title: 2005/27/EG: Kommissionens rekommendation av den 12 januari 2005 om vad som för tillämpning av Europaparlamentets och rådets direktiv 98/70/EG om bensin och dieselbränslen utgör en lämpligt balanserad geografisk täckning avseende tillgången på dieselbränslen och blyfri bensin med begränsad svavelhaltText av betydelse för EES

text:
               19.1.2005

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 15/26

      KOMMISSIONENS REKOMMENDATION

   av den 12 januari 2005
   om vad som för tillämpning av Europaparlamentets och rådets direktiv 98/70/EG om bensin och dieselbränslen utgör en lämpligt balanserad geografisk täckning avseende tillgången på dieselbränslen och blyfri bensin med begränsad svavelhalt
   (Text av betydelse för EES)
   (2005/27/EG)
   EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 211 i detta, och
   av följande skäl:

               (1)

               Enligt artiklarna 3.2 d och 4.1 d i Europaparlamentets och rådets direktiv 98/70/EG av den 13 oktober 1998 avseende kvaliteten på bensin och dieselbränslen (1), skall medlemsstaterna sörja för att det inom deras respektive territorier finns tillgång – med en lämpligt balanserad geografisk täckning – på dieselbränslen och blyfri bensin med en fastställd högsta svavelhalt.

               (2)

               I direktivet föreskrivs också att kommissionen skall utarbeta riktlinjer för rekommendationer om vad som skall anses utgöra en lämpligt balanserad geografisk täckning när det gäller tillgången på blyfri bensin med en högsta svavelhalt på 10 mg/kg.

               (3)

               Sådana riktlinjer bör utarbetas även för dieselbränslen med en högsta svavelhalt på 10 mg/kg.

               (4)

               Kommissionen har bedömt flera alternativ och utarbetat de aktuella riktlinjerna på grundval av detta arbete och efter samråd med medlemsstaterna, experter från industri och handel samt med andra icke-statliga organisationer.

         HÄRIGENOM REKOMMENDERAS
   att medlemsstaterna – för tillämpningen av direktiv 98/70/EG, artiklarna 3.2 d och 4.1 d, särskilt vad avser att tillgången på svavelfria bränslen skall vara lämpligt balanserad ur geografisk synpunkt – bör tillämpa de principer som anges i bilagan.

      Utfärdad i Bryssel den 12 januari 2005.

            På kommissionens vägnar

         Stavros DIMAS

            Ledamot av kommissionen

      (1)  EGT L 350, 28.12.1998, s. 58. Direktivet senast ändrat genom förordning (EG) nr 1882/2003 (EUT L 284, 31.10.2003, s. 1).

      BILAGA
      Riktlinjer för vad som skall anses utgöra tillgång med lämpligt balanserad geografisk täckning för tillämpning av direktiv 98/70/EG, artiklarna 3.2 d och 4.1 d
      1.   ORDFÖRKLARINGAR TILL RIKTLINJERNA

         Svavelfria bränslen: dieselbränslen och blyfri bensin med en svavelhalt på högst 10 mg/kg (ppm).

         Bränslestationer eller bränsledepåer: öppna återförsäljningsställen eller företagsinterna anläggningar för tankning av bränsle i motordrivna vägfordon (enligt definitionen i Europastandarden EN 14274:2003).
      2.   PÅVERKANDE FAKTORER
      För att säkra tillgången på svavelfria bränslen behöver medlemsstaterna ett visst mått av frihet beroende på olika situationer i fråga om inhemska marknader och försörjningsinfrastruktur. Man bör ta hänsyn till följande faktorer:
      1)   Låg befolkningstäthet
      Stora områden med låg befolkningstäthet har som regel färre och mindre bränslestationer (”mindre” här i betydelsen tankad volym eller antal pumpar). De större stationerna är koncentrerade till mer tätbebyggda områden. Hänsyn bör tas till de längre färdvägarna mellan bränslestationerna och till risken för att den befintliga infrastrukturen inte har kapacitet för distribution av bränslen med olika svavelhalter.
      2)   Hög befolkningstäthet
      I områden med hög befolkningstäthet är som regel bensinstationerna i genomsnitt större, både i fråga om tankad volym och antal pumpar. De är också fler till antalet och ligger följaktligen närmare varandra. Här har infrastrukturen bättre kapacitet för distribution av olika bränslekvaliteter. Det kan också vara möjligt att genomföra en mer gradvis ökning av bensinstationernas geografiska täckning.
      3)   Marknader på små öar
      Marknader på små öar är som regel utsatta för liknande problem som områden med låg befolkningstäthet, men de kan också vara drabbade av en marknad med färre leverantörer – eller en enda – eller ett begränsat antal större terminaler, eller en enda.
      3.   GENERELLA RIKTLINJER
      Enligt artikel 8 i direktiv 98/70/EG skall medlemsstaterna tillhandahålla grundläggande data om nationella försäljningsvolymer avseende blyfri svavelfri bensin och svavelfria dieselbränslen.
      I de här riktlinjerna anges fyra kriterier som enligt kommissionen är särskilt användbara när det gäller att fastställa huruvida tillgången på svavelfria bränslen vid tillämpningen av nämnda direktivs artiklar 3.2 d och 4.1 d är lämpligt balanserad ur geografisk synpunkt. I två detaljerade primära alternativ – A respektive B – får man fram tydligare och mer precisa uppgifter om den geografiska tillgången. Som regel kan man utgå ifrån att medlemsstaterna kommer att välja antingen alternativ A eller B, men inte båda samtidigt.
      I två mindre detaljerade sekundära alternativ – C och D – erhåller man uppgifter om tillgången i bestämda områden.
      Det bör framhållas att de föreslagna alternativen kan bli meningslösa om det finns svavelfria bränslen på en stor andel – t.ex. 60–80 % – av alla stationer, eftersom det i så fall kanske inte behövs någon ytterligare, mer detaljerad utvärdering av hur politiken på riksplanet lyckats regionalt. För alternativ D kan procentandelen, beroende på det enskilda fallet, vara något högre.
      Skillnaderna mellan säkerställandet av tillgången på svavelfri blyfri bensin och svavelfria dieselbränslen pekar under alla omständigheter på att de två fallen bör analyseras separat.
      Varje medlemsstat har rätt att själv välja de tillvägagångssätt den anser vara mest ändamålsenliga för att säkerställa tillgången på svavelfria bränslen i landsomfattande skala. Respektive medlemsstat bör emellertid beakta de alternativ som beskrivs här innan den fattar beslut om hur den bäst skall underlätta genomförandet av rekommendationen i sitt eget fall. I avsnitt 4 behandlas några specialfall.
      3.1   Alternativ A: Andel bränslestationer med svavelfria bränslen uppdelat på regioner
      3.1.1   Kriterium
      Antal och procentandel bränslestationer för dieselbränslen och blyfri bensin som saluför svavelfria kvaliteter. Uppgifterna skall vara uppdelade på NUTS-nivå 3 och avse slutet av respektive rapporteringsår.
      (NUTS är EU:s hierarkiska regionindelning för statistikändamål, Eurostat’s Nomenclature of Territorial Units for Statistics, som har fem regionnivåer.)
      Följande uppgifter används för detta kriterium:

                  a)

                  Totalt antal bränslestationer i respektive region.

                  b)

                  Procentandel av det totala antalet bränslestationer i regionen som har svavelfria bränslen.

            3.1.2   Användbarhet
      Fördelen med detta kriterium är att uppdelningen på regionnivå ger en klar bild av tillgången på svavelfria bränslen på en geografisk nivå som gör att man kan säkerställa en någorlunda jämn uppskattning över hela landet. Dessutom är NUTS-regionerna redan definierade och används i annan EU-statistik. Genom tillgången på andra NUTS-indelade regionala uppgifter – såsom befolkningsantal och landarealer – kan man göra ytterligare användbara analyser.
      3.2   Alternativ B: Genomsnittligt avstånd mellan bränslestationer med svavelfria bränslen
      3.2.1   Kriterium
      Kriteriet utgörs av de genomsnittliga avstånden mellan antingen bränslestationer med bly- och svavelfri bensin eller bränslestationer med svavelfria dieselbränslen. I kriteriet ingår beräkning av det nationella genomsnittliga avståndet samt maximi- och minimiavstånden mellan bränslestationer med svavelfria bränslen (uppdelat på dieselbränslen och blyfri bensin). Det kan också vara upplysande att jämföra detta genomsnittsvärde med det nationella genomsnittsavståndet mellan samtliga bränslestationer i respektive medlemsstat.
      3.2.2   Användbarhet
      Fördelen med detta kriterium är att man får en uppskattning av variationen i de avstånd ägare till fordon som kräver svavelfria bränslen kan behöva färdas för att kunna tanka. En jämförelse med det nationella genomsnittet för samtliga bränslestationer gör att kriteriet bättre kan relateras till specifika nationella förhållanden.
      3.3   Alternativ C: Tillgång på svavelfria bränslen på stora bränslestationer
      3.3.1   Kriterium
      Antal och total procentandel större bränslestationer som säljer svavelfri blyfri bensin eller svavelfria dieselbränslen i landsomfattande skala. Vad som skall avses med ”större bränslestation” bestäms av respektive medlemsstat i form av en minimigräns uttryckt i miljoner liter tankad volym per år. Minimigränsen skall fastställas med hänsyn till nationella förhållanden. Det kan t.ex. hända att omkring 5 % av alla bränslestationer kommer att hänföras till kategorin ”större”.
      3.3.2   Användbarhet
      Större bränslestationer ligger i områden där efterfrågan är stor. Detta kriterium ger därför ett bra mått på tillgången på svavelfria bränslen i sådana områden, som brukar vara fördelade relativt jämnt över hela landet. Det torde också vara relativt lätt att använda sig av kriteriet.
      3.4   Alternativ D: Tillgång på svavelfria bränslen på bränslestationer vid motorvägar
      3.4.1   Kriterium
      Antal och total procentandel bränslestationer som ligger vid större vägar eller vid motorvägar och som säljer svavelfri blyfri bensin eller svavelfria dieselbränslen i landsomfattande skala. Vad som skall avses med ”större vägar” och ”motorvägar” bestäms på lämpligt sätt av respektive medlemsstat.
      3.4.2   Användbarhet
      Detta kriterium är särskilt praktiskt att använda för transit- och turisttrafik eftersom det ger ett mått på tillgången vid de större trafiklederna. Bränslestationerna är i regel också fördelade med en relativt jämn och bred geografisk täckning över hela landet, även om de huvudsakligen är knutna till större befolkningscentra.
      4.   SPECIALFALL
      På grund av de slag av åtgärder som vidtagits av medlemsstater eller på grund av den speciella situation de står inför kan det i en del fall hända att medlemsstaterna inte i full utsträckning behöver använda sig av vare sig de primära eller sekundära alternativen för att på ett tillfredsställande sätt åskådliggöra graden av geografisk tillgång på svavelfria bränslen. Här är två sådana tänkbara fall, där det kan räcka med en begränsad bedömning av i vilken mån nationella politiska åtgärder haft god effekt:

                  1)

                  En mycket god omställning av den nationella marknaden till svavelfri blyfri bensin eller svavelfria dieselbränslen, eller en god tillgång på dem.

