               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 5.6.2019
            COM(2019) 504 final
            Rekommendation till
            RÅDETS REKOMMENDATION
            om Danmarks nationella reformprogram 2019 med avgivande av rådets yttrande om Danmarks konvergensprogram 2019

               Rekommendation till

               RÅDETS REKOMMENDATION

               om Danmarks nationella reformprogram 2019 med avgivande av rådets yttrande om Danmarks konvergensprogram 2019

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

               med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken
                  1
               , särskilt artikel 9.2,

               med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

               med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

               med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

               med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

               med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

               av följande skäl:

               (1)Den 21 november 2018 antog kommissionen den årliga tillväxtöversikten, som inledde 2019 års europeiska planeringstermin för samordning av den ekonomiska politiken. I den togs vederbörlig hänsyn till den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Prioriteringarna i den årliga tillväxtöversikten godkändes av Europeiska rådet den 21 mars 2019. Den 21 november 2018 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Danmark inte var en av de medlemsstater som inte skulle bli föremål för en fördjupad granskning.

               (2)Landsrapporten 2019 för Danmark
                  2
                offentliggjordes den 27 februari 2019. Den innehöll en bedömning av hur väl Danmark hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som rådet antog den 13 juli 2018, med uppföljningen av tidigare års rekommendationer och med sina nationella Europa 2020-mål.

               (3)Den 15 mars 2019 lade Danmark fram sitt nationella reformprogram för 2019 och den 10 april 2019 sitt konvergensprogram för samma år. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas.

               (4)Vid programplaneringen för de europeiska struktur- och investeringsfonderna för 2014–2020 har relevanta landsspecifika rekommendationer beaktats. Enligt artikel 23 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013
                  3
                får kommissionen begära att en medlemsstat ska se över och föreslå ändringar av sin partnerskapsöverenskommelse och av relevanta program när så krävs för att stödja genomförandet av relevanta rekommendationer från rådet. Kommissionen har i riktlinjerna för tillämpning av åtgärder som sammanlänkar effektiva europeiska struktur- och investeringsfonder med sund ekonomisk styrning beskrivit närmare hur den kommer att tillämpa denna bestämmelse
                  4
               .

               (5)Danmark omfattas för närvarande av stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del. Enligt konvergensprogrammet för 2019 planerar regeringen att nå ett samlat underskott på 0,1 % av BNP för 2019 och 2020. På grundval av det omräknade strukturella saldot
                  5
                väntas det medelfristiga budgetmålet – ett strukturellt underskott på 0,5 % av BNP – fortsätta att överträffas under hela programperioden fram till 2025. Enligt konvergensprogrammet för 2019 väntas den offentliga skuldkvoten sjunka till 33,4 % av BNP under 2019 och ligga kvar på samma nivå 2020, innan den kommer att öka igen till 37,8 % vid 2025. Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för dessa budgetprognoser är realistiskt för programperioden. Enligt kommissionens vårprognos 2019 beräknas det strukturella saldot uppvisa ett överskott på 0,9 % av BNP 2019 och 1,0 % av BNP 2020, vilket överstiger det medelfristiga budgetmålet. Riskerna gäller inkomstbortfall från volatila kompontenter, främst pensionsavkastningsskatten. Sammantaget anser rådet att Danmark kan väntas följa stabilitets- och tillväxtpaktens regler under 2019 och 2020.

               (6)Danmarks forsknings- och innovationssystem kännetecknas av höga investeringsnivåer, en solid grund i form av mänskliga resurser och vetenskaplig spetskompetens. Den danska forsknings- och innovationsverksamheten är dock koncentrerad till ett relativt litet antal aktörer, till exempel storbolag och stiftelser, som främst är verksamma inom läkemedel och bioteknik, vilket gör forsknings- och innovationssystemet sårbart för externa störningar. Det verkar därför finnas utrymme för att investera mera i att öka antalet mycket innovativa företag.

               (7)För att främja en hållbar tillväxt för alla i Danmark är det mycket viktigt att säkerställa arbetskraftsutbudet i tider av demografiska och tekniska förändringar och att åtgärda bristen på arbetskraft, särskilt yrkesutbildad personal och it-specialister. Reformer och investeringar som gör yrkesutbildningarna mer attraktiva och därmed ökar deltagandet får sannolikt en positiv effekt på utbudet av yrkesutbildad personal. Fortsatta investeringar i vuxenutbildning, livslångt lärande och digital kompetens kan också bidra till att lösa problemen. Det skulle dessutom vara bra att satsa på att bättre integrera marginaliserade och missgynnade grupper på arbetsmarknaden. Det gäller i synnerhet unga med låg utbildningsnivå, personer med invandrarbakgrund och personer med nedsatt arbetsförmåga eller funktionsnedsättning. Ett annat fortsatt problem är att det går sämre i skolan för barn med invandrarbakgrund.

               (8)Trots att kvaliteten på vägarna är hög ökar trängseln i trafiken, särskilt runt de större städerna. Det finns också ett behov av att fasa ut de fossila bränslena i transportsektorn, vilket pekar på att det finns investeringsmöjligheter i hållbar transportinfrastruktur för att minska transportsektorns koldioxidutsläpp och minska trängseln, till exempel genom att bygga ut infrastruktur för alternativa bränslen. Regeringen har lagt fram en plan för att minska trängseln runt de större städerna. Planen, som omfattar anslag på 112 miljarder danska kronor (nära 6 % av BNP) mellan 2020 och 2030, är ännu inte antagen.

               (9)Produktiviteten i den danska ekonomin är bland de högsta i EU, men produktivitetsökningarna har avtagit i årtionden. Produktivitetsökningarna är större i exportföretagen än i företag som är skyddade från utländsk konkurrens. Danmark har visserligen vidtagit åtgärder för att stödja produktivitetstillväxten i företag i inhemskt inriktade servicenäringar, men produktivitetsökningarna och konkurrensen i de näringarna släpar ändå efter. Danmark har infört åtgärder för att skärpa konkurrensen i den finansiella sektorn och fortsatt att genomföra försörjningsstrategin.

               (10)Efter flera år med stora prisökningar förefaller bostadspriserna vara övervärderade, särskilt i storstadsområdena. Bostadsprisökningarna planade dock ut under 2018. Dessutom är hushållens skulder i förhållande till deras disponibla inkomster fortfarande högst i EU, trots att de stadigt sjunker. Andelen bolån med rörlig ränta och uppskjuten amortering minskar gradvis, men är fortfarande hög. Nya makrotillsynsåtgärder verka ha tyglat ökningen av nya bolån med hög skuldkvot och belåningsgrad. På senare år har de danska myndigheterna aktiverat den kontracykliska kapitalbufferten och genomfört åtgärder för att öka bankernas motståndskraft, och de har antagit en reform av fastighetsskatten (som träder i kraft 2021) för att sätta stopp för det procykliska fastighetsskattesystemet. Kombinationen av mycket höga skuldkvoter, stora bolåneskulder som är mycket känsliga för räntehöjningar och övervärderade bostadspriser utgör emellertid en risk för den ekonomiska och finansiella stabiliteten och det är därför motiverat med en fortlöpande övervakning.

               (11)Att motverka penningtvätt och terrorismfinansiering har blivit en prioritering för Danmark mot bakgrund av en stor penningtvättskandal med koppling till landets största finansinstitut. Folketinget har nått en politisk överenskommelse om att stärka tillsynen och att anta ett nytt penningtvättpaket som omfattar en strategi för att bekämpa penningtvätt och terrorismfinansiering. Strategin vilar på åtta pelare, bland annat ett tätare samarbete mellan tillsynsmyndigheterna, finansunderrättelseenheten och andra relevanta aktörer. Det finns dock utmaningar kvar och finanstillsynsmyndigheten måste fortfarande anta åtgärder och riktlinjer om hur tillsynen på områdena kan förbättras. Efter antagandet av sådana åtgärder måste man noggrant följa att de genomförs effektivt.

               (12)Programplaneringen för EU-medel för perioden 2021–2027 kan bidra till att åtgärda en del av de brister som identifierats i rekommendationerna, särskilt på de områden som anges i bilaga D till landsrapporten
                  6
               . Danmark skulle på detta sätt bättre kunna utnyttja dessa medel på de identifierade områdena, med beaktande av regionala skillnader.

               (13)Kommissionen har inom ramen för 2019 års europeiska planeringstermin gjort en omfattande analys av Danmarks ekonomiska politik och redogjort för den i 2019 års landsrapport. Kommissionen har även bedömt konvergensprogrammet för 2019, det nationella reformprogrammet för 2019 samt uppföljningen av de rekommendationer Danmark har fått tidigare år. Kommissionen har beaktat inte bara programmens relevans för hållbarheten i finanspolitiken och den socioekonomiska politiken i Danmark utan också att unionens regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i unionen genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på unionsnivå.

               (14)Mot bakgrund av denna bedömning har rådet granskat konvergensprogrammet för 2019 och anser
                  7
                att Danmark väntas följa stabilitets- och tillväxtpakten.

               HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Danmark att 2019 och 2020 vidta följande åtgärder:

               1.Inrikta den investeringsrelaterade ekonomiska politiken på utbildning och färdighetsutveckling, forskning och innovation för att bredda innovationsbasen och inkludera fler företag, samt på hållbara transporter för att minska trängseln i trafiken.

               2.Säkerställa en effektiv tillsyn och tillämpning av regelverket mot penningtvätt.

               Utfärdad i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordförande

                     (1)

                        EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        SWD(2019) 1003 final.

                     (3)

                        Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013 av den 17 december 2013 om fastställande av gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden, Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling och Europeiska havs- och fiskerifonden, om fastställande av allmänna bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden och Europeiska havs- och fiskerifonden samt om upphävande av rådets förordning (EG) nr 1083/2006 (EUT L 347, 20.12.2013, s. 320).

                     (4)

                        COM(2014) 494 final.

                     (5)

                        Det konjunkturrensade saldot exklusive engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder, omräknat av kommissionen enligt den gemensamt överenskomna metoden.

