekommenderas av Europeiska unionens referenslaboratorium för animaliska proteiner i foder (http://eurl.craw.eu/en/164/legal-sources-and-sops).

         ÅTGÄRD 2:   Kontroller av hästkött som är avsett att användas som livsmedel

      A.   Produkter som omfattas

      Kött av häst, åsna, mula eller mulåsna, färskt, kylt eller fryst, som klassificeras enligt KN-nummer 0205 och som är avsett att användas som livsmedel.
      B.   Syfte

      De behöriga myndigheterna bör utföra offentliga kontroller för att påvisa eventuell förekomst av resthalter av fenylbutazon i de produkter som avses i punkt A.
      C.   Provtagningsplatser och provtagningsförfarande

      Provtagningen av produkterna bör ske i anläggningar som hanterar de produkter som avses i punkt A (t.ex. slakterier och gränskontrollstationer).
      D.   Antal prov och villkor

      Det rekommenderade minsta antal prov som ska tas inom den period som anges i avsnitt II bör fastställas till 1 prov per 50 ton av de produkter som avses i punkt A, dock minst 5 prov per medlemsstat.
      E.   Metoder

      De behöriga myndigheterna bör använda metoder som validerats i enlighet med beslut 2002/657/EG. Dessa metoder finns på webbplatsen för Europeiska unionens referenslaboratorium för restsubstanser av veterinärmedicinska läkemedel och främmande ämnen i livsmedel av animaliskt ursprung för de restsubstanser som förtecknas i grupp A.5 och grupp B.2 a, b och e i bilaga I till rådets direktiv 96/23/EG (1) (http://fis-vl.bund.de/Public/irc/fis-vl/Home/main).
      II.   DEN SAMORDNADE KONTROLLPLANENS VARAKTIGHET
      Den samordnade kontrollplanen bör genomföras under en period av en månad räknat från dagen för antagandet av denna rekommendation eller senast den 1 mars 2013.
      III.   RAPPORTERING AV RESULTAT

                  1.

                  De behöriga myndigheterna bör rapportera en sammanställning av följande uppgifter för varje åtgärd som avses i avsnitt I i denna bilaga:

                              a)

                              Antal prov som tagits per kategori av produkt.

                              b)

                              Den eller de metoder som använts för analysen och typ av analys som utförts.

                              c)

                              Antal positiva fynd.

                              d)

                              Uppföljande kontroller som gjorts i fråga om positiva fynd i de produkter som avses i punkt A under åtgärd 1 i de fall då den påvisade förekomsten av hästkött överstiger 1 %.

                              e)

                              Uppföljande kontroller som gjorts i fråga om positiva fynd i de produkter som avses i punkt A under åtgärd 2.

                              f)

                              Resultat från de uppföljande kontrollerna.

                              g)

                              När det gäller positiva fynd i de produkter som avses i punkt A under åtgärd 2, uppgift om i vilket land det berörda djuret godkänts för slakt.

                        Rapporten bör överlämnas till kommissionen senast 15 dagar efter utgången av den period av en månad som avses i avsnitt II.
                  Rapporten bör utformas i enlighet med det format som kommissionen kommer att tillhandahålla.

                  2.

                  De behöriga myndigheterna bör omedelbart, genom systemet för snabb varning för livsmedel och foder, underrätta kommissionen om alla positiva resultat av de offentliga kontroller som utförts i fråga om åtgärderna 1 och 2 i avsnitt I.

                  3.

                  De behöriga myndigheterna bör också underrätta kommissionen om resultaten av alla egna kontroller som livsmedelsföretagarna har utfört på myndigheternas begäran. Denna information bör åtföljas av de närmare uppgifter som avses i punkt 1, i enlighet med det format som kommissionen kommer att tillhandahålla.

         (1)  EGT L 125, 23.5.1996, s. 10.


title: Rådets rekommendation av den 12 juli 2016 om Slovakiens nationella reformprogram 2016, med avgivande av rådets yttrande om Slovakiens stabilitetsprogram 2016

text:
               18.8.2016

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 299/61

         RÅDETS REKOMMENDATION
   av den 12 juli 2016
   om Slovakiens nationella reformprogram 2016, med avgivande av rådets yttrande om Slovakiens stabilitetsprogram 2016
   (2016/C 299/15)
   EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,
   med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 5.2,
   med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,
   med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,
   med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,
   med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,
   med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,
   med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,
   med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och
   av följande skäl:

               (1)

               Den 26 november 2015 antog kommissionen den årliga tillväxtöversikten, som inledde 2016 års europeiska planeringstermin för samordning av den ekonomiska politiken. Prioriteringarna i den årliga tillväxtöversikten godkändes av Europeiska rådet den 17–18 mars 2016. Den 26 november 2015 antog kommissionen, på grundval av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 (2), rapporten om förvarningsmekanismen, i vilken Slovakien inte angavs som en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken för euroområdet. Den rekommendationen godkändes av Europeiska rådet den 18–19 februari 2016 och antogs av rådet den 8 mars 2016 (3). Med tanke på att ekonomierna i den ekonomiska och monetära unionen är tätt sammanvävda bör Slovakien, i egenskap av ett land som har euron som valuta, se till att dessa rekommendationer genomförs fullständigt och i tid.