                  2)

                  En enda terminal eller leverantör i en medlemsstat eller på en begränsad ömarknad.

            I dessa fall räcker det med att göra analysen på nedanstående begränsade nivå.
      4.1   Mycket god tillgång eller mycket god omställning av marknaden
      I fall då de slag av åtgärder som vidtagits av medlemsstaterna säkerställer en landsomfattande tillgång eller marknadsomställning som är mycket god – t.ex. 60–80 % av antalet bränslestationer eller av omsättningen – skulle det kunna räcka med att använda sig av enbart basdata om sammanlagda försäljningsandelar (volymer) av svavelfria bränslen och data på riksnivå om dieselbränslen eller blyfri bensin.
      Det finns en rad sätt på vilka man har kunnat uppnå denna goda tillgång och marknadsomställning. Hit hör bland annat

                  a)

                  avtal med näringslivet som garanterar att det finns svavelfria bränslen på de allra flesta bränslestationer,

                  b)

                  användning av skattelättnader som underlättar marknadens övergång till övervägande svavelfria bränslen,

                  c)

                  införande av obligatorisk omställning till eller tillgång på svavelfria bränslen på bränslestationer.

            4.2   En enda terminal eller ömarknader
      Medlemsstater med en enda leveransterminal, eller där marknadsförhållandena betingas av att området utgör en ö, skulle kunna uppleva en snabb ökning till en omfattande eller t.o.m. hundraprocentig tillgång på svavelfria bränslen. Beroende på situationen i det enskilda fallet skulle detta förhållande kunna minska nyttan av att tillämpa alternativen A–D i de aktuella områdena.


title: Europeiska centralbankens rekommendation av den 28 januari 2008 till Europeiska unionens råd om externa revisorer för Finlands Bank (ECB/2008/1)

text:
               1.2.2008

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 29/1

      EUROPEISKA CENTRALBANKENS REKOMMENDATION

   av den 28 januari 2008
   till Europeiska unionens råd om externa revisorer för Finlands Bank
   (ECB/2008/1)
   (2008/C 29/01)
   ECB-RÅDET HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken, särskilt artikel 27.1 i denna, och
   av följande skäl:

               (1)

               Räkenskaperna för Europeiska centralbanken (ECB) och de nationella centralbankerna i Eurosystemet granskas av oavhängiga externa revisorer som ECB-rådet har rekommenderat och Europeiska unionens råd godkänt.

               (2)

               Förordnandet för Finlands Banks nuvarande externa revisor löper ut efter revisionen avseende räkenskapsåret 2007. Det är därför nödvändigt att utse externa revisorer från och med räkenskapsåret 2008.

               (3)

               Finlands Bank har utsett KPMG Oy Ab som sina externa revisorer för räkenskapsåren 2008 till 2012.

         HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.
   Det rekommenderas att KPMG Oy Ab utses till externa revisorer för Finlands Bank för räkenskapsåren 2008 till 2012.

      Utfärdad i Frankfurt am Main den 28 januari 2008.

         Jean-Claude TRICHET

            ECB:s ordförande


title: Kommissionens rekommendation (EU) 2016/336 av den 8 mars 2016 om tillämpningen av rådets direktiv 2008/120/EG om fastställande av lägsta djurskyddskrav vid svinhållning vad gäller åtgärder för att minska behovet av svanskupering

text:
               9.3.2016

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 62/20

         KOMMISSIONENS REKOMMENDATION (EU) 2016/336
   av den 8 mars 2016
   om tillämpningen av rådets direktiv 2008/120/EG om fastställande av lägsta djurskyddskrav vid svinhållning vad gäller åtgärder för att minska behovet av svanskupering
   EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 292, och
   av följande skäl:

               (1)

               Enligt direktiv 2008/120/EG (1) ska medlemsstaterna se till att svanskupering inte får ske rutinmässigt utan endast om det finns bevis på att skador har uppkommit på suggornas spenar eller på andra svins öron eller svansar.

               (2)

               Svansen hos svin brukar kuperas för att förhindra svansbitning, ett problembeteende som beror på flera olika faktorer. Denna praxis orsakar sannolikt svinen smärta och skadar därför deras välbefinnande.

               (3)

               Enligt direktiv 2008/120/EG ska, innan sådana ingrepp genomförs, andra åtgärder vidtas för att förhindra svansbitning och andra oönskade beteenden, med hänsyn till miljön i dess helhet och beläggningsgraden. Därför ska olämpliga djurhållningsmetoder och miljöförhållanden åtgärdas.

               (4)

               Enligt direktiv 2008/120/EG ska medlemsstaterna också se till att svin har ständig tillgång till tillräckligt med material som de kan undersöka och sysselsätta sig med, till exempel halm, hö, trä, sågspån, svampkompost, torv eller blandningar av dessa (sysselsättningsmaterial), utan att djurens hälsa äventyras.

               (5)

               Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet har tillhandahållit ett vetenskapligt yttrande om riskerna med svansbitning hos svin och möjliga sätt att minska behovet av svanskupering (2) och också ett vetenskapligt yttrande om en multifaktoriell strategi för användning av djurbaserade och icke-djurbaserade åtgärder för att bedöma välbefinnandet hos svin (3). Resultaten av dessa vetenskapliga yttranden bör beaktas i den bästa praxis som avses i denna rekommendation.

               (6)

               Djurhållningssystemen varierar mellan olika medlemsstater. Det är därför nödvändigt att ge rekommendationer på unionsnivå om bästa praxis som syftar till att minska behovet av svanskupering och om optimala lösningar för tillhandahållande av sysselsättningsmaterial.

               (7)

               Denna rekommendation bör tillämpas i enlighet med bestämmelserna i direktiv 2008/120/EG och annan relevant unionslagstiftning som är tillämplig på svins välbefinnande.

         HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.

               1.

               Vid tillämpningen av de allmänna kraven för att förhindra svansbitning och därigenom minska rutinmässig svanskupering i bilaga I till direktiv 2008/120/EG, bör medlemsstaterna ta hänsyn till de riktlinjer för bästa praxis baserade på vetenskapliga rön som anges i punkterna 2–7.

               2.

               Medlemsstaterna bör

                           a)

                           se till att jordbrukarna gör en riskbedömning av förekomsten av svansbitning på grundval av djurbaserade och icke-djursbaserade indikatorer (nedan kallad riskbedömningen), och

                           b)

                           fastställa kriterier för överensstämmelse med kraven i lagstiftningen och göra dem tillgängliga för allmänheten på en webbplats.

               3.

               Följande parametrar bör kontrolleras vid riskbedömningen:

                           a)

                           Tillgängligt sysselsättningsmaterial.

                           b)

                           Renlighet.

                           c)

                           Värmekomfort och luftkvalitet.

                           d)

                           Hälsostatus.

                           e)

                           Konkurrens om livsmedel och utrymme.

                           f)

                           Foder.

                     På grundval av resultatet av riskbedömningen bör jordbruksföretagen överväga lämpliga förändringar, till exempel tillhandahållande av lämpligt sysselsättningsmaterial, lämpliga miljöförhållanden, säkrande av gott hälsostatus och balanserat foder för svinen.

               4.

               Sysselsättningsmaterial bör göra det möjligt för svinen att uppfylla sina grundläggande behov utan att det äventyrar deras hälsa.
               För detta ändamål bör sysselsättningsmaterialet vara både säkert och
               a)   ätbart– så att svinen kan äta eller lukta det, och helst ha några näringsmässiga fördelar,
               b)   tuggbart– så att svinen kan bita på det,
               c)   utforskningsbart– så att svinen kan undersöka det,
               d)   manipulerbart– så att svinen kan flytta på materialet eller ändra dess utseende eller struktur.

               5.

               Förutom de egenskaper som anges i punkt 4, bör sysselsättningsmaterial tillhandahållas på ett sådant sätt att det är

                           a)

                           av hållbart intresse, dvs. det bör uppmuntra svinens utforskande beteende samt bytas ut och fyllas på regelbundet,

                           b)

                           tillgängligt för oral manipulation,

                           c)

                           tillgängligt i tillräcklig mängd,

                           d)

                           rent och hygieniskt.

               6.

               För att uppfylla svins grundläggande behov bör sysselsättningsmaterialet uppfylla alla egenskaperna i punkterna 4 och 5.
               För detta ändamål bör sysselsättningsmaterial kategoriseras på följande sätt:
               a)   Optimala material– material som har alla egenskaperna i punkterna 4 och 5 och som därför kan användas ensamt.
               b)   Suboptimala material– material som har nästan alla egenskaperna i punkterna 4 och 5 och som därför bör användas i kombination med andra material.
               c)   Material av marginellt intresse– material som erbjuder svinen distraktion som inte bör anses uppfylla deras grundläggande behov och därför bör också optimala eller suboptimala material tillhandahållas.

               7.

               För att kontrollera att svin har tillgång till tillräckligt och korrekt sysselsättningsmaterial bör medlemsstaterna se till att jordbrukarna följer bästa praxis när det gäller lämpliga indikatorer för att övervaka välbefinnandet hos de grisar som de håller.
               Denna bedömningsmetod för kontroll av tillgång till sysselsättningsmaterial bör inbegripa kontroller på grundval av följande:

                           a)

                           Djurbaserade indikatorer, såsom förekomsten av bitna svansar, hudskador och/eller onormalt beteende bland svinen (såsom lågt intresse för sysselsättningsmaterialet, slagsmål om sysselsättningsmaterial, bitande av andra element än sysselsättningsmaterial, bökande i egen avföring eller om det gäller suggor stört bobyggnadsbeteende).

                           b)

                           Icke-djurbaserade indikatorer, t.ex. hur ofta sysselsättningsmaterialet byts ut, mängd samt hur tillgängligt och rent det är.

               8.

               Kommissionen bör övervaka tillämpningen av denna rekommendation och lämna mer detaljerad information om den bästa praxis som avses i punkterna 2–7 i linje med de senaste och mest relevanta vetenskapliga rönen på en allmänt tillgänglig webbplats.

               9.

               Medlemsstaterna bör med aktivt deltagande av jordbrukare på lämpligt sätt sprida sådan bästa praxis som avses i punkterna 2–7.

      Utfärdad i Bryssel den 8 mars 2016.