                     (6)

                        SWD(2019) 1003 final.

                     (7)

                        I enlighet med artikel 9.2 i förordning (EG) nr 1466/97.


               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 5.6.2019
            COM(2019) 525 final
            Rekommendation till
            RÅDETS REKOMMENDATION
            om Slovakiens nationella reformprogram 2019 med avgivande av rådets yttrande om Slovakiens stabilitetsprogram 2019

               Rekommendation till

               RÅDETS REKOMMENDATION

               om Slovakiens nationella reformprogram 2019 med avgivande av rådets yttrande om Slovakiens stabilitetsprogram 2019

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

               med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken
                  1
               , särskilt artikel 5.2,

               med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

               med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

               med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

               med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

               med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

               av följande skäl:

               (1)Den 21 november 2018 antog kommissionen den årliga tillväxtöversikten, som inledde 2019 års europeiska planeringstermin för samordning av den ekonomiska politiken. I den togs vederbörlig hänsyn till den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Prioriteringarna i den årliga tillväxtöversikten godkändes av Europeiska rådet den 21 mars 2019. Den 21 november 2018 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Slovakien inte var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet, som godkändes av Europeiska rådet den 21 mars 2019. Den 9 april 2019 antog rådet rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (nedan kallad rekommendationen för euroområdet).

               (2)Med tanke på de nära inbördes kopplingarna mellan ekonomierna i Ekonomiska och monetära unionen bör Slovakien, i egenskap av medlemsstat som har euron som valuta, säkerställa att rekommendationen för euroområdet, vilken avspeglas i rekommendationerna 2 och 4, genomförs till fullo och utan onödiga dröjsmål. I synnerhet kommer åtgärder för att bekämpa korruption och förbättra rättsväsendet att göra det lättare att följa den första rekommendationen för euroområdet när det gäller kvaliteten på institutioner, att inrikta den ekonomiska politiken med koppling till investeringar i de angivna områdena kommer att göra det lättare att följa den andra rekommendationen för euroområdet om att stödja investeringar och åtgärder för att förbättra kompetens kommer att göra det lättare att följa den tredje rekommendationen för euroområdet om arbetsmarknadens funktionssätt.

               (3)Landsrapporten 2019 för Slovakien
                  2
                offentliggjordes den 27 februari 2019. Den innehöll en bedömning av hur väl Slovakien hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som rådet antog den 13 juli 2018, med uppföljningen av tidigare års rekommendationer och med sina nationella Europa 2020-mål.

               (4)Den 25 april 2019 lade Slovakien fram sitt nationella reformprogram för 2019 och sitt stabilitetsprogram för samma år. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas.

               (5)Vid programplaneringen för de europeiska struktur- och investeringsfonderna (nedan kallade ESI-fonder) för 2014–2020 har relevanta landsspecifika rekommendationer beaktats. Enligt artikel 23 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013
                  3
                får kommissionen begära att en medlemsstat ska se över och föreslå ändringar av sin partnerskapsöverenskommelse och av relevanta program när så krävs för att stödja genomförandet av relevanta rekommendationer från rådet. Kommissionen har i riktlinjerna för tillämpning av åtgärder som sammanlänkar effektiva europeiska struktur- och investeringsfonder med sund ekonomisk styrning
                  4
                beskrivit närmare hur den kommer att tillämpa denna bestämmelse.

               (6)Slovakien omfattas för närvarande av stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del. I sitt stabilitetsprogram för 2019 väntar sig regeringen att det totala saldot i de offentliga finanserna kommer att förbättras från ett underskott på 0,7 % av BNP 2018 till en budget i balans 2019 för att sedan vara oförändrat till 2022. På grundval av det omräknade strukturella saldot
                  5
                kommer det medelfristiga budgetmålet – vilket har ändrats från ett strukturellt underskott på 0,5 % av BNP 2019 till 1 % av BNP 2020 – att kunna uppnås under 2020. Enligt stabilitetsprogrammet för 2019 kommer den offentliga skuldkvoten att sjunka gradvis från 47,5 % 2019 till 44,4 % 2022. Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för dessa budgetprognoser är realistiskt. Samtidigt har de åtgärder som ska stödja de planerade underskottsmålen från 2019 och framåt inte beskrivits tillräckligt. Budgeten innefattar en ospecificerad utgiftskategori som kallas budgetreserver (uppgående till 0,7 % av BNP), vilket minskar förutsägbarheten för budgetgenomförandet.

               (7)Den 13 juli 2018 rekommenderade rådet Slovakien att säkerställa att den nominella ökningen av de primära offentliga nettoutgifterna
                  6
                inte överstiger 4,1 % under 2019, vilket motsvarar en årlig strukturell anpassning på 0,5 % av BNP. Med beaktande av kommissionens höstprognos 2018, enligt vilken Slovakien kommer att ligga närmare sitt medelfristiga mål under 2019, och enligt reglerna för upphävande av frysningen av kravet på anpassning, bör den nominella ökningen av de primära offentliga nettoutgifterna inte överstiga 4,6 %, vilket motsvarar en årlig strukturell anpassning på 0,3 % under 2019. Enligt kommissionens vårprognos 2019 finns det en risk för en betydande avvikelse från den rekommenderade finanspolitiska anpassningen under 2018 och 2019 tillsammans.

               (8)Slovakien bör kunna uppnå sitt medelfristiga budgetmål 2020. Enligt kommissionens vårprognos för 2019 är detta vid oförändrad politik förenligt med en högsta nominell ökning av de primära offentliga nettoutgifterna på 4,6 %, vilket motsvarar en strukturell anpassning på 0,3 % av BNP. Enligt kommissionens vårprognos 2019 finns det vid oförändrad politik en risk för en betydande avvikelse från det kravet för åren 2019 och 2020 tillsammans. Enligt prognoserna kommer Slovakien att iaktta skuldregeln 2019 och 2020. Sammantaget anser rådet att de nödvändiga åtgärderna bör vidtas från och med 2019 för att Slovakien ska följa stabilitets- och tillväxtpaktens bestämmelser.

               (9)Slovakiens offentliga finanser står fortfarande inför medelhöga risker när det gäller den finanspolitiska hållbarheten på lång sikt. Enligt kommissionens rapport om de offentliga finansernas hållbarhet 2018 krävs en ackumulerad förbättring på 2,5 procentenheter av BNP av det strukturella primärsaldot för att stabilisera skuldkvoten på lång sikt jämfört med ett scenario med oförändrad politik. Detta beror framför allt på den väntade ökningen av utgifter för pensioner och hälso- och sjukvård som driver upp kostnaderna för en åldrande befolkning (tillsammans 1,8 procentenheter av BNP). Då födelsetalen är låga samtidigt som den förväntade livslängden i Slovakien väntas öka, beräknas äldreförsörjningskvoten (andelen äldre i förhållande till arbetskraften, dvs. andelen av befolkningen som arbetar eller utbildar sig) nästan ha tredubblats 2060. År 2016 gick det bara ungefär tre icke förvärvsarbetande personer över 65 på tio arbetande, men detta väntas öka till över sju icke förvärvsarbetande personer på tio arbetande fram till 2060 (den ekonomiska äldreförsörjningskvoten). Införandet av automatisk anpassning av pensionsåldern till den förväntade livslängden skulle gradvis förbättra pensionssystemets långsiktiga hållbarhet. Detta har betraktats som ett viktigt sätt att säkerställa rättvisa mellan generationerna och långsiktig hållbarhet. Oron över pensionssystemets långsiktiga hållbarhet har ökat sedan parlamentet den 28 mars 2019 antog en författningsändring om införande av ett tak för pensionsåldern (64 för män och kvinnor utan barn, och ett avdrag för kvinnor på ett halvår för vart och ett av de första tre barnen) och avskaffande av de automatiska anpassningarna till den förväntade livslängden. Enligt Slovakiens finanspolitiska råd medför pensionstaket en ytterligare ökning av utgifterna på 1,6 % av BNP, från 8,6 % 2016 till 11,4 % 2070, jämfört med ökningen på 9,8 % enligt prognosen i 2018 års åldranderapport. Detta ökar hållbarhetsriskerna avsevärt. Det har än så länge inte lagts fram några kompensationsåtgärder, och effekterna på äldres inkomst och fattigdom har inte beräknats.

               (10)Trots vissa framsteg i bekämpningen av skattefusk är efterlevnaden av skattereglerna fortfarande en utmaning och den bristande efterlevnaden av momslagstiftningen var 2016 mer än dubbelt så hög som EU-genomsnittet. Åtgärderna i den tredje handlingsplanen förväntas ge positiva resultat, men vissa av dem har ännu inte genomförts. Exempelvis kommer införandet av elektroniska skattedeklarationer sannolikt att minska den administrativa bördan för skattebetalarna, men om man inte lyckas genomföra alla planerade åtgärder finns det risk att den sammanlagda effekten minskar. Samtidigt kan en genomtänkt ram med politiska åtgärder bidra till att minska de ofta förekommande ändringarna av skattelagstiftningen och främja en förenkling av den. Slutligen är miljö- och fastighetsbeskattningens inkomstpotential underutnyttjad jämfört med andra EU-länder.

               (11)Den positiva utvecklingen på arbetsmarknaden, som kännetecknas av ökad sysselsättning och historiskt låga nivåer av arbetslöshet, fortsätter. Det har gjorts goda framsteg med att genomföra handlingsplanen för långtidsarbetslösa, som har bidragit till att minska antalet långtidsarbetslösa med en tredjedel på två år. Långtidsarbetslösheten ligger dock fortfarande över EU-genomsnittet, särskilt för lågutbildade, unga och romer. Som kontrast till den sjunkande arbetslösheten har bristen på kvalificerad arbetskraft blivit ett allvarligt problem. Det är fortsatt stora regionala skillnader på arbetsmarknaden, med högre arbetslöshet främst i tre regioner i östra Slovakien och brist på arbetskraft i landets västra del. Fortsatt kapacitetsuppbyggnad för arbetsgivare och fackföreningar behövs för att främja ett mer aktivt engagemang från dem.