               (2)

               Landsrapporten 2016 för Slovakien offentliggjordes den 26 februari 2016. Den innehöll en bedömning av hur väl Slovakien hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som antogs av rådet den 14 juli 2015 och med sina nationella Europa 2020-mål.

               (3)

               Den 29 april 2016 lade Sverige fram sitt nationella reformprogram för 2016 och sitt konvergensprogram för samma år. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes samband ska kunna tas i beaktande.

               (4)

               Vid programplaneringen för de europeiska struktur- och investeringsfonderna för 2014–2020 har relevanta landsspecifika rekommendationer beaktats. Enligt artikel 23 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013 (4) får kommissionen begära att en medlemsstat ska se över och föreslå ändringar av sin partnerskapsöverenskommelse och av relevanta program när så krävs för att stödja genomförandet av relevanta rekommendationer från rådet. Kommissionen har i riktlinjerna för tillämpning av åtgärder som sammanlänkar effektiva europeiska struktur- och investeringsfonder med sund ekonomisk styrning beskrivit närmare hur den kommer att tillämpa denna bestämmelse.

               (5)

               Slovakien omfattas för närvarande av stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del. I sitt stabilitetsprogram 2016 planerar regeringen att förbättra det nominella saldot till -1,9 % av BNP 2016 och sedan stegvis ytterligare till -1,3 % av BNP 2017. Enligt stabilitetsprogrammet kommer det medelfristiga budgetmålet – ett strukturellt underskott på 0,5 % av BNP – att uppnås 2019. Den offentliga skuldkvoten väntas enligt samma program sjunka till 52,9 % av BNP under 2016 och fortsätta att sjunka till 47,3 % 2019. Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för dessa budgetprognoser är rimligt. Däremot har de åtgärder som ska stödja de planerade underskottsmålen från 2017 och framåt inte beskrivits tillräckligt. Med hänvisning till kommissionens vårprognos 2016 riskerar Slovakien en viss avvikelse från det medelfristiga budgetmålet 2016, samtidigt som landet förväntas uppnå de rekommenderade korrigeringarna 2017 om politiken förblir oförändrad. Rådet anser, på grundval av sin bedömning av stabilitetsprogrammet och kommissionens vårprognos 2016, att Slovakien i stort sett kan förväntas följa stabilitets- och tillväxtpaktens regler. Ytterligare åtgärder kommer dock att krävas för att säkerställa efterlevnad 2016. I detta syfte är det mycket viktigt att genomföra det länge framskjutna antagandet av bindande utgiftstak och tillämpningen av programmet för valuta för pengarna, som genom planerade kontroller ska säkerställa att de offentliga medlen spenderas på ett effektivt sätt och visa vad medlen används till inom vissa områden.

               (6)