            På kommissionens vägnar

         Vytenis ANDRIUKAITIS

            Ledamot av kommissionen

      (1)  Rådets direktiv 2008/120/EG av den 18 december 2008 om fastställande av lägsta djurskyddskrav vid svinhållning (EGT L 47, 18.2.2009, s. 5)

      (2)  http://www.efsa.europa.eu/en/efsajournal/pub/611

      (3)  http://www.efsa.europa.eu/en/efsajournal/pub/3702


title: Rådets rekommendation av den 28 juni 2011 – Unga på väg – att främja ungdomars rörlighet i utbildningssyfte

text:
               7.7.2011

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 199/1

         RÅDETS REKOMMENDATION
   av den 28 juni 2011
   Unga på väg – att främja ungdomars rörlighet i utbildningssyfte
   2011/C 199/01
   EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 165 och 166,
   med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, och
   av följande skäl:

               (1)

               I sitt meddelande av den 3 mars 2010 med titeln Europa 2020 – En strategi för smart och hållbar tillväxt för alla, angav kommissionen som en prioritering att utveckla en ekonomi som bygger på kunskap och innovation (smart tillväxt), och betonade ett ledande initiativ (Unga på väg) för att göra Europas högskolor bättre och mer attraktiva internationellt samt för att höja kvaliteten allmänt inom utbildning på alla nivåer i unionen, så att spetskompetens kan kombineras med rättvisa, genom att främja ungdomars rörlighet och förbättra deras situation på arbetsmarknaden. Denna rekommendation ingår i initiativet Unga på väg och är förenligt med de integrerade riktlinjerna för Europa 2020.

               (2)

               Rörlighet i utbildningssyfte, vilket innebär rörlighet över gränserna i syfte att förvärva ny kunskap, nya färdigheter och ny kompetens är ett av de viktigaste sätten på vilka unga människor kan förstärka sin framtida anställbarhet liksom interkulturell medvetenhet, personlig utveckling, kreativitet och medverkan i samhället. Det är mer sannolikt att européer som är mobila som unga studerande kommer att vara benägna att flytta senare under yrkeslivet. Rörlighet i utbildningssyfte kan göra utbildningssystemen och utbildningsanstalterna mer öppna, mer europeiska och internationella, mer tillgängliga och mer effektiva. Den kan också stärka Europas konkurrenskraft genom att bidra till uppbyggnaden av ett kunskapsintensivt samhälle.

               (3)

               Fördelarna med rörlighet betonas i den resolution som antogs av rådet och företrädarna för medlemsstaternas regeringar, församlade i rådet den 14 december 2000 om en handlingsplan för rörlighet (1), och i Europaparlamentets och rådets rekommendation av den 10 juli 2001 om rörlighet inom gemenskapen för studerande, personer som genomgår yrkesinriktad utbildning, volontärer, lärare och utbildare (2). I den rekommendationen från 2001 uppmanades medlemsstaterna att vidta lämpliga åtgärder för att undanröja hindren mot rörlighet för dessa grupper.

               (4)

               Mycket har uppnåtts vad gäller ungdomsrörlighet sedan 2001 års rekommendation. Emellertid används inte alla instrument och verktyg i så hög utsträckning som vore möjligt och många hinder kvarstår. Dessutom har förutsättningarna för rörlighet i utbildningssyfte förändrats avsevärt under de senaste tio åren, bland annat till följd av globalisering, tekniska framsteg, inbegripet informations- och kommunikationsteknik (IKT), och större tonvikt på anställbarhet och den sociala dimensionen.

               (5)

               I slutsatserna från rådet och företrädarna för medlemsstaternas regeringar, församlade i rådet, av den 22 maj 2008 om främjande av kreativitet och innovation genom utbildning betonades att mångfald och multikulturella miljöer kan stimulera kreativitet.

               (6)

               I slutsatserna om rörlighet för ungdomar av den 21 november 2008 uppmanade rådet medlemsstaterna att anta målet att successivt göra studieperioder utomlands till regel snarare än undantag för alla unga européer. Rådet uppmanade kommissionen att fastställa en arbetsplan som omfattade åtgärder för rörlighet över gränserna i alla EU-program och stödja medlemsstaterna i deras ansträngningar att främja rörlighet.

               (7)

               I rådets slutsatser av den 26 november 2009 om fortbildning för lärare och skolledare erkänns att utbildningspersonal på alla nivåer i högre grad skulle kunna dra nytta av större rörlighet i lärandet och av nätverk.

               (8)

               Kommissionen offentliggjorde i juli 2009 grönboken Att främja ungdomars rörlighet i utbildningssyfte, och detta blev upptakten till ett offentligt samråd kring en rad frågor, bland annat hur man bäst främjar möjligheterna till rörlighet för unga européer, vilka hinder mot rörlighet som fortfarande behöver undanröjas och hur alla berörda aktörer tillsammans kan medverka i ett nytt partnerskap för rörlighet i utbildningssyfte. Responsen i detta samråd har tillhandahållit viktigt underlag till denna rekommendation, likaså yttrandena från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén (3) och Regionkommittén (4).

               (9)

               Rörligheten för unga forskare måste också uppmuntras så att unionen inte halkar efter sina konkurrenter inom forskning och innovation. I kommissionens meddelande av den 23 maj 2008 om Bättre karriärer och ökad rörlighet: Ett europeiskt partnerskap för forskare, föreslås en rad insatser för att forskare i hela unionen ska få rätt utbildning och attraktiva karriärer, och att hindren mot deras rörlighet avlägsnas, medan man i rådets slutsatser av den 2 mars 2010 om Europeiska forskares rörlighet och karriär, fastställer konkreta sätt på vilka man kan förbättra forskarnas rörlighet och på vilka områden insatser bör göras för att främja fri rörlighet för kunskap (den "femte friheten").

               (10)

               Unionsprogrammen har inte bara bidragit avsevärt till rörligheten samt till utvecklingen och internationaliseringen av utbildningssystemen, de har också lett till att man på unionsnivå kunnat sprida bra rutiner och verktyg som är avsedda att underlätta rörligheten för ungdomar i alla utbildningssammanhang.

               (11)

               Ekonomiska hänsyn gör det särskilt viktigt att säkerställa effektiv användning och administrativ förenkling av befintliga program och verktyg på nationell nivå och unionsnivå för att främja och stödja rörlighet i utbildningssyfte.

               (12)

               Denna rekommendation gäller unga människor i Europa i alla inlärnings- och utbildningsmiljöer, i skolan, inom yrkesutbildningen (skolbaserad eller i lärlingssystem), utbildningar som inte leder fram till någon examen, universitetsstudier på kandidat-, master- och doktorandnivå, samt inom ungdomsutbyten, volontärverksamhet och praktiktjänstgöring, både i och utanför unionen. Rörlighet i utbildningssyfte anses vara av betydelse för alla ämnen och områden, exempelvis humaniora, naturvetenskap, teknik, konst och idrott liksom även för unga företagare och forskare. I denna rekommendation avses med utbildning såväl formellt som icke-formellt och informellt lärande.

               (13)

               Denna rekommendation syftar till att uppmana medlemsstaterna att främja ungdomars rörlighet i utbildningssyfte och om möjligt undanröja hinder för framsteg på detta område. Samtidigt tas fullständig hänsyn till medlemsstaternas behörighet och ansvar enligt nationell och unionslagstiftning.

               (14)

               Denna rekommendation uppmuntrar också medlemsstaterna att använda potentialen fullt ut i de befintliga unions- och Bolognainstrumenten för att främja rörlighet, i synnerhet Europeiska kvalitetsstadgan för rörlighet, Europass (inklusive tillägget till examensbevis), Youthpass, europeiska ramen för kvalifikationer, europeiska systemet för överföring och ackumulering av studiemeriter samt europeiska systemet för meritöverföring inom yrkesutbildningen.

               (15)

               I denna rekommendation ges specifik vägledning beträffande administrativa, institutionella och rättsliga hinder mot ungdomars rörlighet i utbildningssyfte.

         HÄRIGENOM REKOMMENDERAS MEDLEMSSTATERNA ATT GÖRA FÖLJANDE:
   1.   Information och vägledning om möjligheter till rörlighet i utbildningssyfte

               a)

               Förbättra informationen och vägledningen om möjligheter till rörlighet på nationell, regional och lokal nivå och om tillgång till bidrag, riktad till specifika inlärargrupper både i och utanför unionen. Medlemsstaterna bör ta tillvara nya kreativa och interaktiva sätt för spridning av information, kommunikation och för att få till stånd utbyten mellan ungdomar och alla andra intressenter.

               b)

               Gör information lättillgänglig för alla ungdomar som är intresserade av rörlighet i utbildningssyfte, till exempel via centraliserade webbportaler och andra webbtjänster, stödcentrum (till exempel Europeiska byråer) information och rådgivning på institutionell nivå. Internet-baserade tjänster kan också vara användbara. Användningen av Euroguidance-nätverket rekommenderas i detta sammanhang.

               c)

               Samarbeta med kommissionen för att vidareutveckla och uppdatera Ploteus-portalen för möjligheter till lärande, särskilt genom att utöka antalet nationella informationskällor som allmänheten kan nå direkt via det flerspråkiga Ploteus-gränssnittet.

               d)

               Uppmana berörda nationella och regionala kontor att se till att deras arbete integreras med intressenter inom rörlighet i utbildningssyfte, så att informationsflödet blir tydligt, konsekvent och enkelt.

         2.   Motivation att delta i rörlighet i utbildningssyfte över gränserna

               a)

               Främja mervärdet av rörlighet i utbildningssyfte bland inlärare, deras familjer, lärare, utbildare, ungdomsledare och arbetsgivare med avseende på självförverkligande och för att utveckla yrkesrelaterad, språklig, social och interkulturell kompetens, kreativitet, aktivt medborgarskap och anställbarhet i framtiden, i synnerhet mot bakgrund av en alltmer globaliserad arbetsmarknad.

               b)

               Uppmuntra arbete i nätverk mellan berörda organisationer, intressenter och andra aktörer i syfte att säkerställa ett samordnat tillvägagångssätt för att motivera unga människor.

               c)

               Uppmuntra till åsiktsutbyten mellan inlärare som deltagit och sådana som ännu inte deltagit i rörlighet för att förbättra motivationen.

               d)

               Gynna en rörlighetskultur, exempelvis genom att integrera möjligheterna till rörlighet i alla miljöer för inlärning samt genom att främja bättre socialt erkännande av det värde som rörlighet i utbildningssyfte medför.

         3.   Förberedelse av möjligheter till rörlighet i utbildningssyfte, särskilt vad gäller färdigheter i främmande språk och interkulturell medvetenhet

               a)

               Erkänna vikten av språkinlärning samt förvärvande av interkulturell kompetens i ett tidigt skede i utbildningen, genom att uppmuntra språklig och kulturell förberedelse av god kvalitet för rörlighet för både allmän utbildning och yrkesutbildning.

               b)

               Uppmana lärare att använda mer innovativa metoder för språkinlärning, inklusive sådana som bygger på IKT. Man bör särskilt uppmärksamma mindre gynnade inlärare och deras specifika behov.

               c)

               Främja ungdomars förvärvande av grundläggande digital kompetens, så att de kan förbereda sin rörlighet under bästa möjliga förhållanden samt utnyttja de nya möjligheterna till virtuell rörlighet som ett komplement till fysisk rörlighet.

               d)

               Uppmuntra till utvecklingen av partnerskap och utbyten mellan såväl utbildningsanstalter som tillhandahållare av icke-formellt lärande för att bättre förbereda vistelser utomlands.