               (12)Insatserna för att förbättra anställbarheten har begränsad omfattning och begränsat genomslag. Utbildnings- och omskolningsprogram har förstärkts, men de är fortfarande otillräckliga och inte tillräckligt målinriktade på långtidsarbetslösa och missgynnade grupper. Utbildningssystemet bidrar inte tillräckligt till den socioekonomiska utvecklingen och är underfinansierat på alla nivåer. Utbildningsresultatens låga kvalitet, romernas deltagande i ordinarie, inkluderande utbildning ända från tidig barndom och effektiv integration av elever från socioekonomiskt missgynnade miljöer i utbildningen (med tanke på den stigande andelen personer med endast grundskoleutbildning) är akuta utmaningar. Utbildningsresultaten och nivån på de grundläggande färdigheterna är fortfarande låga internationellt sett och är starkt påverkade av elevernas socioekonomiska bakgrund. Att se till att Slovakiens befolkning utrustas med bättre färdigheter för en ekonomi och ett samhälle i förändring är en utmaning. Trots successiva lönehöjningar fram till 2020 är läraryrket fortfarande oattraktivt och lärarbristen ökar. Dessutom är den inledande utbildningens kvalitet och relevans och lärarnas möjligheter till yrkesutveckling begränsade. De nuvarande åtgärderna för att främja en rättvis utbildning för alla har hittills inte motsvarat förväntningarna, och inga verkliga framsteg har gjorts vad gäller att minska segregeringen av romska elever. Regeringen har antagit en nationell reformplan för utbildning och uppfostran (2018–2027) och en första handlingsplan (2018–2019) (tillsammans med en preliminär budget) samt ny lagstiftning om kvalitetssäkring inom högre utbildning. Det är mycket viktigt att dessa åtgärder genomförs och övervakas på ett effektivt sätt för att se om de ger de förväntade resultaten.

               (13)Den låga sysselsättningen bland kvinnor beror på att den långa föräldraledigheten sällan utnyttjas av män, och späds dessutom på av begränsad tillgång till barnomsorg samt långvarig vård och omsorg till överkomlig kostnad. Den totala andelen barn i barnomsorg är extremt låg, särskilt när det gäller barn under tre års ålder. Regeringen har antagit ett nytt beslut om obligatoriskt deltagande i förskoleverksamhet från och med fem års ålder, med verkan från och med 2020. Det behövs dock ytterligare investeringar i och uppmuntran att delta i barnomsorg och förskola.

               (14)Även om andelen personer som riskerar fattigdom eller social utestängning ligger under EU-genomsnittet, är nivåerna betydligt högre i ett antal regioner i södra och östra Slovakien. Tillgången till utbildning av hög kvalitet för alla utgör en betydande flaskhals, där de regionala skillnaderna är särskilt stora när det gäller andelen elever med endast grundskoleutbildning. Andra flaskhalsar gäller tillgången till hälso- och sjukvård, långvarig vård och omsorg, subventionerade boenden och andra väsentliga tjänster för missgynnade grupper, särskilt romer, liksom människor med funktionsnedsättningar samt människor som är drabbade av hemlöshet och utestängning från bostadsmarknaden. En integrerad strategi är nödvändig för att främja social inkludering för dessa grupper.

               (15)Reformer som syftar till att öka hälso- och sjukvårdssystemets kostnadseffektivitet ökar, även om det varierar mellan vård- och omsorgsområdena i hur hög grad de har genomförts. De politiska åtgärder som vidtogs efter översynen av hälso- och sjukvårdsutgifterna har gett vissa positiva resultat, främst efter en rad åtgärder för att begränsa kostnaderna för läkemedel och medicintekniska produkter. Det finns dock fortfarande utrymme för ökad effektivitet och en mer prisvärd vård genom en strategisk omfördelning av resurserna mellan vårdområdena. Vården tillhandahålls fortfarande alltför ofta på sjukhusen, som trots regelbundna skuldlättnader fortsätter att dra på sig skulder och har svårt att finansiera de investeringar som krävs för att förbättra vårdens effektivitet och kvalitet. Att stärka primärvården är avgörande för att minska onödig användning av sjukhustjänster, men det låga antalet allmänläkare och det begränsade utbudet av tjänster inom primärvården är ett hinder för att öka hälso- och sjukvårdssystemets effektivitet. Eftersom regeringen har vidtagit åtgärder för att komma till rätta med bristen på vårdpersonal kommer det att vara viktigt att låta dessa åtgärder samverka med en mer långsiktig strategi för att gradvis decentralisera tjänster från akutvården, stärka primärvården och bygga ut den förebyggande vården.

               (16)Ett splittrat forskningssystem gör att offentliga investeringar i forskning och utveckling inte får avsedd verkan gällande att höja kvaliteten på den vetenskapliga forskningen och attraherar inte privat finansiering. Forsknings- och innovationspolitiken lider av ineffektiv samordning mellan ministerier och andra aktörer, vilket leder till att omfattande reformer försenas och misslyckas. Den mindre lyckade omvandlingen av den slovakiska vetenskapsakademin väckte oro om kontinuiteten i verksamheten, vilket ledde till att hela processen föll samman. Om riktade åtgärder inte vidtas eller misslyckas, tillsammans med begränsat engagemang hos forskningsinstitutionerna och begränsad forskningskapacitet, bidrar det sammantaget till låga privata forsknings- och utvecklingsutgifter. Totalt sett ligger nivåerna för företagens forskning och utveckling fortfarande bland de lägsta i EU, och verksamheten är inriktad på medel- och högteknologisk tillverkningsindustri, där multinationella företag dominerar. Åtgärder för att stimulera kunskapsöverföring, stärka innovationskapaciteten i industrin och förbättra samarbetet mellan näringslivet och den akademiska världen fortskrider långsamt.

               (17)För att öka Slovakiens produktivitet och upprätthålla konvergensen krävs även fortsatta investeringar i bland annat digital infrastruktur, transportinfrastruktur och energieffektivitet. Det finns ett behov av att förbättra den grundläggande fasta bredbands- och 4G-täckningen och spridningen av ultrasnabbt bredband. Investeringar i energieffektivitet, särskilt inom fastighetssektorn, och miljöteknik kan vara en källa till grön tillväxt och bidra till att bevara knappa miljöresurser. För att mindre utvecklade regioner ska kunna komma i kapp och bli mer kunskapsbaserade, konkurrenskraftiga och produktiva krävs dessutom mer strategiska investeringar för att fylla luckor i infrastrukturen och förbättra transportnäten. Slovakien släpar efter när det gäller att slutföra det centrala väg- och järnvägsnätet i det transeuropeiska transportnätet, till exempel Rhen-Donau-korridoren. Brister i transportnätet kan åtgärdas genom att förbättra det befintliga kollektivtrafiknätets sammankopplingsmöjligheter, intermodalitet och driftskompatibilitet samt genom att främja hållbara transportsätt.

               (18)En tung administrativ börda och regelbörda kan inverka negativt på investeringar och innovation, särskilt för små och medelstora företag. Trots regeringens ansträngningar minskar den administrativa bördan inte tillräckligt mycket, och det slovakiska företagsklimatet halkar efter i internationella jämförelser. Lagstiftningens kvalitet och bristen på förutsägbarhet är ett problem för företagen. Dessa utmaningar bör hanteras genom ett fullständigt genomförande av Slovakiens strategi för bättre lagstiftning (RIA2020) och en förstärkning av Slovakiens centrum för bättre lagstiftning. Den slovakiska sektorn för fria yrkesutövare är fortfarande starkt reglerad. Regleringen är mer begränsande än det viktade EU-genomsnittet för advokater, patentombud, väg- och vatteningenjörer, arkitekter, revisorer, turistguider och fastighetsmäklare.

               (19)Regeringen håller på att reformera praxis för offentlig upphandling väsentligt genom att se över regelverket för att förenkla handläggningen och minska transaktionskostnaderna. Den nya inriktningen på professionalisering är välkommen, men de allmänna fördelarna visar sig dock endast långsamt. I ett klimat av misstro mot offentliga institutioner måste de offentliga upphandlarna anstränga sig mer för att återfå näringslivets, mediernas och allmänhetens förtroende. Detta är ett hinder för införandet av de mycket välbehövliga nya metoderna. Ansträngningarna för att öka användningen av kvalitetskriterier måste öka för att ge mer valuta för pengarna och förbättra den strategiska användningen av offentlig upphandling.

               (20)Slovakiens offentliga förvaltning hämmas fortfarande av ineffektivitet och flaskhalsar, vilket framför allt beror på ineffektivt samarbete mellan myndigheter. Bristen på kapacitet och strategisk planering samt administrativ ineffektivitet hämmar ett smidigt genomförande av ESI-fonderna. Som en följd av detta gick Slovakien miste om 120 miljoner euro i finansiering för 2014–2020, samtidigt som fördelningen av medel till de slutliga stödmottagarna fortfarande är låg. Dessutom ledde suboptimala förberedelser av projekt som fått medel från ESI-fonderna till försenade investeringar och snäva tidsfrister för offentliga upphandlingar, vilket ökade risken för oriktigheter.

               (21)Korruption fortsätter att utgöra en utmaning, och viljan att lagföra ärenden om korruption på hög nivå har varit begränsad. Bekämpningen av korruption hindras av brister i polis- och åklagarmyndigheternas organisation och rutiner och ett svagt skydd för visselblåsare. Att förbättra rättsväsendets ändamålsenlighet, däribland dess oberoende, förblir också en utmaning. Trots vissa förbättringar i fråga om effektivitet och kvalitet kvarstår farhågor om rättsväsendets oberoende, och de fördröjda utnämningarna av domare i författningsdomstolen kan påverka rättsväsendets funktion.