               De offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet fortsätter att vara en utmaning för Slovakien. Detta beror på den förväntade ökningen i åldersrelaterade kostnader, t.ex. hälso- och sjukvård och pensioner. Ökningen i Slovakiens pensionskostnader fram till 2060, orsakad av en åldrande befolkning och låga födelsetal, förväntas bli en av de högsta inom unionen. Den lagstadgade pensionsåldern i Slovakien är jämförelsevis låg, delvis på grund av den förväntade livslängden. Det är framför allt hälso- och sjukvårdsutgifterna som driver upp de åldersrelaterade kostnaderna. De offentliga hälso- och sjukvårdsutgifterna förväntas växa kraftigt på lång sikt, även om de för tillfället ligger på en relativt låg nivå. Trots att det har skett vissa förbättringar, ligger hälsoindikatorerna fortfarande väldigt lågt i Slovakien. För att göra hälso- och sjukvården mer kostnadseffektiv har regeringen genomfört insatser inom både sjukhusvården och öppenvården. Arbetet med att införa en integrerad vårdmodell fortsätter. Om reformen blir framgångsrik eller inte påverkas av huruvida huvudparterna tar sitt ansvar, hur integrationen fungerar mellan vårdcentraler och sjukhus samt om det finns passande personalresurser. Trots att åtgärder är på plats som ska hindra de offentliga sjukhusens skuld från att öka ytterligare, har fortfarande flera av sjukhusen ekonomiska svårigheter. Det har ännu inte gått att helt vända på den negativa utgiftsutvecklingen – bl.a. behövs en omstrukturering av sjukhusens kapacitet, ett system med fasta återbetalningar måste införas och konkurrensen vid offentliga upphandlingar inom hälso- och sjukvård måste förbättras. Inom öppenvården har allmänläkarna svårigheter att hindra en stor andel patienter från att söka sjukhusvård, till viss del på grund av en inte helt optimal uppdelning mellan allmänläkare och specialister som innebär att det lönar sig att vända sig till den dyrare specialistvården. Vad gäller beskattning har regeringsåtgärder för att bekämpa skattebedrägeri bidragit till bättre skatteuppbörd, särskilt i fråga om mervärdesskatt (moms). Momsgapet är dock fortfarande högt, vilket pekar på att det fortfarande krävs förbättringar inom detta område. De senaste årens fokus på uppbörd av mervärdesskatt har minskat fokus på andra viktiga beskattningsområden, t.ex. inkomstbeskattningen. Dessutom har man koncentrerat sig på revisioner, vilket har inneburit att andra delar av skatteförvaltningen (t.ex. indrivningen av skatteskulder) har lämnats därhän. Det innebär att det finns utrymme att förbättra resursfördelningen inom skattesystemet. Ingen strategi har ännu tagits fram för att fastställa mål för efterlevnaden.

               (7)

               Trots att den goda ekonomiska återhämtningen och nyligen genomförda politiska åtgärder har lett till förbättringar på arbetsmarknaden är långtidsarbetslösheten fortfarande ett problem. Andelen långtidsarbetslösa är fortfarande en av de högsta inom unionen (7,6 % – att jämföra med 4,3 % för hela EU under det tredje kvartalet 2015). Det är framför allt romer, lågkvalificerad arbetskraft och ungdomar som berörs av långtidsarbetslöshet. Insatser har gjorts inom ramen för yrkesutbildning och i form av subventionerade arbetstillfällen och yrkesvägledning för att ta itu med arbetslösheten. För att kunna tillämpa de flesta av de här reformerna framgångsrikt krävs det dock att de offentliga arbetsförmedlingarna har tillräcklig kapacitet. Trots att den centrala arbetsförmedlingen har organiserats på ett nytt sätt och tillgången till utbildning har förbättrats, har Slovakien fortfarande svårt att erbjuda individuellt stöd till långtidsarbetslösa och extra utsatta grupper. Romerna är mycket lågrepresenterade på den slovakiska arbetsmarknaden, ett faktum som förändras mycket långsamt. Låg utbildningsnivå och kompetensnivå samt diskriminering är faktorer som påverkar deras deltagande på arbetsmarknaden negativt. Den låga sysselsättningsgraden för kvinnor i barnafödande ålder återspeglar den långa föräldraledigheten (upp till tre år), bristen på barntillsyn särskilt för barn under tre år, höga barnomsorgskostnader och begränsad möjlighet att arbeta med flexibla arbetstider. Dessutom kvarstår fortfarande regionala skillnader – arbetslösheten är fortfarande dubbelt så hög i östra Slovakien som i Bratislava. Vad gäller förvaltningen av arbetsmarknadstjänster har de senaste månadernas åtgärder inte erbjudit någon anpassad lösning för att hantera den slovakiska arbetsmarknadens strukturella utmaningar.

               (8)

               Utbildningssystemet saknar resurser för att hjälpa till att öka Slovakiens ekonomiska potential. Utbildningsresultaten är låga med internationella mått mätt, och har dessutom blivit sämre. Detta hänger till stor del ihop med att lärarutbildningen är otillräcklig och att läraryrket inte anses attraktivt. Trots att lärarnas löner 2016 ökades med 4 %, är låg lön och otillräcklig praktik några av de skäl som leder till att unga väljer bort yrket. Nyligen antagen lagstiftning mot diskriminering som fortfarande väntar på att tillämpas kommer förhoppningsvis att leda till positiva förändringar och till att fler romer deltar i den allmänna utbildningen, även förskolan.