         4.   Administrativa och institutionella frågor i samband med utbildningsvistelsen utomlands

               a)

               När så är möjligt lösa administrativa frågor som gör det svårt att få visering och uppehållstillstånd för personer bosatta utanför Europeiska unionen som vill utnyttja möjligheten till lärande i en medlemsstat.

               b)

               När så är möjligt minska administrativa bördor för att främja rörlighet i utbildningssyfte till och från unionen. Utökat samarbete och partnerskap med tredjeländer, avtal mellan de relevanta myndigheterna i medlemsstaterna samt bilaterala avtal mellan utbildningsanstalter skulle underlätta rörlighet i utbildningssyfte, mellan unionen och andra delar av världen.

               c)

               Lösa problem som uppstår på grund av skillnaderna mellan rättsliga bestämmelser inom unionen som gäller minderåriga som deltar i utbytesverksamhet i utbildningssyfte.

               d)

               Fastställa tydliga system för att uppmuntra lärlingar i grundläggande yrkesutbildning att delta i rörlighet i utbildningssyfte. För att främja rörlighet i utbildningssyfte för lärlingar och även för unga forskare, bör medlemsstaterna se till att det finns lämplig tillgång till skydd vad gäller försäkringar, arbetsnormer, hälsa och säkerhet samt skatter, social trygghet och pensionssystem.

               e)

               Aktivt främja utbildningsprogram som utarbetas och genomförs gemensamt med utbildningsanstalter i andra länder.

               f)

               Integrera möjligheter till rörlighet i utbildningssyfte i läroplanen eller utbildningsprogrammet när så är möjligt. Därutöver kan även möjligheten till kortare vistelser utomlands bidra till att uppmuntra fler ungdomar att delta i rörlighet.

         5.   Överförbara bidrag och lån
   Främja överförbara bidrag och lån samt lämplig tillgång till relevanta förmåner, i syfte att underlätta ungdomars rörlighet i utbildningssyfte.
   6.   Kvalitet när det gäller rörlighet i utbildningssyfte

               a)

               Använda befintliga kvalitetsstadgor som Europeiska kvalitetsstadgan för rörlighet liksom nationella och regionala stadgor för att säkerställa att rörligheten håller hög kvalitet och främja kvalitetssäkringsförfaranden för varje aspekt av rörligheten.

               b)

               Uppmana till kontinuerlig dialog och tydliga arrangemang mellan den sändande och den mottagande utbildningsanstalten, till exempel genom avtal om lärande. Uppmana till att erkänna kunskap, färdigheter och kompetens, tydliga urvalsförfaranden, erfarenhetsutbyte och strukturerat stöd till inlärare.

               c)

               Uppmuntra regelbundna återkopplingsmekanismer efter en period av rörlighet i utbildningssyfte för att säkerställa hög kvalitet på erfarenheten.

               d)

               Uppmuntra till faddersystem och lärande av varandra för att säkerställa att mobila inlärare integreras i värdlandet eller i den mottagande utbildningsanstalten.

               e)

               Främja tillgång till lämpliga och ekonomiskt överkomliga tjänster, såsom bostad, catering och transport, för mobila inlärare.

               f)

               Uppmuntra tillhandahållande av vägledning åt inlärare om hur de bäst ska kunna utnyttja rörligheten i utbildningssyfte för att utveckla sina kunskaper, sina färdigheter och sin kompetens.

               g)

               Tillhandahålla vägledning efter hemkomsten till mobila inlärare om hur de kan använda de kunskaper de förvärvat under utlandsvistelsen. Tillhandahålla hjälp med återintegrering efter en lång utlandsvistelse.

         7.   Erkännande av läranderesultat

               a)

               Främja att man genomför och använder unionsinstrument som underlättar överföringen och valideringen av läranderesultaten från erfarenheter av rörlighet mellan medlemsstaterna. Dessa instrument bör också lyftas fram bättre, särskilt bland arbetsgivare.

               b)

               Förbättra förfaranden och riktlinjer för validering och erkännande av såväl informellt som icke-formellt lärande för att underlätta större rörlighet till exempel inom volontärtjänstgöring och ungdomsarbete.

               c)

               Behandla frågan om validering och erkännande av kunskap, färdigheter och kompetens som förvärvats under utlandsvistelser, som språkfärdigheter.

               d)

               Ge stöd till och öka synligheten för kontaktpunkter där enskilda kan få information om hur deras kvalifikationer kan bli erkända och validerade efter utlandsvistelsen.

         8.   Mindre gynnade inlärare
   Ger mindre gynnade inlärare, som kanske berövats möjligheten till rörlighet i utbildningssyfte, riktad information om tillgängliga program och stöd som är anpassade till deras specifika behov.
   9.   Partnerskap och finansiering

               a)

               Uppmuntra till partnerskap för rörlighet i utbildningssyfte med både offentliga och privata aktörer som verkar på regional och lokal nivå. Handelskammare, affärssammanslutningar, yrkesutbildningssammanslutningar, yrkessammanslutningar och icke-statliga organisationer kan vara värdefulla partner i detta sammanhang. Dessutom bör man främja nätverk med skolor, universitet och företag som utbyter information, nyheter och erfarenheter.

               b)

               Uppmana regionala och lokala myndigheter att engagera sig i större utsträckning för att främja rörlighet i utbildningssyfte, genom att utnyttja befintliga nätverk och inrätta nya partnerskap.

               c)

               Främja aktivt samarbete och kommunikation, inbegripet att upplysa om och framhäva värdet av rörlighet i utbildningssyfte, mellan utbildningssektorn och näringslivet, eftersom företagens engagemang är en viktig faktor för att stärka ungdomars rörlighet, till exempel genom att de erbjuds praktikplatser. I förekommande fall ge incitament, till exempel särskilda bidrag till företag, i enlighet med unionslagstiftningen och nationell lagstiftning, som syftar till att uppmuntra dem att tillhandahålla praktikplatser.

               d)

               Bidra till att nationella program och unionsprogram är samstämmiga och kompletterar varandra, så att det skapas synergieffekter och utbytesprogrammen får större genomslagskraft.

         10.   Informationsspridare

               a)

               Uppmuntra användning av lärare, utbildare, familjer, ungdomsledare och ungdomar som har deltagit i rörlighet som informationsspridare, för att inspirera och motivera unga människor att delta i rörlighet. Uppmana arbetsgivare inom utbildningssektorn att erkänna och värdesätta lärarnas, utbildarnas och ungdomsledarnas engagemang i rörlighet i utbildningssyfte.

               b)

               Främja och ge stöd till möjligheter till rörlighet i utbildningssyfte som en del av grundutbildningen och fortbildningen för ledare vid utbildningsanstalter, lärare, utbildare, administrativ personal och ungdomsledare.

         11.   Övervaka framstegen

               a)

               På frivillig grund ge stöd till arbetet med att studera huruvida det är genomförbart att utarbeta en metodisk ram för övervakning av framstegen med att främja och undanröja hinder mot rörlighet i utbildningssyfte, grundad på en förberedande undersökning som genomförts av Eurydicenätverket med hjälp av experter från medlemsstaterna och med fullständigt utnyttjande av befintliga uppgifts- och informationskällor.

               b)

               Rapportera till kommissionen om framstegen med att främja och undanröja hinder mot rörlighet i utbildningssyfte, inom ramen för de befintliga rapporteringsstrukturerna inom den strategiska ramen för europeiskt utbildningssamarbete.

         HÄRIGENOM UPPMÄRKSAMMAS ATT KOMMISSIONEN HAR FÖR AVSIKT ATT

               1.

               i nära samarbete med medlemsstaterna garantera fullständigt och effektivt användande av unionsprogram och -budgetar, särskilt på området livslångt lärande, för att ge alla ungdomar fler och mer varierade möjligheter till lärande, bland annat genom att överväga utnyttjandet av de europeiska struktur och -sammanhållningsfonderna samt Europeiska investeringsbanken (5),

               2.

               stödja medlemsstaternas ansträngningar att främja rörlighet i utbildningssyfte, särskilt genom att överväga konsekvenserna av denna rekommendation för nästa generation av unionsprogram på utbildnings- och ungdomsområdet, och för unionens nästa fleråriga finansieringsram,

               3.

               i samarbete med medlemsstaterna förbättra den statistiska måttstock som används för att mäta rörlighet i utbildningssyfte över gränserna,

               4.

               i nära samarbete med experter från medlemsstaterna studera huruvida det är genomförbart att utveckla en metodisk ram för övervakning av framstegen med att främja och undanröja hinder mot rörlighet i utbildningssyfte, i enlighet med den ”resultattavla för rörlighet” som omnämns i kommissionens meddelande Unga på väg,

               5.

               utvärdera framstegen med att undanröja hinder mot rörlighet efter de fyra första åren under vilka rekommendationen tillämpats.

      Utfärdad i Luxemburg den 28 juni 2011.

            På rådets vägnar

         FAZEKAS S.

            Ordförande

      (1)  EGT C 371, 23.12.2000, s. 4.

      (2)  EGT L 215, 9.8.2001, s. 30.

      (3)  EUT C 255, 22.9.2010, s. 81.

      (4)  EUT C 175, 1.7.2009, s. 31.

      (5)  Samt att överväga om det är möjligt att utveckla nya sätt att tillhandahålla finansiellt stöd, däribland möjligheten till europeiska studielån, i enlighet med rådets uppmaning till kommissionen i slutsatserna om rörlighet för ungdomar från november 2008.


title: Kommissionens rekommendation av den 30 april 2009 om att komplettera rekommendationerna 2004/913/EG och 2005/162/EG när det gäller ordningen för ersättningar till ledande befattningshavare i börsnoterade bolag (Text av betydelse för EES)

text:
               15.5.2009

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 120/28

      KOMMISSIONENS REKOMMENDATION

   av den 30 april 2009
   om att komplettera rekommendationerna 2004/913/EG och 2005/162/EG när det gäller ordningen för ersättningar till ledande befattningshavare i börsnoterade bolag
   (Text av betydelse för EES)
   (2009/385/EG)
   EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 211 andra strecksatsen, och
   av följande skäl:

               (1)

               Den 14 december 2004 antog kommissionen rekommendation 2004/913/EG om att främja en lämplig ordning för ersättningen till ledande befattningshavare i börsnoterade bolag (1), och den 15 februari 2005 antog kommissionen rekommendation 2005/162/EG om uppgifter för företagsexterna styrelseledamöter eller styrelseledamöter med tillsynsfunktion i börsnoterade bolag och om styrelsekommittéer (2). Huvudsyftena med rekommendationerna är att säkerställa insyn när det gäller ersättningspraxis, att ge aktieägarna kontroll över ersättningspolicyn och de individuella ersättningarna genom offentliggörande, genom införande av en beslutande eller rådgivande omröstning om ersättningsförklaringen och genom aktieägarnas godkännande av aktiebaserade ersättningssystem, att säkerställa en effektiv och oberoende företagsextern tillsyn samt att ersättningskommittén ska ha åtminstone en rådgivande funktion i fråga om ersättningspraxis.