               (22)Programplaneringen för EU-medel för perioden 2021–2027 kan bidra till att åtgärda en del av de brister som identifierats i rekommendationerna, särskilt de områden som anges i bilaga D till landsrapporten
                  7
               . Slovakien skulle på detta sätt bättre kunna utnyttja dessa medel på de identifierade områdena, med beaktande av regionala skillnader. Att stärka landets administrativa kapacitet att förvalta dessa medel är en viktig faktor för att den här investeringen ska lyckas.

               (23)Kommissionen har inom ramen för 2019 års europeiska planeringstermin gjort en omfattande analys av Slovakiens ekonomiska politik och redogjort för den i 2019 års landsrapport. Kommissionen har även bedömt stabilitetsprogrammet för 2019 och det nationella reformprogrammet för 2019 samt uppföljningen av de rekommendationer Slovakien har fått tidigare år. Kommissionen har beaktat inte bara programmens relevans för hållbarheten i finanspolitiken och den socioekonomiska politiken i Slovakien, utan också att unionens regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i unionen genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på unionsnivå.

               (24)Mot bakgrund av denna bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet för 2019 och dess yttrande
                  8
                återspeglas särskilt i rekommendation 1.

               HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Slovakien att 2019 och 2020 vidta följande åtgärder:

               1.Uppnå det medelfristiga budgetmålet 2020. Säkerställa de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet, särskilt i hälso- och sjukvården och i pensionssystemen.

               2.Förbättra kvaliteten på och inkluderingen i utbildningen på alla nivåer och uppmuntra kompetens. Förbättra tillgången till barnomsorg och långvarig vård och omsorg av god kvalitet till överkomligt pris. Främja integration av missgynnade grupper, särskilt romer.

               3.Inrikta den investeringsrelaterade ekonomiska politiken på hälso- och sjukvård, forskning och innovation, transporter, särskilt i fråga om hållbarhet, digital infrastruktur, energieffektivitet, de små och medelstora företagens konkurrenskraft samt subventionerat boende, med beaktande av regionala skillnader. Öka användningen av kvalitets- och livscykelrelaterade kostnadskriterier i offentlig upphandling.

               4.Fortsätta att förbättra rättsväsendets ändamålsenlighet, med fokus på att stärka oberoendet, även när det gäller tillsättningar av tjänster inom rättsväsendet. Öka satsningarna på att upptäcka och lagföra korruption, särskilt i fall av storskalig korruption.

               Utfärdad i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordförande

                     (1)

                        EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        SWD(2019) 1024 final.

                     (3)

                        Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013 av den 17 december 2013 om fastställande av gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden, Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling och Europeiska havs- och fiskerifonden, om fastställande av allmänna bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden och Europeiska havs- och fiskerifonden samt om upphävande av rådets förordning (EG) nr 1083/2006 (EUT L 347, 20.12.2013, s. 320).

                     (4)

                        COM(2014) 494 final.

                     (5)

                        Det konjunkturrensade saldot exklusive engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder, omräknat av kommissionen enligt den gemensamt överenskomna metoden.

                     (6)

                        Primära offentliga nettoutgifter omfattar totala offentliga utgifter exklusive ränteutgifter, utgifter för EU-program som motsvaras fullt ut av inkomster från EU-medel samt icke-diskretionära förändringar i utgifter för arbetslöshetsförmåner. Nationellt finansierade fasta bruttoinvesteringar är utjämnade över en fyraårsperiod. Diskretionära åtgärder på inkomstsidan eller lagstadgade inkomstökningar är inräknade. Engångsåtgärder på såväl inkomst- som utgiftssidan räknas av mot varandra.

                     (7)

                        SWD(2019) 1024 final.

                     (8)

                        Enligt artikel 5.2 i rådets förordning (EG) nr 1466/97.


               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 5.6.2019
            COM(2019) 503 final
            Rekommendation till
            RÅDETS REKOMMENDATION
            om Tjeckiens nationella reformprogram 2019 med avgivande av rådets yttrande om Tjeckiens konvergensprogram 2019

               Rekommendation till

               RÅDETS REKOMMENDATION

               om Tjeckiens nationella reformprogram 2019 med avgivande av rådets yttrande om Tjeckiens konvergensprogram 2019

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

               med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken
                  1
               , särskilt artikel 9.2,

               med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

               med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

               med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

               med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

               med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

               av följande skäl:

               (1)Den 21 november 2018 antog kommissionen den årliga tillväxtöversikten, som inledde 2019 års europeiska planeringstermin för samordning av den ekonomiska politiken. I den togs vederbörlig hänsyn till den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Prioriteringarna i den årliga tillväxtöversikten godkändes av Europeiska rådet den 21 mars 2019. Den 21 november 2018 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Tjeckien inte var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning.

               (2)Landsrapporten 2019 för Tjeckien
                  2
                offentliggjordes den 27 februari 2019. Den innehöll en bedömning av hur väl Tjeckien hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som rådet antog den 13 juli 2018, med uppföljningen av tidigare års rekommendationer och med sina nationella Europa 2020-mål.

               (3)Den 30 april 2019 lade Tjeckien fram sitt nationella reformprogram för 2019 och sitt konvergensprogram för samma år. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas.

               (4)Vid programplaneringen för de europeiska struktur- och investeringsfonderna för 2014–2020 har relevanta landsspecifika rekommendationer beaktats. Enligt artikel 23 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013
                  3
                får kommissionen begära att en medlemsstat ska se över och föreslå ändringar av sin partnerskapsöverenskommelse och av relevanta program när så krävs för att stödja genomförandet av relevanta rekommendationer från rådet. Kommissionen har i riktlinjerna för tillämpning av åtgärder som sammanlänkar effektiva europeiska struktur- och investeringsfonder med sund ekonomisk styrning
                  4
                beskrivit närmare hur den kommer att tillämpa denna bestämmelse.

               (5)Tjeckien omfattas för närvarande av stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del. I sitt konvergensprogram för 2019 räknar regeringen med att gå från ett budgetöverskott på 0,3 % av BNP under 2019 till ett underskott på 0,2 % under 2020, vilket sedan förväntas gradvis försämras till 0,5 % fram till 2022. På grundval av det omräknade strukturella saldot
                  5
                kommer det medelfristiga budgetmålet – vilket har ändrats från ett strukturellt underskott på 1 % av BNP 2019 till 0,75 % av BNP 2020 – fortsätta att överträffas under hela programperioden. Enligt konvergensprogrammet för 2019 kommer den offentliga skuldkvoten att sjunka gradvis till 29,7 % av BNP under 2022. Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för dessa budgetprognoser är realistiskt. Riskerna för budgetmålen verkar i stort sett balanserade, med en förväntad fortsatt ökning av lönerna i den offentliga sektorn och sociala transfereringar, men med en liten minskning av de totala inkomsterna som andel av BNP. Enligt kommissionens vårprognos 2019 förväntas det strukturella saldot minska till ca -0,1 % av BNP 2019 och -0,4 % av BNP 2020 och därmed hålla sig över det medelfristiga budgetmålet. Sammantaget anser rådet att Tjeckien kan förväntas följa stabilitets- och tillväxtpaktens regler 2019 och 2020.

               (6)Tjeckien löper en medelhög risk för de offentliga finansernas hållbarhet på lång sikt, huvudsakligen på grund av kostnaderna för den åldrande befolkningen. Pensionsutgifterna är den viktigaste faktorn som inverkar negativt på den långsiktiga hållbarheten, eftersom de 2070 förväntas ha ökat med cirka 2 procentenheter av BNP. Riskerna på lång sikt beror på ogynnsamma demografiska förhållanden i kombination med taket för den lagstadgade pensionsåldern på 65 år. Äldrekvoten, dvs. antalet äldre personer i förhållande till den aktiva befolkningen, kommer därmed att nästan fördubblas och 2070 bli cirka 50 %. Den senaste tidens åtgärder förbättrar pensionernas tillräcklighet. Förutom en mer generös indexering av pensionsförmånerna ökade regeringen det grundläggande pensionsbeloppet och höjde pensionerna för äldre pensionärer. Dessa åtgärder åtföljs dock inte av politiska åtgärder som förbättrar hållbarheten. Till exempel sker ingen automatisk anpassning mellan den förväntade livslängden och den lagstadgade pensionsåldern. För närvarande måste varje ändring av pensionsåldern (lagstadgad och förtida pensionering) föregås av en proposition från regeringen som antas av parlamentet. Sådana åtgärder kan också kombineras med arbetsmarknadspolitiska åtgärder till stöd för längre yrkesliv och underrepresenterade gruppers deltagande. Den beräknade ökningen av de åldersrelaterade offentliga utgifterna för hälso- och sjukvård spås 2070 ha blivit 1,1 procentenheter av BNP, vilket också minskar den finanspolitiska hållbarheten på lång sikt. I detta sammanhang kan en ytterligare konsolidering av sjukhussektorn och investeringar i primärvård och integrerad vård och social omsorg öka hälso- och sjukvårdssystemets kostnadseffektivitet.

               (7)Tjeckiska nationalbanken kan sätta rekommenderade makrotillsynsgränser för utlåning, men enligt gällande lagstiftning har den begränsade sanktionsmöjligheter eftersom den saknar den formella befogenheten att verkställa dem. Även om de tjeckiska bankerna i allmänhet följer rekommendationerna, skulle bindande lagstiftning sannolikt leda till att bankernas efterlevnad ökar, vilket skulle garantera finansiell stabilitet och minska låntagarnas risker. Ett förslag till ändring av lagen om Tjeckiska nationalbanken diskuteras fortfarande.

               (8)Trots vissa förbättringar är korruptionen fortfarande ett problem för företagen och kan hindra ekonomisk verksamhet. På den positiva sidan håller de reformer som beslutades 2017, bland annat i fråga om offentlig upphandling, på att genomföras, medan vissa återstående åtgärder slutligen antagits av regeringen och överlämnats till parlamentet för behandling. Det rör sig bland annat om förslag om att utvidga riksrevisionens uppdrag till regionerna och kommunerna, och om utnämningar i statligt ägda företag, ett område med jävsproblematik där reglering är av avgörande betydelse. Förslagen om skydd för visselblåsare och om lobbyverksamhet har dock ännu inte antagits.