               (9)

               Den offentliga administrationen är fortfarande ineffektiv. Samordningen fungerar inte effektivt på grund av brist på koordinering och stelbenta arbetsmetoder inom den offentliga förvaltningen. Antagandet i oktober 2015 av en strategi för personalförvaltning är dock ett steg i rätt riktning. Däremot har den nya lagen om offentlig anställning inte antagits ännu, och den är nödvändig för att personalförvaltningsstrategin ska kunna tillämpas på ett bra sätt. Regeringen har vidtagit flera åtgärder för att hantera korruption, men hittills har dessa endast haft en begränsad inverkan. Slovakien har tidigare inlett straffrättsliga förfaranden och väckt åtal i endast ett fåtal korruptionsärenden, inklusive olagliga metoder vid offentliga upphandlingar. Förfarandena för att få bygglov vid storskaliga investeringar och infrastrukturprojekt har blivit kortare. Förvaltning som inte är konsoliderad, brist på evidensbaserade riktlinjer för förfarandet vid offentliga upphandlingar, bristande professionalism, intressekonflikter, skräddarsydda upphandlingsförfrågningar och ett alltför stort prisfokus har lett till att konkurrenskraften endast till en liten del handlar om kvalitet. Problemen i systemet för offentliga upphandlingar har upprepade gånger angetts leda till att offentliga medel används på ett ineffektivt sätt. Frekventa lagändringar och betungande administrativa förfaranden och krav sätter hinder i vägen för företagen i Slovakien. Företagsklimatet påverkas negativt av höga administrativa och rättsliga hinder för vissa fria yrkesutövare och nätverksindustrier, svagheter inom t.ex. avtalsefterlevnad och insolvenslösningar samt kvalitetsfrågor gällande rättssystemet som går långt tillbaka i tiden, och dessa faktorer avskräcker till investeringar. Vissa insatser har genomförts för att underlätta att göra affärer, t.ex. inrättades ett center för bättre lagstiftning i oktober 2015 samt ett nationellt företagscenter under första delen av 2016. Dock har antagandet av småföretagsakten inom utvecklingsstrategin för små och medelstora företag skjutits på framtiden.

               (10)

               Kommissionen har inom ramen för den europeiska planeringsterminen gjort en omfattande analys av Slovakiens ekonomiska politik och offentliggjort den i 2016 års landsrapport. Kommissionen har också bedömt stabilitetsprogrammet och det nationella reformprogrammet samt uppföljningen av de rekommendationer som Slovakien har fått tidigare år. Kommissionen har beaktat inte bara programmens relevans för hållbarheten i finanspolitiken och den socioekonomiska politiken i Slovakien utan också i vilken utsträckning EU:s regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet att stärka EU:s övergripande ekonomiska styrning genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på EU-nivå. Rekommendationerna inom ramen för den europeiska planeringsterminen återspeglas i rekommendationerna 1–3 nedan.

               (11)

               Mot bakgrund av denna bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet och dess yttrande (5) återspeglas särskilt i rekommendation 1 nedan.

         HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Slovakien att under 2016 och 2017 vidta följande åtgärder:

               1.

               Uppnå en årlig finanspolitisk korrigering på 0,25 % av BNP mot det medelfristiga budgetmålet under 2016 och på 0,5 % av BNP under 2017. Förbättra kostnadseffektiviteten i hälso- och sjukvården. Vidta åtgärder för att förbättra skattemoralen.

               2.

               Göra ytterligare insatser för att aktivera långtidsarbetslösa och andra utsatta grupper, även genom individualiserade tjänster och riktad utbildning. Underlätta för kvinnor att komma in på arbetsmarknaden, särskilt genom att utöka bestämmelserna om ekonomiskt överkomlig barnomsorg av bra kvalitet. Förbättra utbildningsresultaten genom att göra läraryrket mer attraktivt och öka romernas deltagande i den allmänna utbildningen redan från tidig ålder.

               3.

               Konsolidera förvaltningen, stötta övergången från en helt prisbaserad modell till kvalitetsbaserad konkurrens och i större utsträckning väcka åtal vid olagliga metoder i offentliga upphandlingar. Förbättra transparensen, kvaliteten och effektiviteten i personalförvaltningen inom den offentliga administrationen, framför allt genom att anta en ny lag om offentlig förvaltning och genom att effektivisera rättssystemet. Anta en heltäckande plan för hur de administrativa och rättsliga hinder som företag ställs inför ska hanteras.

      Utfärdad i Bryssel den 12 juli 2016.

            På rådets vägnar

         P. KAŽIMÍR

            Ordförande

      (1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (EUT L 306, 23.11.2011, s. 25).

      (3)  EUT C 96, 11.3.2016, s. 1.

      (4)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013 av den 17 december 2013 om fastställande av gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden, Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling och Europeiska havs- och fiskerifonden, om fastställande av allmänna bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden och Europeiska havs- och fiskerifonden samt om upphävande av rådets förordning (EG) nr 1083/2006 (EUT L 347, 20.12.2013, s. 320).

      (5)  Enligt artikel 5.2 i förordning (EG) nr 1466/97.