               (2)

               Det framgår av rekommendationerna att kommissionen bör övervaka situationen, inklusive genomförandet och tillämpningen av principerna i rekommendationerna, och bedöma behovet av ytterligare åtgärder. Erfarenheterna från senare år och på senare tid i samband med finanskrisen har visat att ersättningsstrukturerna har blivit alltmer komplexa och alltför inriktade på kortsiktiga resultat samt att de i vissa fall har lett till alltför höga ersättningar som inte berättigats av resultatet.

               (3)

               Formen, strukturen och nivån på de ledande befattningshavarnas ersättning beslutas i första hand av företagen, deras aktieägare och eventuella personalrepresentanter, men kommissionen anser ändå att det finns behov av ytterligare principer för strukturen på de ledande befattningshavarnas ersättning som den fastställs i företagens ersättningspolicy, för processen för att fastställa ersättningen samt för kontroll av den processen.

               (4)

               Denna rekommendation påverkar inte, i tillämpliga fall, rätten för arbetsmarknadens parter till kollektiva förhandlingar.

               (5)

               Den befintliga ordningen för ersättningar till ledande befattningshavare bör stärkas genom att man inför principer som kompletterar principerna i rekommendationerna 2004/913/EG och 2005/162/EG.

               (6)

               Strukturen på de ledande befattningshavarnas ersättning bör främja företagets långsiktiga bärkraft och säkerställa att ersättningen bygger på resultatet. Rörliga ersättningar bör därför vara kopplade till förutbestämda och mätbara resultatkriterier, inklusive icke ekonomiska kriterier. Det bör finnas begränsningar för de rörliga ersättningarna. Betydande rörliga ersättningar bör senareläggas en viss period, t.ex. tre till fem år, beroende på resultatkraven. Vidare bör företagen kunna återkräva rörliga ersättningar som utbetalats på grundval av uppgifter som visat sig vara uppenbart felaktiga.

               (7)

               Det är nödvändigt att säkerställa att avgångsvederlag (så kallade fallskärmar) inte blir en belöning för misslyckande och att huvudsyftet med avgångsvederlaget verkligen är att fungera som ett säkerhetsnät om avtalet sägs upp i förtid. Avgångsvederlag bör därför på förhand begränsas till en viss summa eller tidsperiod, som i allmänhet inte bör överstiga ersättningen för två år (beräknat på den fasta ersättningen), och bör inte betalas ut om uppsägningen beror på otillräckliga resultat eller om en befattningshavare avgår på eget initiativ. Detta hindrar inte att avgångsvederlag betalas ut om avtalet sägs upp i förtid beroende på förändringar i företagets strategi eller i samband med fusioner och uppköp.

               (8)

               System för att ersätta ledande befattningshavare med aktier, aktieoptioner eller andra rättigheter att förvärva aktier eller att uppbära ersättning på grundval av förändringar i aktiekursen bör kopplas närmare till resultat och långsiktigt värdeskapande i företaget. En lämplig intjänandeperiod bör därför gälla innan det slutgiltiga aktieförvärvet kan ske, där det kopplas till krav på resultat. Aktieoptioner och andra rättigheter att förvärva aktier eller att uppbära ersättning på grundval av förändringar i aktiekursen bör inte kunna utövas under en lämplig period, och rätten att utöva dem bör kopplas till krav på resultat. För att ytterligare förebygga intressekonflikter för ledande befattningshavare som innehar aktier i företaget bör befattningshavarna vara skyldiga att behålla en del av sina aktier så länge de innehar sitt uppdrag.

               (9)

               För att göra det lättare för aktieägarna att ta ställning till ett företags syn på ersättning och öka företagets redovisningsskyldighet inför aktieägarna bör ersättningsförklaringen vara tydlig och lättläst. Det krävs också att man tillhandahåller ytterligare uppgifter om ersättningarnas struktur.

               (10)

               För att öka redovisningsskyldigheten bör aktieägarna uppmuntras att delta i bolagsstämmor och att utöva sin rösträtt på ett genomtänkt sätt. Särskilt institutionella aktieägare bör vara ledande när det gäller att öka styrelsernas redovisningsskyldighet i ersättningsfrågor.

               (11)

               Ersättningskommittéer enligt rekommendation 2005/162/EG fyller en viktig funktion när det gäller att utforma ett företags ersättningspolicy, att förebygga intressekonflikter och att övervaka styrelsen när det gäller ersättningsfrågor. För att stärka kommittéernas roll bör åtminstone en medlem ha expertkunskaper när det gäller ersättningar.

               (12)

               Konsulter som ger råd i ersättningsfrågor kan hamna i intressekonflikt, t.ex. när de anlitas av ersättningskommittén i fråga om ersättningspraxis och ersättningsöverenskommelser och samtidigt anlitas av företaget, de företagsinterna styrelseledamöterna eller medlemmarna av ledningsgruppen. Ersättningskommittéerna bör vara försiktiga när de anlitar konsulter för att försäkra sig om att samma konsulter inte samtidigt anlitas av företagets personalavdelning, de företagsinterna styrelseledamöterna eller medlemmarna av ledningsgruppen.

               (13)

               Med hänsyn till att frågan om ersättningar till ledande befattningshavare är så viktig och för att förbättra tillämpningen av gemenskapens bestämmelser på området har kommissionen för avsikt att utöka användningen av olika tillsynsmekanismer. t.ex. årliga resultattavlor och ömsesidig utvärdering av medlemsstaterna. Kommissionen tänker också utforska möjligheten att standardisera offentliggörandet av ersättningspolicyn för ledande befattningshavare.

               (14)

               När medlemsstaterna anmäler åtgärder i enlighet med denna rekommendation bör det anges en tydlig tidsram för när företagen ska anta ersättningspolicyer som överensstämmer med rekommendationens principer.

         HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.

      AVSNITT I

      Tillämpningsområde och definitioner

   1.   Tillämpningsområde

               1.1

               Tillämpningsområdet för avsnitt II i denna rekommendation överensstämmer med tillämpningsområdet för rekommendation 2004/913/EG.
               Tillämpningsområdet för avsnitt III i denna rekommendation överensstämmer med tillämpningsområdet för rekommendation 2005/162/EG.

               1.2

               Medlemsstaterna bör vidta alla lämpliga åtgärder för att se till att börsnoterade bolag för vilka rekommendationerna 2004/913/EG och 2005/162/EG är tillämpliga beaktar denna rekommendation.

         2.   Definitioner utöver dem som fastställs i rekommendationerna 2004/913/EG och 2005/162/EG

               2.1.

                  rörlig ersättning: ersättningar till de ledande befattningshavarna, inklusive bonusar, som tilldelas enligt resultatkriterier.

               2.2.

                  avgångsvederlag: betalningar som är kopplade till uppsägning i förtid av avtal med företagsinterna styrelseledamöter och medlemmar av ledningsgruppen, inklusive betalningar i samband med uppsägningsperioder eller konkurrensklausuler enligt avtalet.

      AVSNITT II

      Ersättningspolicy

   (Avsnitt II i rekommendation 2004/913/EG)
   3.   Strukturen hos policyn för ersättningar till ledande befattningshavare

               3.1

               När ersättningspolicyn omfattar rörliga ersättningar bör företagen fastställa gränser för dessa. Den fasta ersättningen bör vara tillräcklig för att företaget ska kunna hålla inne rörliga delar av ersättningen när resultatkriterierna inte är uppfyllda.

               3.2

               De rörliga ersättningarna bör vara kopplade till förutbestämda och mätbara resultatkriterier.
               Resultatkriterierna bör främja företagets långsiktiga bärkraft och omfatta icke ekonomiska kriterier som är relevanta för det långsiktiga värdeskapandet i företaget, t.ex. att tillämpliga regler och förfaranden följs.

               3.3

               Om en rörlig ersättning utdelas, bör en väsentlig del av den senareläggas med en angiven minsta period. Den del av den rörliga ersättningen som senareläggs bör stå i proportion till den rörliga ersättningens vikt i förhållande till den fasta ersättningen.

               3.4

               Avtalen med företagsinterna styrelseledamöter och medlemmar av ledningsgruppen bör innehålla bestämmelser som gör det möjligt för företagen att återkräva rörliga ersättningar som utbetalats på grundval av uppgifter som senare visar sig vara uppenbart felaktiga.

               3.5

               Avgångsvederlag bör inte överstiga ett fastställt belopp eller ersättningen för ett fastställt antal år; i allmänhet bör de inte överstiga den fasta ersättningen för två år eller motsvarande.
               Avgångsvederlag bör inte betalas ut om avtalet sägs upp på grund av otillräckliga resultat.

         4.   Aktiebaserad ersättning

               4.1

               Aktier bör inte förvärvas slutgiltigt förrän minst tre år efter det att de tilldelats.
               Aktieoptioner eller andra rättigheter att förvärva aktier eller att uppbära ersättning på grundval av förändringar i aktiekursen bör inte kunna utövas förrän minst tre år efter det att de tilldelats.

               4.2

               Slutgiltigt förvärv av aktier och utövande av aktieoptioner eller andra rättigheter att förvärva aktier eller att uppbära ersättning på grundval av förändringar i aktiekursen bör vara kopplade till förutbestämda och mätbara resultatkriterier.

               4.3

               Efter det slutgiltiga förvärvet bör de ledande befattningshavarna behålla ett antal aktier så länge de innehar sitt uppdrag, beroende på behovet att finansiera kostnader i samband med aktieförvärvet. Det antal aktier som ska behållas bör fastställas till t.ex. det dubbla värdet av fasta och rörliga ersättningar för ett år.

               4.4

               Aktieoptioner bör inte ingå i ersättningen till företagsexterna styrelseledamöter eller styrelseledamöter med tillsynsfunktion.

         5.   Offentliggörande av policyn för ersättningar till ledande befattningshavare

               5.1

               Ersättningsförklaringen, som nämns i punkt 3.1 i rekommendation 2004/913/EG, bör vara tydlig och lättläst.

               5.2

               Utöver de uppgifter som anges i punkt 3.3 i rekommendation 2004/913/EG bör ersättningsförklaringen innehålla följande uppgifter:

                           a)

                           En förklaring till hur de resultatkriterier som valts ut främjar företagets långsiktiga intressen, enligt punkt 3.2 i denna rekommendation.