               (9)Tjeckien har goda resultat på arbetsmarknaden. Sysselsättningen har ökat stadigt de senaste sju åren och arbetslösheten har minskat avsevärt. Arbetsmarknadspotentialen hos kvinnor med små barn, lågutbildade och personer med funktionsnedsättning är dock fortfarande underutnyttjad. Med tanke på arbetskraftsbristen finns det uppenbarligen utrymme att öka deras deltagande på arbetsmarknaden. Sysselsättningsklyftan och löneklyftan mellan könen är fortfarande stora, trots de åtgärder som nyligen vidtagits för att göra föräldraledigheten mer flexibel och öka antalet barnomsorgsinrättningar. Sysselsättningen bland kvinnor är fortfarande betydligt lägre än bland män. Den dåliga tillgången till barnomsorg till rimliga priser, den långa föräldraledigheten, den låga användningen av flexibla arbetsformer och bristen på inrättningar för långvarig vård och omsorg har fortfarande stor inverkan på deltagandet på arbetsmarknaden. Det var 2017 bara 6,5 % av barnen under tre års ålder som gick i formell barnomsorg (jämfört med EU-genomsnittet på 34,2 %). Även om lågutbildade utgör en liten del av befolkningen är deras sysselsättningsgrad mycket lägre än för medel- och högutbildade. Sysselsättningsgraden för personer med funktionsnedsättning är också fortfarande låg. På grund av begränsad kapacitet kan de offentliga arbetsförmedlingarna för närvarande inte ge arbetssökande individanpassat, kontinuerligt stöd. Om de offentliga arbetsförmedlingarna ökar sin uppsökande verksamhet och aktiveringskapacitet, kan det tillsammans med effektiva och riktade aktiva arbetsmarknadsåtgärder öka missgynnade gruppers deltagande.

               (10)Arbetskraftsrelaterade och demografiska begränsningar i en ekonomi där tillverkningsindustri har stor betydelse kräver ökade investeringar i utbildning, även för vuxna arbetstagare, så att landet förbereds på att hantera de utmaningar som följer av strukturomvandlingar inom ekonomin, t.ex. morgondagens tekniska omställningar. Det kan uppstå kvalitativa felmatchningar i fråga om kompetens, bland annat sådana som beror på framtidens automatisering och robotisering, särskilt inom den digitala sektorn. De nya jobben kräver ny kompetens och omfattande investeringar, särskilt inom avancerad teknisk kompetens och digital kompetens som förväntas behövas till följd av automatiseringen av dagens verkstadsjobb. Även om olika initiativ för en heltäckande kompetensstrategi har lagts fram de senaste åren, har de ännu inte utvecklats till ett verkligt helhetsgrepp.

               (11)Utbildningsresultaten påverkas fortfarande starkt av studenternas socioekonomiska bakgrund. En reform för ett mer inkluderande utbildningssystem introducerades 2016 med stöd av Europeiska socialfonden. För att reformen ska lyckas måste det finnas tillräcklig, långvarig nationell finansiering, ytterligare fortbildning för lärare och lärarassistenter samt ökad medvetenhet hos allmänheten om fördelarna med en inkluderande utbildning. Även om resultaten generellt sett är positiva har utbildningsreformen för inkluderande utbildning än så länge begränsad inverkan på romska barns deltagande i den allmänna utbildningen. Låga investeringar, läraryrkets begränsade attraktionskraft och socioekonomisk ojämlikhet hämmar utbildningsresultaten. Det råder brist på lärare på grund av yrkets låga prestige, låga löner jämfört med andra yrken, trots att lönerna ökat på senare tid, och begränsade utvecklingsmöjligheter. Läraryrket är fortfarande relativt oattraktivt för begåvade unga människor. Bristen på kvalificerade lärare i kombination med en förväntat ogynnsam befolkningsutveckling tyder på att det kommer att bli svårare att rekrytera och behålla lärare framöver.

               (12)Trots att Tjeckien är ett genomfartsland är utbyggnaden av de europeiska transportnäten, däribland TEN-T-korridorerna, långt ifrån färdig. Transportinfrastrukturen i förorterna är också bristfällig, vilket begränsar tillgången till bostäder till överkomliga priser och människors pendlingsmöjligheter. Dåliga transportförbindelser avskräcker också från företagande, särskilt i avlägsna områden. Utbyggnaden av förorterna pågår fortfarande i storstadsområdena, men transportnäten i förorterna släpar efter, särskilt när det gäller järnvägsinfrastruktur. Landet uppvisar dåliga resultat när det gäller koldioxidutsläpp, särskilt i fråga om andelen förnybar energi inom transportsektorn och användningen av elfordon. Den planerade utbyggnaden av laddningsinfrastrukturen kommer kanske inte heller vara tillräcklig för att tillgodose framtida behov. Ökade investeringar i hållbara transporter skulle också kunna minska luftföroreningar och buller och mildra konsekvenserna för folkhälsan, särskilt i tätorterna. Den digitala infrastrukturen håller på att förbättras, men klyftan mellan stad och land kvarstår, eftersom endast 59 % av hushållen på landsbygden har bredbandstäckning. Att uppgradera de äldre kopparnäten och bygga ut fasta trådlösa accesslösningar är inte tillräckligt för att uppnå uppkopplingsmålen för 2025. För att tillgodose framtidens behov av uppkopplingar krävs investeringar i nät med mycket hög kapacitet (dvs. optisk fiber) och lämpliga åtgärder på efterfrågesidan.

               (13)Den tjeckiska ekonomin är fortfarande en av de mest energiintensiva i EU, eftersom energieffektiviteten endast långsamt förbättras, särskilt inom fastighetssektorn. Energiintensiteten är högst i industrin och bostadssektorn. En förbättring av energieffektiviteten skapar också ett tillfälle för att öka Tjeckiens konkurrenskraft genom minskade energikostnader för hushåll och företag, renare industrier och en uppflyttning i värdekedjan. Kol dominerar energisektorn, är den största källan till koldioxidutsläpp och utgör också ett betydande hot mot den lokala luftkvaliteten. Utsläppen av växthusgaser från vägtransporter har ökat kraftigt de senaste fem åren. När det gäller klimatanpassning och riskförebyggande saknas lämpliga förebyggande åtgärder, beredskap och motståndskraft mot katastrofer.

               (14)Den administrativa bördan och regelbördan kan hämma investeringarna. Många tjeckiska företag anser att den administrativa bördan och regelbördan är ett stort hinder för investeringar. En föränderlig lagstiftning och komplicerade administrativa rutiner är fortfarande allvarliga hinder för företagen. Kostnaden för att genomdriva avtal, ideliga ändringar av skatte- och arbetsmarknadslagstiftningen och svårigheter att få bygglov kan avskräcka investeringar i landet. Graden av administrativ börda varierar också avsevärt mellan regionerna. Den senaste tidens förslag syftar till att förenkla planförfarandena, särskilt för stora infrastrukturprojekt. Regeringen förbereder sig också på att utarbeta en ny bygglag senast 2021, i samarbete med arbetsmarknadens parter. Ansvaret för marknadskontroll av produkter är fördelat på flera olika organisationer, har överlappningar och innebär utmaningar för resurseffektiv samordning och verkningsfullt samarbete.

               (15)Samtidigt som öppenheten och utbildningen förbättras ligger metoderna för offentlig upphandling fortfarande efter när det gäller konkurrenskraft (på grund av den höga andelen förfaranden med enbart ett mottaget anbud), användning av kvalitetskriterier och förtroende för de offentliga institutionerna. De allra flesta beslut om offentlig upphandling fortsätter att tilldelas enligt det lägsta priset, eftersom ett strategiskt tillvägagångssätt ännu inte har antagits. Tonvikten har ökat, om än långsamt trots den bevisade potentialen, på centraliserad upphandling och på användning av gemensam expertis.

               (16)Tjeckien har ännu inte skapat ett fullt fungerande innovationsekosystem som bygger på inhemsk forskning och utveckling. Landet är fortfarande måttligt innovativt inom EU, trots att forsknings- och utvecklingsintensiteten ökat. Detta kan bero på att de offentliga investeringarna saknar en helt sammanhängande strategi för att öka de blygsamma forskningsresultaten och förbättra samarbetet mellan näringsliv och högskolor. Produktivitetsökningarna drivs främst på av de utländska storföretagen, medan de inhemska företagen släpar efter i fråga om förädlingsvärde. Den totala faktorproduktiviteten, som är ett mått på hur effektivt kapital och arbetskraft används i produktionen, har dessutom ökat relativt långsamt. Mer fokus på inhemsk innovation skulle kunna öka produktiviteten i hela näringslivet, även för små och medelstora företag.

               (17)Programplaneringen för EU-medel för perioden 2021–2027 kan bidra till att åtgärda en del av de brister som identifierats i rekommendationerna, särskilt på de områden som anges i bilaga D till landsrapporten
                  6
               . Tjeckien skulle på detta sätt bättre kunna utnyttja dessa medel på de identifierade områdena, med beaktande av regionala skillnader. Att stärka landets administrativa kapacitet att förvalta dessa medel är en viktig faktor för att den här investeringen ska lyckas.

               (18)Kommissionen har inom ramen för 2019 års europeiska planeringstermin gjort en omfattande analys av Tjeckiens ekonomiska politik och redogjort för den i 2019 års landsrapport. Kommissionen har även bedömt konvergensprogrammet för 2019 och det nationella reformprogrammet för 2019 samt uppföljningen av de rekommendationer Tjeckien har fått tidigare år. Kommissionen har beaktat inte bara programmens relevans för hållbarheten i finanspolitiken och den socioekonomiska politiken i Tjeckien, utan också att unionens regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet att stärka unionens övergripande ekonomiska styrning genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på unionsnivå.