                           b)

                           En förklaring till de metoder som används för att avgöra om resultatkriterierna har uppfyllts.

                           c)

                           Tillräckliga uppgifter om hur länge de rörliga ersättningarna ska senareläggas, enligt punkt 3.3 i denna rekommendation.

                           d)

                           Tillräckliga uppgifter om policyn för avgångsvederlag, enligt punkt 3.4 i denna rekommendation.

                           e)

                           Tillräckliga uppgifter om när aktiebaserade ersättningar slutgiltigt förvärvas, enligt punkt 4.1 i denna rekommendation.

                           f)

                           Tillräckliga uppgifter om policyn för hur länge aktier måste innehas efter förvärvet, enligt punkt 4.3 i denna rekommendation.

                           g)

                           Tillräckliga uppgifter om sammansättningen av jämförelsegrupper av företag vars ersättningspolicy har granskats i samband med att det berörda företagets ersättningspolicy fastställts.

         6.   Aktieägarnas röster

               6.1

               Aktieägare, särskilt institutionella aktieägare, bör uppmuntras att delta i bolagsstämmor och att utöva sin rösträtt på ett genomtänkt sätt när det gäller ersättningar till ledande befattningshavare, med hänsyn till principerna i denna rekommendation och i rekommendationerna 2004/913/EG och 2005/162/EG.

      AVSNITT III

      Ersättningskommittén

   (Punkt 3 i bilaga I till rekommendation 2005/162/EG)
   7.   Bildande och sammansättning

               7.1

               Minst en medlem i ersättningskommittén bör ha kunskaper och erfarenhet när det gäller ersättningspolicyer.

         8.   Roll

               8.1

               Ersättningskommittén bör regelbundet granska ersättningspolicyn för företagsinterna styrelseledamöter och medlemmar av ledningsgruppen, inklusive policyn för aktiebaserade ersättningar, och tillämpningen av den.

         9.   Arbetssätt

               9.1

               Ersättningskommittén bör uppvisa självständighet och integritet i sitt arbete.

               9.2

               När den anlitar en konsult för att få nödvändiga upplysningar om marknadens standarder för ersättningssystem bör ersättningskommittén försäkra sig om att konsulten i fråga inte samtidigt anlitas av personalavdelningen, styrelseledamöterna eller medlemmarna av ledningsgruppen i det berörda företaget.

               9.3

               Ersättningskommittén bör i sitt arbete försäkra sig om att ersättningarna till enskilda företagsinterna styrelseledamöter och medlemmar av ledningsgruppen är proportionerliga mot ersättningarna till andra styrelseledamöter, medlemmar av ledningsgruppen och anställda i företaget.

               9.4

               Ersättningskommittén bör redogöra för sitt arbete inför aktieägarna, och den bör därför delta i bolagsstämman.

      AVSNITT IV

      Slutbestämmelser

               10.

               Medlemsstaterna uppmanas att vidta de åtgärder som är nödvändiga för att främja tillämpningen av denna rekommendation senast den 31 december 2009.
               I detta sammanhang uppmanas medlemsstaterna att anordna nationella samråd med berörda parter rörande denna rekommendation och att till kommissionen anmäla vilka åtgärder de har vidtagit i enlighet med rekommendationen i syfte att göra det möjligt för kommissionen att noggrant övervaka situationen och på denna grund bedöma om det finns behov av ytterligare åtgärder.

               11.

               Denna rekommendation riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdad i Bryssel den 30 april 2009.

            På kommissionens vägnar

         Siim KALLAS

            Vice ordförande

      (1)  EUT L 385, 29.12.2004, s. 55.

      (2)  EUT L 52, 25.2.2005, s. 51.


title: Rådets rekommendation av den 12 oktober 2005 om underlättande av inresa och vistelse för tredjelandsmedborgare som skall bedriva forskning i Europeiska gemenskapen

text:
               3.11.2005

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 289/26

      RÅDETS REKOMMENDATION

   av den 12 oktober 2005
   om underlättande av inresa och vistelse för tredjelandsmedborgare som skall bedriva forskning i Europeiska gemenskapen
   (2005/762/EG)
   EUROPEISKA UNIONENS RÅD UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 63,
   med beaktande av kommissionens förslag,
   med beaktande av Europaparlamentets yttrande (1),
   med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2),
   med beaktande av Regionkommitténs yttrande (3), och
   av följande skäl:

               (1)

               I syfte att stärka och skapa struktur i den europeiska forskningspolitiken framhöll kommissionen i januari 2000 nödvändigheten av att skapa ett europeiskt område för forskningsverksamhet som ett centralt moment i gemenskapens framtida insatser på detta område.

               (2)

               Europeiska rådet i Lissabon i mars 2000 som godkände det europeiska området för forskningsverksamhet, uppställde målet att gemenskapen senast 2010 skall bli världens mest konkurrenskraftiga och dynamiska kunskapsbaserade ekonomi.

               (3)

               Globaliseringen av ekonomin kräver större rörlighet för forskare, en insikt som kom till uttryck i sjätte ramprogrammet för Europeiska gemenskapens verksamhet (4), när gemenskapen ytterligare ökade möjligheterna för forskare från tredjeländer att delta i forskningsprogrammen.

               (4)

               Europeiska gemenskapen beräknas senast 2010 behöva 700 000 forskare för att uppnå det av Europeiska rådet i Barcelona fastställda målet att 3 % av BNP skall investeras i forskning. För att uppnå detta mål krävs en rad samverkande åtgärder, exempelvis att öka de ungas intresse för en vetenskaplig karriär, främja kvinnors deltagande i vetenskaplig forskning, öka möjligheterna till utbildning och rörlighet inom forskningen, förbättra karriärmöjligheterna för forskare inom gemenskapen och göra gemenskapen mer öppen för tredjelandsmedborgare som kan komma i fråga för inresa och vistelse i forskningssyfte.

               (5)

               I avvaktan på genomförandet av rådets direktiv 2005/71/EG av den 12 oktober 2005 om ett särskilt förfarande för tredjelandsmedborgares inresa och vistelse i forskningssyfte (5) uppmanas medlemsstaterna genom denna rekommendation att redan börja underlätta sådan inresa och vistelse för de berörda personerna.

               (6)

               Eftersom gemenskapen lider brist på forskare och måste underlätta för denna grupp att resa in och vistas i gemenskapen bör tillgången till forskningstjänster på arbetsmarknaden främjas, till exempel genom avskaffande av kravet på arbetstillstånd.

               (7)

               För att bli konkurrenskraftiga och utöva dragningskraft i en global konkurrenssituation bör medlemsstaterna förenkla och påskynda sina förfaranden för utfärdande och förlängning av viseringar och uppehållstillstånd för forskare.

               (8)

               Genomförandet av denna rekommendation bör inte leda till ökad kunskapsflykt från tillväxt- och utvecklingsländer. Kompletterande åtgärder för att i fall där det finns en sådan risk främja att forskarna återvänder till sina ursprungsländer och för att gynna forskares rörlighet bör därför vidtas som del av partnerskapet med ursprungsländerna för att få till stånd en övergripande migrationspolitik. I detta sammanhang bör medlemsstaterna sträva efter att avväga mottagandet av forskare från tredjeländer mot en uppskattning av behoven i deras ursprungsland på forskningsområdet. Därvid bör de också ta hänsyn till forskarnas personliga situation, särskilt när vederbörande har ett kontraktsförhållande med ett forskningsorgan i ursprungslandet.

               (9)

               Eftersom frågan om familjeåterförening är en avgörande faktor vid forskarens beslut om att bedriva sin forskning i gemenskapen eller inte, bör medlemsstaterna underlätta återförening av forskarens familjemedlemmar, till exempel med avseende på tillträde till arbetsmarknaden och möjligheten för familjemedlemmar att ansöka när de är lagligen närvarande på den berörda medlemsstatens territorium.

               (10)

               Vid fastställande av giltighetstiden för uppehållstillstånd för familjemedlemmar bör medlemsstaterna beakta huruvida den berörda personen skall fullgöra en viss skolgång eller inte.

               (11)

               Utbyte av information och bästa praxis bör uppmuntras i syfte att förbättra förfarandena för inresa och vistelse för forskare. I denna rekommendation anges att även kontakter mellan behöriga myndigheter och arbete i nätverk kan bidra till förbättringar. Särskilt ”Pan-European Researchers Mobility Web Portal” och motsvarande nationella redskap utgör en viktig informationskälla för forskare.

               (12)

               Enligt anslutningsfördragen från 2003 skall de dåvarande medlemsstaterna, under varje period då nationella eller bilateralt överenskomna åtgärder tillämpas, ge företräde på arbetsmarknaden åt arbetstagare som är medborgare i medlemsstaterna framför arbetstagare som är medborgare i tredje land.

               (13)

               Tjeckiska, cypriotiska, estniska, ungerska, lettiska, litauiska, maltesiska, polska, slovakiska och slovenska migrerande arbetstagare samt deras anhöriga som är lagligen bosatta och arbetande i en annan medlemsstat, eller migrerande arbetstagare från andra medlemsstater samt deras anhöriga som är lagligen bosatta och arbetande i Tjeckien, Cypern, Estland, Ungern, Lettland, Litauen, Malta, Polen, Slovakien och Slovenien, bör inte behandlas mer restriktivt än de från tredjeland som är bosatta och arbetar i denna medlemsstat eller i Tjeckien, Cypern, Estland, Ungern, Lettland, Litauen, Malta, Polen, Slovakien respektive Slovenien.

               (14)

               Denna rekommendation respekterar de grundläggande rättigheter och principer som är fastställda, i synnerhet i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna.

               (15)

               I enlighet med artiklarna 1 och 2 i det protokoll om Förenade kungarikets och Irlands ställning som fogas till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, och utan att det påverkar tillämpningen av artikel 4 i nämnda protokoll, deltar inte Irland i antagandet av denna rekommendation och bestämmelserna är därför inte tillämpliga i Irland.

               (16)

               I enlighet med artiklarna 1 och 2 i det protokoll om Förenade kungarikets och Irlands ställning som fogas till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, och utan att det påverkar tillämpningen av artikel 4 i nämnda protokoll, deltar inte Förenade kungariket i antagandet av denna rekommendation dess bestämmelser är inte tillämpliga i Förenade kungariket.

               (17)

               I enlighet med artiklarna 1 och 2 i det protokoll om Danmarks ställning som fogas till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, deltar Danmark inte i antagandet av denna rekommendation och dess bestämmelser är inte tillämpliga i Danmark.