               (19)Mot bakgrund av denna bedömning har rådet granskat konvergensprogrammet för 2019 och anser att
                  7
                Tjeckien väntas följa stabilitets- och tillväxtpakten.

               HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Tjeckien att 2019 och 2020 vidta följande åtgärder:

               1.Förbättra pensionssystemets samt hälso- och sjukvårdssystemets finanspolitiska hållbarhet på lång sikt. Anta de åtgärder mot korruption som behandlas.

               2.Främja sysselsättningen för kvinnor med små barn, bland annat genom att förbättra tillgången till barnomsorg till rimlig kostnad, och för missgynnade grupper. Öka utbildningssystemens kvaliteten och inkludering, bland annat genom att främja teknisk och digital kompetens och främja läraryrket.

               3.Fokusera den investeringsrelaterade ekonomiska politiken på transporter, särskilt när det gäller hållbarhet, digital infrastruktur och övergången till ett koldioxidsnålt och energisnålt samhälle, inklusive energieffektivitet, med beaktande av regionala skillnader. Minska den administrativa bördan på investeringar och möjliggöra mer konkurrens baserad på kvalitet vid offentlig upphandling. Avlägsna de hinder som hämmar utvecklingen av ett fullt fungerande innovationsekosystem.

               Utfärdad i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordförande

                     (1)

                        EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        SWD(2019) 1002 final.

                     (3)

                        Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013 av den 17 december 2013 om fastställande av gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden, Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling och Europeiska havs- och fiskerifonden, om fastställande av allmänna bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden och Europeiska havs- och fiskerifonden samt om upphävande av rådets förordning (EG) nr 1083/2006 (EUT L 347, 20.12.2013, s. 320).

                     (4)

                        COM(2014) 494 final.

                     (5)

                        Det konjunkturrensade saldot exklusive engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder, omräknat av kommissionen enligt den gemensamt överenskomna metoden.

                     (6)

                        SWD(2019) 1002 final.

                     (7)

                        Enligt artikel 9.2 i rådets förordning (EG) nr 1466/97.


               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 18.6.2019
            COM(2019) 281 final
            Rekommendation till
            RÅDETS BESLUT
            om bemyndigande för kommissionen att inleda förhandlingar på Europeiska unionens vägnar för att ingå ett partnerskapsavtal och protokoll om hållbart fiske med Republiken Seychellerna
            {SWD(2019) 209 final} - {SWD(2019) 210 final}

               MOTIVERING

               1.BAKGRUND TILL FÖRSLAGET

               •Motiv och syfte med förslaget

               Kommissionen föreslår förhandlingar om ett nytt partnerskapsavtal om hållbart fiske och ett nytt protokoll till detta med Republiken Seychellerna, som både svarar mot unionsflottans behov och är förenliga med förordning (EU) nr 1380/2013 om den gemensamma fiskeripolitiken och rådets slutsatser av den 19 mars 2012 om kommissionens meddelande om den gemensamma fiskeripolitikens internationella dimension.

               •Förenlighet med befintliga bestämmelser inom området

                  Det nuvarande partnerskapsavtalet om fiske mellan Europeiska unionen och Seychellerna
                     1
                   undertecknades den 28 februari 2007
                     2
                   och trädde i kraft den 2 november 2007 med en löptid på sex år. Avtalet förlängs automatiskt och gäller för närvarande till den 1 november 2019. Det föreslås härmed att ett nytt partnerskapsavtal om hållbart fiske förhandlas fram för att införliva vissa bestämmelser som ingår i förordning (EU) nr 1380/2013
                     3
                   men som inte omfattas av det nu gällande partnerskapsavtalet. Det nuvarande sexåriga protokollet
                     4
                   till partnerskapsavtalet om fiske började tillämpas den 18 januari 2014 och löper ut den 17 januari 2019. I protokollet fastställs fiskemöjligheterna för unionens flotta och motsvarande ekonomiska ersättning som betalas av unionen och fartygsägarna.

                  EU:s årliga offentliga ekonomiska ersättning till Seychellerna uppgår till 5 000 000 EUR
                     5
                  , varav 2 500 000 EUR är öronmärkta för sektorsstöd.

               Partnerskapsavtalet med Seychellerna omfattar fiskemöjligheter avseende tonfisk och långvandrande arter för EU-fartyg från fyra medlemsstater (Spanien, Franskrike, Italien och Portugal). Europeiska unionen har redan byggt upp ett nät av bilaterala partnerskapsavtal om hållbart fiske i Indiska oceanen, närmare bestämt med Mauritius och Madagaskar.

               Partnerskapsavtalen bidrar till att främja den gemensamma fiskeripolitikens mål på internationell nivå, säkerställer att unionens fiske utanför unionens vatten följer samma principer och standarder som det fiske som sker inom ramen för unionsrätten samt främjar alla aspekter av hållbar förvaltning av världshaven. Dessutom bidrar partnerskapsavtalen till att gynna vetenskapligt samarbete mellan EU och dess partner, främja öppenhet och hållbarhet för en bättre förvaltning av fiskeresurser samt uppmuntra styrning genom att stödja uppföljning, kontroll och övervakning av nationella och utländska flottors verksamhet och ge finansiering till kampen mot olagligt, orapporterat och oreglerat fiske (IUU). Partnerskapsavtalen bidrar också till en hållbar utveckling av den lokala fiskerinäringen och till att främja tillväxt och anständigt arbete i samband med fiskeverksamhet. Partnerskapsavtalen stärker Europeiska unionens ställning i internationella och regionala fiskeriorganisationer: vad gäller Seychellerna särskilt inom ramen för Indiska oceanens tonfiskkommission (IOTC)
                  6
               .

               •Förenlighet med unionens politik inom andra områden

                  Förhandlingarna om ett nytt avtal och protokoll med Seychellerna är i linje med EU:s yttre åtgärder i förhållande till länderna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet (AVS-länderna), framför allt med unionens mål när det gäller respekt för demokratiska principer och mänskliga rättigheter.

               2.RÄTTSLIG GRUND, SUBSIDIARITETSPRINCIPEN OCH PROPORTIONALITETSPRINCIPEN

               •Rättslig grund

                  Den rättsliga grunden för beslutet återfinns i artikel 218 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, närmare bestämt i femte delen (om unionens yttre åtgärder) avdelning V (om internationella avtal), där förfarandet för förhandlingar om och ingående av avtal mellan EU och tredjeländer anges.

               •Subsidiaritetsprincipen (för icke-exklusiv befogenhet)

                  Ej tillämpligt, exklusiv befogenhet.

               •Proportionalitetsprincipen

                  Beslutet står i proportion till målet.

               •Val av instrument

                  Instrumentet föreskrivs i artikel 218.3 och 218.4 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.

               3.RESULTAT AV EFTERHANDSUTVÄRDERINGAR, SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSBEDÖMNINGAR

               •Efterhandsutvärderingar/kontroller av ändamålsenligheten med befintlig lagstiftning

                  Under 2019 gjorde kommissionen en efterhandsutvärdering av det nuvarande protokollet till partnerskapsavtalet om fiske med Seychellerna samt en förhandsutvärdering av en eventuell förnyelse av protokollet. Slutsatserna av utvärderingen återfinns i ett separat arbetsdokument från kommissionens avdelningar.

                  I utvärderingen konstaterades att det i EU:s fiskerisektorer finns ett intresse av att fiska i Seychellerna och att en förnyelse av protokollet är i båda parters intresse. En förnyelse av protokollet skulle också förbättra uppföljningen, kontrollen och övervakningen samt bidra till en bättre förvaltning av fisket i regionen.

                  För EU är det viktigt att behålla ett instrument som möjliggör ett fördjupat samarbete inom fiskesektorn med en betydande aktör inom förvaltningen av världshaven på subregional nivå, särskilt med tanke på omfattningen av det fiskeområde som står under dess jurisdiktion. Genom en stärkning av relationen med Seychellerna blir det också lättare att bygga allianser inom ramen för IOTC. Vidare innebär detta att EU-flottan får fortsatt tillträde till ett viktigt fiskeområde för utveckling av fångststrategier inom en flerårig internationell ram. Victorias betydelse som en av de största landningshamnarna bidrar också till det planerade nya protokollets relevans, både för EU:s fiskeindustri och för partnerlandet. För de seychelliska myndigheterna är målet att upprätthålla förbindelserna med EU i syfte att stärka havsförvaltningen, samtidigt som man får tillgång till ett särskilt sektorsstöd som ger möjlighet till finansering över flera år.

               •Samråd med berörda parter

                  Medlemsstaterna, branschföreträdare, internationella organisationer i det civila samhället liksom Seychellernas fiskeriförvaltning och civila samhälle har rådfrågats inom ramen för utvärderingen. Samråd har också ägt rum inom den rådgivande nämnden för fjärrfiske, bland annat i samband med dess möte den 27 mars 2019.

               •Insamling och användning av sakkunnigutlåtanden

                  Ej tillämpligt

               •Konsekvensbedömning

                  Ej tillämpligt

               •Lagstiftningens ändamålsenlighet och förenkling

                  Ej tillämpligt

               •Grundläggande rättigheter

                  I de förhandlingsdirektiv som föreslås i bilaga till beslutet rekommenderas bemyndigande att inleda förhandlingar, inbegripet en klausul om konsekvenserna av kränkningar av mänskliga rättigheter och demokratiska principer.

               4.BUDGETKONSEKVENSER

               Budgetkonsekvenserna av det nya protokollet omfattar utbetalning av en ekonomisk ersättning till Seychellerna. Budgetanslagen i form av åtagandebemyndiganden och betalningsbemyndiganden måste varje år föras in i budgetposten för partnerskapsavtal om hållbart fiske (11 03 01) och vara förenliga med budgetplaneringen för den fleråriga budgetramen för 2014–2020. De årliga beloppen för åtaganden och betalningar fastställs inom ramen för det årliga budgetförfarandet, med reservposten för protokoll som inte hade trätt i kraft vid årets början
                  7
               .

               5.ÖVRIGA INSLAG

               •Genomförandeplaner samt åtgärder för övervakning, utvärdering och rapportering

                  Förhandlingarna kommer enligt planerna att inledas under andra kvartalet 2019.

               •Ingående redogörelse för de specifika bestämmelserna i förslaget

                  Kommissionen rekommenderar följande:

                  - Rådet bör bemyndiga kommissionen att inleda och föra förhandlingar för att ingå ett nytt partnerskapsavtal och protokoll om hållbart fiske med Republiken Seychellerna.

                  - Kommissionen bör utses till EU:s förhandlare i detta ärende.

                  - Kommissionen bör föra dessa förhandlingar i samråd med den särskilda kommittén i enlighet med fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.

                  - Rådet bör godkänna förhandlingsdirektiven i bilagan till denna rekommendation.

               Rekommendation till

               RÅDETS BESLUT

               om bemyndigande för kommissionen att inleda förhandlingar på Europeiska unionens vägnar för att ingå ett partnerskapsavtal och protokoll om hållbart fiske med Republiken Seychellerna

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 218.3 och 218.4,

               med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation, och

               av följande skäl:

               Förhandlingar bör inledas för att ingå ett nytt partnerskapsavtal och protokoll om hållbart fiske med Republiken Seychellerna.

               HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

               Artikel 1

               Kommissionen bemyndigas härmed att inleda förhandlingar med Seychellerna i syfte att ingå ett nytt partnerskapsavtal och protokoll om hållbart fiske med Republiken Seychellerna.

               Artikel 2

               Förhandlingarna ska föras i samråd med [namn på den särskilda kommitté som utses av rådet] och på grundval av de förhandlingsdirektiv som återges i bilagan till detta beslut.

               Artikel 3

               Detta beslut riktar sig till kommissionen.

               Utfärdat i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordförande

                     (1)

                        EUT L 290, 20.10.2006, s. 2.

                     (2)

                  https://www.consilium.europa.eu/en/documents-publications/treaties-agreements/agreement/?id=2006084&DocLanguage=en

                     (3)

                        Se förordning (EU) nr 1380/2013, del VI, avdelning II.

                     (4)

                        EUT L 4, 9.01.2014, s. 3.

                     (5)

                        För protokollets fyra sista år. Under de två första åren uppgick den till 5 350 000 EUR.

                     (6)

                  https://iotc.org/
                  , mellanstatlig organisation med ansvar för förvaltningen av tonfisk och tonfiskliknande arter i Indiska oceanen.

                     (7)

                        Kapitel 40 (reservpost 40 02 41) i linje med det interinstitutionella avtalet om den fleråriga budgetramen (2013/C 373/01).

    ---documentbreak---

               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 18.6.2019
            COM(2019) 281 final
            BILAGA
            till
            Rekommendation
            till rådets beslut om bemyndigande för kommissionen att inleda förhandlingar på Europeiska unionens vägnar för att ingå ett partnerskapsavtal och protokoll om hållbart fiske med Republiken Seychellerna
            {SWD(2019) 209 final} - {SWD(2019) 210 final}

               BILAGA

               Förhandlingsdirektiv

               –Syftet med förhandlingarna är ingåendet av ett partnerskapsavtal och protokoll om hållbart fiske mellan Europeiska unionen och Republiken Seychellerna, i enlighet med förordning (EU) nr 1380/2013 om den gemensamma fiskeripolitiken och med rådets slutsatser av den 19 mars 2012 om kommissionens meddelande av den 13 juli 2011 om den gemensamma fiskeripolitikens internationella dimension.

               –I partnerskapsavtalet om hållbart fiske bör det därför fastställas en allmän ram, allmänna principer och mål som ska ligga till grund för partnerskapet med Seychellerna. Det bör innehålla en klausul om upphävande av det nuvarande partnerskapsavtalet om fiske mellan Europeiska gemenskapen och Republiken Seychellerna
                  1
               .

               –För att främja ett hållbart och ansvarsfullt fiske och samtidigt säkerställa fördelar för både EU och Seychellerna genom detta nya avtal och protokoll ska kommissionens förhandlingsmål grundas på följande:

               ·Säkerställa tillträde till Seychellernas fiskezon och nödvändiga tillstånd för att fartyg som tillhör EU-flottan ska kunna fiska i den zonen, och därigenom bland annat utveckla nätverket av partnerskapsavtal om hållbart fiske för EU-aktörer i Indiska oceanen.

               ·Beakta bästa tillgängliga vetenskapliga utlåtanden och relevanta förvaltningsplaner som antagits av regionala fiskeriförvaltningsorganisationer i syfte att säkerställa fiskets miljömässiga hållbarhet och främja världshavsförvaltningen på internationell nivå. Fisket bör inriktas uteslutande på tillgängliga resurser, med beaktande av den lokala flottans fiskekapacitet och med särskild uppmärksamhet på att de berörda bestånden är långvandrande.

               ·Eftersträva tillgång till en lämplig andel av fiskeresurserna, som står helt i proportion till EU-flottornas intressen, när dessa resurser också är av intresse för andra utländska flottor, samt tillämpning av samma tekniska villkor för alla utländska flottor.

               ·Säkerställa att tillträdet till fisket baseras på den historiska och förväntade framtida verksamheten för EU-flottan i regionen, mot bakgrund av de mest aktuella och bästa vetenskapliga bedömningar som finns tillgängliga och med beaktande av intressena för EU:s yttersta randområden.

               ·Etablera en dialog för att stärka sektorspolitiken i syfte att främja genomförandet av en ansvarsfull fiskeripolitik kopplad till landets utvecklingsmål, i synnerhet när det gäller fiskeriförvaltning, kampen mot olagligt, orapporterat och oreglerat fiske, uppföljning, kontroll och övervakning av fiske och tillhandahållande av vetenskapliga utlåtanden, samt att främja ekonomisk verksamhet.

               ·Säkerställa att protokollet kommer att bidra till att främja hållbar tillväxt och anständigt arbete med anknytning till fiskeverksamhet, med beaktande av relevanta konventioner från Internationella arbetsorganisationen (ILO).

               ·Införa en klausul om konsekvenserna av kränkningar av mänskliga rättigheter och demokratiska principer.

               –I protokollet bör särskilt anges

               ·de fiskemöjligheter som ska beviljas fartyg från Europeiska unionen,

               ·den ekonomiska ersättningen och villkoren för betalning av denna och

               ·mekanismerna för att genomföra sektorstödet.

                     (1)

                        EUT L 290, 20.10.2006, s. 2.


               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 18.6.2019
            COM(2019) 280 final
            Rekommendation till
            RÅDETS BESLUT
            om bemyndigande för kommissionen att inleda och föra förhandlingar för att ingå ett nytt protokoll till partnerskapsavtalet om hållbart fiske med Republiken Senegal
            {SWD(2019) 207 final} - {SWD(2019) 208 final}

               MOTIVERING

               1.BAKGRUND TILL REKOMMENDATIONEN

               •Motiv och syfte med förslaget

               Kommissionen föreslår förhandlingar om ett nytt protokoll till partnerskapsavtalet om hållbart fiske med Republiken Senegal, som svarar mot unionsflottans behov och är förenligt med förordning (EU) nr 1380/2013 om den gemensamma fiskeripolitiken och rådets slutsatser av den 19 mars 2012 om kommissionens meddelande om den gemensamma fiskeripolitikens internationella dimension.

               •Förenlighet med befintliga bestämmelser inom området

                  Det nuvarande partnerskapsavtalet om hållbart fiske mellan Europeiska unionen och Senegal
                     1
                   undertecknades den 20 november 2014
                     2
                  . Det nuvarande femåriga protokollet
                     3
                   till partnerskapsavtalet började tillämpas den 20 november 2014
                     4
                   och löper ut den 19 november 2019. I protokollet fastställs fiskemöjligheterna för unionens flotta och motsvarande ekonomiska ersättning som betalas av unionen och fartygsägarna.

                  EU:s årliga offentliga ekonomiska ersättning till Senegal uppgår till 1 058 000 euro för det första året, 988 000 euro för det andra, tredje och fjärde året, och 918 000 euro under det femte året för en total referensnivå för tonnage på 14 000 per år. Utöver detta är 750 000 euro per år under fem år öronmärkta för sektorsstöd.

               Partnerskapsavtalet med Senegal omfattar fiskemöjligheter avseende tonfisk och långvandrande arter för EU-fartyg från två medlemsstater (Spanien och Frankrike) samt fiskemöjligheter avseende bottenlevande arter för två fartyg (från Spanien). Europeiska unionen har redan byggt upp ett nät av bilaterala partnerskapsavtal om hållbart fiske i Atlanten utanför västra Afrika, närmare bestämt med Marocko, Mauretanien, Gambia, Guinea-Bissau, Liberia och Elfenbenskusten.

                  Partnerskapsavtalen bidrar till att främja den gemensamma fiskeripolitikens mål på internationell nivå och säkerställer att unionens fiske utanför unionens vatten följer samma principer och standarder som det fiske som sker inom ramen för unionsrätten. Dessutom bidrar partnerskapsavtalen till att gynna vetenskapligt samarbete mellan EU och dess partner, främja öppenhet och hållbarhet för en bättre förvaltning av fiskeresurser samt uppmuntra styrning genom att stödja uppföljning, kontroll och övervakning av nationella och utländska flottors verksamhet. De tillhandahåller också finansiering till kampen mot olagligt, orapporterat och oreglerat fiske (IUU) och bidrar till hållbar utveckling av den lokala fiskerinäringen. Partnerskapsavtalen stärker EU:s ställning i internationella och regionala fiskeriorganisationer: vad gäller Senegal särskilt inom ramen för Internationella kommissionen för bevarande av tonfisk i Atlanten (Iccat)
                     5
                  . Slutligen är partnerskapsavtalen baserade på bästa tillgängliga vetenskapliga utlåtanden och bidrar till bättre efterlevnad av internationella åtgärder, inklusive genom att motverka olagligt, orapporterat och oreglerat fiske (IUU).