         HÄRIGENOM REKOMMENDERAS MEDLEMSSTATERNA

               1.

               att, när det gäller inresa och vistelse i forskningssyfte,

                           a)

                           främja forskares inresa och vistelse i gemenskapen genom att sörja för att de omfattas av gynnsamma villkor för bedrivandet av forskning, helst genom att undanta dem från kravet på arbetstillstånd, eller genom att föreskriva att forskare skall erhålla arbetstillstånd automatiskt eller genom påskyndat förfarande,

                           b)

                           inte begränsa tredjelandsmedborgares inresa och vistelse i forskningssyfte genom kvotering av forskningstjänster,

                           c)

                           garantera tredjelandsmedborgare möjlighet att arbeta som forskare, inklusive möjlighet att när så är lämpligt förlänga eller förnya arbetstillståndet,

               2.

               att, när det gäller uppehållsstillstånd,

                           a)

                           utfärda uppehållstillstånd så snart som möjligt efter ansökan från tredjelandsmedborgare i forskningssyfte och underlätta påskyndade förfaranden,

                           b)

                           garantera tredjelandsmedborgare som arbetar som forskare förlängt uppehållstillstånd,

                           c)

                           successivt involvera forskningsorganen i förfarandet för inresa och vistelse för forskare,

               3.

               att, när det gäller familjeåterförening, främja och stödja familjemedlemmarnas återförening genom att sörja för att de omfattas av gynnsamma och attraktiva villkor och förfaranden,

               4.

               att, när det gäller det operativa samarbetet,

                           a)

                           underlätta för forskarna att få tillgång till relevant information och verka för att den finns tillgänglig i alla relevanta informationskällor,

                           b)

                           främja kontaktnät med personer i behöriga myndigheter,

                           c)

                           uppmuntra forskningsorganen att utveckla sådana kontaktnät,

                           d)

                           underrätta kommissionen om de bestämmelser som de har antagit för att underlätta inresa och vistelse för forskare från tredjeländer.

      Utfärdad i Luxemburg den 12 oktober 2005.

            På rådets vägnar

         C. CLARKE

            Ordförande

      (1)  Yttrandet avgivet den 12 april 2005 (ännu ej offentliggjort i EUT).

      (2)  EUT C 120, 20.5.2005, s. 60.

      (3)  EUT C 71, 22.3.2005, s. 6.

      (4)  Europaparlamentets och rådets beslut nr 1513/2002/EG av den 27 juni 2002 om sjätte ramprogrammet för Europeiska gemenskapens verksamhet inom området forskning, teknisk utveckling och demonstration med syfte att främja inrättandet av det europeiska området för forskningsverksamhet samt innovation (2002–2006) (EGT L 232, 29.8.2002, s. 1). Beslutet ändrat genom beslut nr 786/2004/EG (EUT L 138, 30.4.2004, s. 7).

      (5)  Se sidan 15 i detta nummer av EUT.


title: Rådets rekommendation av den 16 februari 2010 om beviljande av ansvarsfrihet för kommissionen för genomförandet av operationerna inom Europeiska utvecklingsfonden (nionde EUF) för räkenskapsåret 2008

text:
               20.2.2010

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 45/16

         RÅDETS REKOMMENDATION
   av den 16 februari 2010
   om beviljande av ansvarsfrihet för kommissionen för genomförandet av operationerna inom Europeiska utvecklingsfonden (nionde EUF) för räkenskapsåret 2008
   (2010/103/EU)
   EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR UTFÄRDAT DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
   med beaktande av fjärde AVS–EG-konventionen, undertecknad i Cotonou den 23 juni 2000 (1) och ändrad genom avtalet som undertecknades i Luxemburg den 25 juni 2005 (2),
   med beaktande av den interna överenskommelsen (3) om finansiering och förvaltning av gemenskapsstödet inom ramen för finansprotokollet till AVS-EG-partnerskapsavtalet (nedan kallad den interna överenskommelsen) genom vilken bland annat nionde Europeiska utvecklingsfonden (nionde EUF) inrättas, särskilt artikel 32.3,
   med beaktande av budgetförordningen av den 27 mars 2003, tillämplig på nionde Europeiska utvecklingsfonden (4), särskilt artiklarna 96–103,
   efter att ha granskat räkenskaperna och balansräkningen för nionde EUF:s operationer till och med den 31 december 2008, samt revisionsrättens redogörelse för räkenskapsåret 2008, tillsammans med kommissionens svar (5), och
   av följande skäl:

               (1)

               Enligt artikel 32.3 i den interna överenskommelsen ska kommissionen av Europaparlamentet på rådets rekommendation beviljas ansvarsfrihet för den ekonomiska förvaltningen av nionde EUF.

               (2)

               Kommissionens genomförande av nionde EUF:s operationer under räkenskapsåret 2008 har på det hela taget varit tillfredsställande.

         HÄRIGENOM REKOMMENDERAS att Europaparlamentet beviljar kommissionen ansvarsfrihet för genomförandet av nionde EUF:s operationer för räkenskapsåret 2008.

      Utfärdad i Bryssel den 16 februari 2010.

            På rådets vägnar

         E. SALGADO

            Ordförande

      (1)  EGT L 317, 15.12.2000, s. 3.

      (2)  EUT L 287, 28.10.2005, s. 4.

      (3)  EGT L 317, 15.12.2000, s. 355.

      (4)  EUT L 83, 1.4.2003, s. 1.

      (5)  EUT C 269, 10.11.2009, s. 257.


title: 2014/881/EU: Kommissionens rekommendation av den 18 november 2014 om förfarandet för påvisande av graden av befintliga järnvägslinjers överensstämmelse med de grundläggande parametrarna i de tekniska specifikationerna för driftskompatibilitet

text:
               12.12.2014

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 356/520

      KOMMISSIONENS REKOMMENDATION
      av den 18 november 2014
      om förfarandet för påvisande av graden av befintliga järnvägslinjers överensstämmelse med de grundläggande parametrarna i de tekniska specifikationerna för driftskompatibilitet

         (2014/881/EU)

      EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
      med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 292,
      med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/57/EG av den 17 juni 2008 om driftskompatibiliteten hos järnvägssystemet inom gemenskapen (1), särskilt artikel 30.1, och
      av följande skäl:

                  (1)

                  I enlighet med punkt 7.3.4 i bilagan till kommissionens förordning (EU) nr 1299/2014 (2) (TSD Infrastruktur) och punkt 7.3.4 i bilagan till kommissionens förordning (EU) nr 1301/2014 (3) (TSD Energi) är det, för befintliga linjer som inte omfattas av moderniserings- eller ombyggnadsprojekt, frivilligt att påvisa graden av dessa linjers överensstämmelse med de grundläggande parametrarna i de tekniska specifikationerna för driftskompatibilitet (TSD). Även för befintliga linjer som är föremål för projekt som inte medför ett EG-kontrollförfarande bör det på liknande sätt vara frivilligt att påvisa graden av dessa linjers överensstämmelse med de grundläggande parametrarna i de tekniska specifikationerna för driftskompatibilitet (TSD).

                  (2)

                  Infrastrukturförvaltaren bör, på frivillig basis, kunna komplettera infrastrukturregistret med information om den befintliga linjens grad av överensstämmelse med de grundläggande parametrarna i de tekniska specifikationerna för driftskompatibilitet (TSD). Ett standardförfarande som ska användas för att påvisa graden av överensstämmelse med de grundläggande parametrarna i de tekniska specifikationerna för driftskompatibilitet (TSD) bör rekommenderas.

                  (3)

                  Bilagan till kommissionens rekommendation 2011/622/EU (4) hänvisar till tidigare versioner av TSD Infrastruktur och TSD Energi och bör därför uppdateras.

                  (4)

                  För tydlighetens och enkelhetens skull är det lämpligt att ersätta rekommendation 2011/622/EU med denna rekommendation från kommissionen.

                  (5)

                  Den kommitté som avses i artikel 29 i direktiv 2008/57/EG har rådfrågats.

            HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.

                  1.

                  Det förfarande som anges i bilagan bör användas för påvisande av graden av befintliga järnvägslinjers överensstämmelse med de grundläggande parametrarna i de tekniska specifikationerna för driftskompatibilitet.

                  2.

                  Denna rekommendation ersätter rekommendation 2011/622/EU.

         Utfärdad i Bryssel den 18 november 2014.

               På kommissionens vägnar

            Violeta BULC

               Ledamot av kommissionen

         (1)  EUT L 191, 18.7.2008, s. 1.

         (2)  Kommissionens förordning (EU) nr 1299/2014 av den 18 november 2014 om en teknisk specifikation för driftskompatibilitet (TSD) avseende delsystemet Infrastruktur i Europeiska unionens järnvägssystem (se sidan 1 i detta nummer av EUT).

         (3)  Kommissionens förordning (EU) nr 1301/2014 av den 18 november 2014 om en teknisk specifikation för driftskompatibilitet (TSD) avseende delsystemet Energi i unionens järnvägssystem (se sidan 179 i detta nummer av EUT).

         (4)  Kommissionens rekommendation 2011/622/EU av den 20 september 2011 om förfarandet för påvisande av graden av befintliga järnvägslinjers överensstämmelse med de grundläggande parametrarna i de tekniska specifikationerna för driftskompatibilitet (EUT L 243, 21.9.2011, s. 23).

         BILAGA
         1.   Inledning

         1.1   Tekniskt tillämpningsområde

         Detta förfarande gäller följande delsystem i unionens järnvägssystem:

                     a)

                     Det strukturella delsystemet Infrastruktur.

                     b)

                     Det strukturella delsystemet Energi.

               De ingår i förteckningen över delsystem i bilaga II.1 till direktiv 2008/57/EG.
         1.2   Geografiskt tillämpningsområde

         Det geografiska tillämpningsområdet för detta förfarande är unionens järnvägssystem enligt direktiv 2008/57/EG.
         1.3   Definitioner

         I detta förfarande avses med
         a)   EI: existerande infrastruktur (fasta installationer) som inte är föremål för EG-kontrollförfarandet,
         b)   påvisande av överensstämmelse (EI): kontroll av huruvida de grundläggande parametrarna för ett delsystem och/eller en del av befintliga linjer uppfyller kraven i relevanta TSD:er,
         c)   intyg om påvisande (EI): dokument som utfärdas av en oberoende utvärderare som resultat av påvisande av överensstämmelse (EI),
         d)   försäkran om påvisande (EI): dokument som utfärdas av en sökande efter mottagandet av intyg om påvisande (EI).
         2.   Förfarande för påvisande av befintliga linjers överensstämmelse med tekniska specifikationer för driftskompatibilitet

         2.1   Syfte

         Följande förfarande kan tillämpas för påvisande av befintliga fasta installationers överensstämmelse med TSD:er, utan att vara föremål för EG-kontrollförfarandet.
         Detta förfarande är inte obligatoriskt utan kan användas frivilligt.
         2.2   Förfarande för att påvisa graden av överensstämmelse med de grundläggande parametrarna i TSD:n

         2.2.1   Förfarandet för att påvisa graden av överensstämmelse med de grundläggande parametrarna i TSD:n är förfarandet för påvisande av överensstämmelse (EI). Enligt detta förfarande fullgör den sökande skyldigheterna i punkterna 2.2.2, 2.2.3, 2.2.5.2 och 2.2.5.3 och säkerställer och försäkrar på eget ansvar att de berörda delsystemen, som har genomgått kontroll i enlighet med punkt 2.2.4, uppfyller kraven i relevanta TSD:er.
         2.2.2   Sökanden lämnar in en ansökan för påvisande av överensstämmelse (EI) för delsystemet till en oberoende utvärderare efter eget val.
         Ansökan ska innehålla följande:

                     a)

                     Sökandens namn och adress och, om ansökan lämnas in av det behöriga ombudet, även dennes namn och adress.

                     b)

                     Den tekniska dokumentationen.