               •Förenlighet med unionens politik inom andra områden

                  Förhandlingarna om ett nytt protokoll med Senegal är i linje med EU:s yttre åtgärder i förhållande till länderna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet (AVS-länderna), framför allt med unionens mål när det gäller respekt för demokratiska principer och mänskliga rättigheter.

                  Om än bara lokalt, kommer den ekonomiska verksamhet som genereras inom fiskerinäringen i Senegal att bidra till att motverka orsakerna till irreguljär migration från landet.

               2.REKOMMENDATIONENS RÄTTSLIGA UTFORMNING

               •Rättslig grund

                  Den rättsliga grunden för beslutet återfinns i artikel 218 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, närmare bestämt i femte delen (om unionens yttre åtgärder) avdelning V (om internationella avtal), där förfarandet för förhandlingar om och ingående av avtal mellan EU och tredjeländer anges.

               •Subsidiaritetsprincipen (för icke-exklusiv befogenhet)

                  Ej tillämpligt, exklusiv befogenhet.

               •Proportionalitetsprincipen

                  Beslutet står i proportion till målet.

               •Val av instrument

                  Instrumentet föreskrivs i artikel 218.3 och 218.4 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.

               3.RESULTAT AV EFTERHANDSUTVÄRDERINGAR, SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSBEDÖMNINGAR

               •Efterhandsutvärderingar/kontroller av ändamålsenligheten med befintlig lagstiftning

                  Under 2019 gjorde kommissionen en efterhandsutvärdering av det nuvarande protokollet till partnerskapsavtalet om hållbart fiske med Senegal samt en förhandsutvärdering av en eventuell förnyelse av protokollet. Slutsatserna av utvärderingen återfinns i ett separat arbetsdokument från kommissionens avdelningar
                     6
                  .

                  I utvärderingen konstaterades att det i EU:s fiskerisektorer (för både tonfisk och bottenlevande arter) definitivt finns ett intresse av att fiska i Senegals vatten och att en förnyelse av protokollet skulle förbättra uppföljningen, kontrollen och övervakningen samt bidra till en bättre förvaltning av fisket i regionen. För EU är det viktigt att bibehålla ett instrument som möjliggör samarbete inom fiskesektorn med Senegal som är en betydande aktör på subregional nivå. Dakars betydelse som en av de största landningshamnarna bidrar också till det planerade nya protokollets relevans, både för EU:s fiskeindustri och för partnerlandet. För de senegalesiska myndigheterna är målet att upprätthålla förbindelserna med EU i syfte att stärka havsförvaltningen, samtidigt som man får tillgång till ett särskilt sektorsstöd som ger möjlighet till finansering över flera år.

               •Samråd med berörda parter

                  Medlemsstaterna, branschföreträdare, internationella organisationer i det civila samhället liksom Senegals fiskeriförvaltning och civila samhälle har rådfrågats inom ramen för utvärderingen. Samråd har också ägt rum inom den rådgivande nämnden för fjärrfiske.

               •Insamling och användning av sakkunnigutlåtanden

                  Ej tillämpligt

               •Konsekvensbedömning

                  Ej tillämpligt

               •Lagstiftningens ändamålsenlighet och förenkling

                  Ej tillämpligt

               •Grundläggande rättigheter

                  I de förhandlingsdirektiv som föreslås i bilagan till beslutet rekommenderas bemyndigande att inleda förhandlingar, inbegripet en klausul om konsekvenserna av kränkningar av mänskliga rättigheter och demokratiska principer.

               4.BUDGETKONSEKVENSER

                  Budgetkonsekvenserna av det nya protokollet omfattar utbetalning av en ekonomisk ersättning till Senegal som är förenlig med den fleråriga budgetramen för 2014–2020, särskilt vad gäller anslag till budgetposten för partnerskapsavtal om hållbart fiske. De årliga beloppen för åtaganden och betalningar fastställs inom ramen för det årliga budgetförfarandet, med reservposten för förslag som inte hade trätt i kraft vid årets början
                     7
                  .

               5.ÖVRIGA INSLAG

               •Genomförandeplaner samt åtgärder för övervakning, utvärdering och rapportering

                  Förhandlingarna kommer enligt planerna att inledas under andra kvartalet 2019.

               •Ingående redogörelse för de specifika bestämmelserna i förslaget

                  Kommissionen rekommenderar följande:

                  - Rådet bör bemyndiga kommissionen att inleda och föra förhandlingar för att ingå ett nytt protokoll till partnerskapsavtalet om hållbart fiske med Republiken Senegal.

                  - Kommissionen bör utses till EU:s förhandlare i detta ärende.

                  - Kommissionen bör föra dessa förhandlingar i samråd med den särskilda kommittén i enlighet med fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.

                  - Rådet bör godkänna förhandlingsdirektiven i bilagan till denna rekommendation.

               Rekommendation till

               RÅDETS BESLUT

               om bemyndigande för kommissionen att inleda och föra förhandlingar för att ingå ett nytt protokoll till partnerskapsavtalet om hållbart fiske med Republiken Senegal

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 218.3 och 218.4,

               med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation, och

               av följande skäl:

               Förhandlingar bör inledas för att ingå ett nytt partnerskapsavtal och protokoll om hållbart fiske med Republiken Senegal.

               HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

               Artikel 1

               Kommissionen bemyndigas härmed att inleda förhandlingar med Senegal i syfte att ingå ett nytt partnerskapsavtal och protokoll om hållbart fiske med Republiken Senegal.

               Artikel 2

               Förhandlingarna ska föras i samråd med [namn på den särskilda kommittén förs in av rådet] och på grundval av de förhandlingsdirektiv som återges i bilagan till detta beslut.

               Artikel 3

               Detta beslut riktar sig till kommissionen.

               Utfärdat i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordförande

                     (1)

                        EUT L 304, 23.10.2014, s. 3.

                     (2)

                  https://www.consilium.europa.eu/en/documents-publications/treaties-agreements/agreement/?id=2014055&DocLanguage=en

                     (3)

                        EUT L 304, 23.10.2014, s. 9.

                     (4)

                  https://www.consilium.europa.eu/en/documents-publications/treaties-agreements/agreement/?id=2014056&DocLanguage=en

                     (5)

                  http://www.fao.org/fishery/rfb/iccat/en
                  , det organ som inrättats enligt internationell rätt för att bevara och förvalta långvandrande arter i regionen.

                     (6)

                        SWD(2019) 208

                     (7)

                        Se kapitel 40 (reservpost 40 02 41) i linje med det interinstitutionella avtalet om den fleråriga budgetramen (2013/C 373/01).

    ---documentbreak---

               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 18.6.2019
            COM(2019) 280 final
            BILAGA
            till
            Rekommendation
            till rådets beslut om bemyndigande för kommissionen att inleda och föra förhandlingar för att ingå ett nytt protokoll till partnerskapsavtalet om hållbart fiske med Republiken Senegal
            {SWD(2019) 207 final} - {SWD(2019) 208 final}

               BILAGA

               –Förhandlingsdirektiv

               –Syftet med förhandlingarna är ingåendet av ett protokoll till partnerskapsavtalet om hållbart fiske mellan Europeiska unionen och Republiken Senegal i enlighet med förordning (EU) nr 1380/2013 om den gemensamma fiskeripolitiken och med rådets slutsatser av den 19 mars 2012 om kommissionens meddelande av den 13 juli 2011 om den gemensamma fiskeripolitikens internationella dimension.

               –För att främja ett hållbart och ansvarsfullt fiske och samtidigt säkerställa fördelar för både EU och Senegal genom detta nya protokoll ska kommissionens förhandlingsmål grundas på följande:

               ·Säkerställa tillträde till Senegals fiskezon och nödvändiga tillstånd för att fartyg som tillhör EU-flottan ska kunna fiska i den zonen, och därigenom bland annat utveckla nätverket av partnerskapsavtal om hållbart fiske för EU-aktörer i Västafrika.

               ·Beakta bästa tillgängliga vetenskapliga utlåtanden och relevanta förvaltningsplaner som antagits av regionala fiskeriförvaltningsorganisationer i syfte att säkerställa fiskets miljömässiga hållbarhet och främja världshavsförvaltningen på internationell nivå. Fisket bör inriktas uteslutande på tillgängliga resurser, med beaktande av den lokala flottans fiskekapacitet och med särskild uppmärksamhet på att de berörda bestånden är långvandrande.

               ·Eftersträva tillgång till en lämplig andel av överskottet av fiskeresurser, som står helt i proportion till EU-flottornas intressen, när dessa resurser också är av intresse för andra utländska flottor, samt tillämpning av samma tekniska villkor för alla utländska flottor.

               ·Säkerställa att tillträdet till fisket baseras på den historiska och förväntade framtida verksamheten för EU-flottan i regionen, mot bakgrund av de mest aktuella och bästa vetenskapliga bedömningar som finns tillgängliga.

               ·Etablera en dialog för att stärka sektorspolitiken i syfte att främja genomförandet av en ansvarsfull fiskeripolitik kopplad till landets utvecklingsmål, i synnerhet när det gäller fiskeriförvaltning, kampen mot olagligt, orapporterat och oreglerat fiske, uppföljning, kontroll och övervakning av fiske och tillhandahållande av vetenskapliga utlåtanden, samt att främja ekonomisk verksamhet och arbetstillfällen, och därigenom även bidra till att angripa orsakerna till irreguljär migration från Senegal.

               ·Säkerställa att protokollet kommer att bidra till att främja tillväxt och anständigt arbete med anknytning till maritim verksamhet, med beaktande av relevanta konventioner från Internationella arbetsorganisationen (ILO).

               ·Införa en klausul om konsekvenserna av kränkningar av mänskliga rättigheter och demokratiska principer.

               –I protokollet bör särskilt anges

               ·de fiskemöjligheter, per kategori, som ska beviljas fartyg från Europeiska unionen,

               ·den ekonomiska ersättningen och villkoren för betalning av denna och

               ·mekanismerna för att genomföra sektorstödet.