               2.2.3   Teknisk dokumentation
         2.2.3.1   Sökanden ska upprätta den tekniska dokumentationen och göra den tillgänglig för den oberoende utvärderare som avses i punkt 2.2.4. Dokumentationen ska göra det möjligt att påvisa befintliga delsystems grad av överensstämmelse med de grundläggande parametrarna i berörda TSD:er.
         2.2.3.2   Den tekniska dokumentationen ska, när så är tillämpligt, innehålla följande delar:

                     a)

                     Allmän beskrivning av det befintliga delsystemet.

                     b)

                     De dokument som krävs för sammanställningen av det tekniska underlaget.

                     c)

                     En förteckning över de harmoniserade standarder och/eller andra relevanta tekniska specifikationer till vilka hänvisningar har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning och/eller de nationella tekniska specifikationer som har överlämnats i enlighet med artikel 17.3 i direktiv 2008/57/EG, som tillämpats helt eller delvis, samt beskrivningar av de lösningar som har valts för att uppfylla kraven i relevanta TSD:er när de harmoniserade eller nationella standarderna inte har tillämpats. Om harmoniserade eller nationella standarder delvis har tillämpats specificeras i den tekniska dokumentationen vilka delar som har tillämpats.

                     d)

                     Användningsvillkor för delsystemet (inskränkningar med avseende på användningstid eller körsträcka, gränsvärden för slitage etc.).

                     e)

                     Beskrivningar och förklaringar som är nödvändiga för förståelsen av hur delsystemet fungerar och ska underhållas.

                     f)

                     Underhållsvillkor och teknisk dokumentation avseende delsystemets underhåll.

                     g)

                     Alla tekniska krav som anges i relevanta TSD:er och som ska beaktas i samband med underhåll eller drift av delsystemet.

                     h)

                     Alla andra tillämpliga tekniska bevis, som visar att tidigare kontroller eller provningar har utförts med godkänt resultat, under jämförbara förhållanden, av kompetenta organ.

               2.2.3.3   Sökanden ska kunna uppvisa den tekniska dokumentationen för relevanta nationella myndigheter under delsystemets hela livslängd.
         2.2.4   Förfarande för att påvisa graden av överensstämmelse med de grundläggande parametrarna i TSD:n
         2.2.4.1   Den oberoende utvärderare som valts av sökanden tar hänsyn till uppgifter om undersökningar, kontroller eller provningar som har utförts av andra organ eller av sökanden.
         2.2.4.2   De bevis som har samlats in av den oberoende utvärderaren bör vara ändamålsenliga och tillräckliga för att påvisa graden av överensstämmelse med kraven i relevanta TSD:er och visa att alla tillämpliga kontroller och provningar som krävs har utförts.
         2.2.4.3   Om det befintliga delsystemet uppfyller kraven i relevanta TSD:er ska den oberoende utvärderaren utfärda ett intyg om påvisande (EI).
         2.2.5   Försäkran om påvisande (EI)
         2.2.5.1   Sökanden ska upprätta en skriftlig försäkran om påvisande (EI) för delsystemet och bevara den under delsystemets hela livslängd. Försäkran om påvisande (EI) identifierar det delsystem för vilket den har upprättats.
         2.2.5.2   Försäkran om påvisande (EI) och kompletterande dokument ska utarbetas i enlighet med kapitel 2.5 i detta förfarande.
         2.2.5.3   En kopia av försäkran om påvisande (EI) ska göras tillgänglig för de relevanta myndigheterna på begäran.
         2.2.6   Tekniskt underlag
         2.2.6.1   Den oberoende utvärderaren ska ansvara för sammanställningen av det tekniska underlag som åtföljer försäkran om påvisande (EI).
         2.2.6.2   Det tekniska underlag som åtföljer försäkran om påvisande (EI) ska lämnas till sökanden.
         2.2.6.3   Sökanden ska förvara en kopia av det tekniska underlaget under delsystemets hela livslängd. En kopia av det tekniska underlaget ska sändas till de övriga medlemsstater som så begär.
         2.3   Egenskaper som ska bedömas

         De egenskaper som ska bedömas vid tillämpningen av förfarandet för att påvisa graden av överensstämmelse med de grundläggande parametrarna i TSD:n anges i

                     —

                     tabell 1 för delsystemet Infrastruktur, och

                     —

                     tabell 2 för delsystemet Energi.

            Tabell 1

            Bedömning av delsystemet Infrastruktur för påvisande av överensstämmelse (EI)

                     Egenskaper som ska bedömas (INF TSD)

                     Befintlig linje som inte omfattas av EG-kontroll

                     Särskilda bedömningsförfaranden

                     1

                     2

                     Infrastrukturprofil (4.2.3.1)

                     X

                     6.2.4.1

                     Spåravstånd (4.2.3.2)

                     X

                     6.2.4.2

                     Maximala lutningar (4.2.3.3)

                     X

                     Minsta horisontella kurvradie (4.2.3.4)

                     X

                     6.2.4.4

                     Minsta vertikala kurvradie (4.2.3.5)

                     X

                     6.2.4.4

                     Nominell spårvidd (4.2.4.1)

                     X

                     6.2.4.3

                     Rälsförhöjning (4.2.4.2)

                     X

                     6.2.4.4

                     Rälsförhöjningsbrist (4.2.4.3)

                     X

                     6.2.4.4
                     6.2.4.5

                     Plötslig förändring av rälsförhöjningsbrist (4.2.4.4)

                     X

                     6.2.4.4

                     Ekvivalent konicitet (4.2.4.5)

                     X

                     6.2.4.6

                     Rälhuvudets profil för spår (4.2.4.6)

                     Ej tillämpligt

                     6.2.4.7

                     Rälslutning (4.2.4.7)

                     X

                     Geometri för växlar och korsningar (4.2.5.1)

                     X

                     6.2.4.8

                     Användning av spårväxlar med rörlig korsning (4.2.5.2)

                     X

                     6.2.4.8

                     Längsta ostyrda längd för fasta dubbelspetsade korsningar (4.2.5.3)

                     X

                     6.2.4.8

                     Spårets förmåga att motstå vertikala laster (4.2.6.1)

                     X

                     6.2.5

                     Spårets longitudinella motståndsförmåga (4.2.6.2)

                     X

                     6.2.5

                     Spårets laterala motståndsförmåga (4.2.6.3)

                     X

                     6.2.5

                     Nya broars förmåga att motstå belastningar från trafiken (4.2.7.1)

                     Ej tillämpligt

                     Ekvivalent vertikal belastning för nya markarbeten och jordtryckseffekter (4.2.7.2)

                     Ej tillämpligt

                     Motståndsförmåga hos nya konstruktioner som är placerade över eller i anslutning till spår (4.2.7.3)

                     Ej tillämpligt

                     Befintliga broars och markarbetens förmåga att motstå belastningar från trafiken (4.2.7.4)

                     X

                     6.2.4.10

                     Gräns för omedelbar åtgärd för linjeföring (4.2.8.1)

                     Ej tillämpligt

                     Gräns för omedelbar åtgärd för höjdläge (4.2.8.2)

                     Ej tillämpligt

                     Gräns för omedelbar åtgärd för spårets skevning (4.2.8.3)

                     Ej tillämpligt

                     Gräns för omedelbar åtgärd för spårvidd som ett punktfel (4.2.8.4)

                     Ej tillämpligt

                     Gräns för omedelbar åtgärd för rälsförhöjning (4.2.8.5)

                     Ej tillämpligt

                     Gräns för omedelbar åtgärd för växlar och korsningar (4.2.8.6)

                     Ej tillämpligt

                     Användbar plattformslängd (4.2.9.1)

                     X

                     Plattformshöjd (4.2.9.2)

                     X

                     Plattformskantens läge (4.2.9.3)

                     X

                     6.2.4.11

                     Spårets utformning längs plattformarna (4.2.9.4)

                     X

                     Största tryckvariation i tunnlar (4.2.10.1)

                     X

                     6.2.4.12

                     Sidvindseffekter (4.2.10.2)

                     X

                     6.2.4.13

                     Ballastsprut (4.2.10.3)

                     Öppen punkt

                     Avståndsskyltar (4.2.11.1)

                     X

                     Ekvivalent konicitet i drift (4.2.11.2)

                     Ej tillämpligt

                     Toalettömning (4.2.12.2)

                     X

                     6.2.4.14

                     Utrustning för utvändig rengöring av tåg (4.2.12.3)

                     X

                     6.2.4.14

                     Vattenpåfyllning (4.2.12.4)

                     X

                     6.2.4.14

                     Bränslepåfyllning (4.2.12.5)

                     X

                     6.2.4.14

                     Strömförsörjning vid service (4.2.12.6)

                     X

                     6.2.4.14

                     Tillämpning av driftskompatibilitetskomponenter

                     Ej tillämpligt

            Tabell 2

            Bedömning av delsystemet Infrastruktur för påvisande av överensstämmelse (EI)

                     Egenskaper som ska bedömas (ENE TSD)

                     Befintlig linje som inte omfattas av EG-kontroll

                     Särskilda bedömningsförfaranden

                     1

                     2

                     Spänning och frekvens (4.2.3)

                     X

                     Parametrar avseende banmatningssystemets prestanda (4.2.4)

                     X

                     6.2.4.1

                     Strömkapacitet, likspänningssystem, stillastående tåg (4.2.5)

                     X

                     6.1.4.2

                     Regenerativ bromsning (4.2.6)

                     X

                     6.2.4.2

                     Reläskyddskoordination (4.2.7)

                     X

                     6.2.4.3

                     Övertoner och dynamiska effekter för växelspänningssystem (4.2.8)

                     X

                     6.2.4.4

                     Kontaktledningens geometri (4.2.9)

                     X

                     Strömavtagarens profil (4.2.10)

                     X

                     Medelkontaktkraft (4.2.11)

                     X

                     Strömavtagningsdynamik och strömavtagningskvalitet (4.2.12)

                     X

                     6.1.4.1, 6.2.4.5

                     Avstånd mellan strömavtagare för kontaktledningens konstruktion (4.2.13)

                     X

                     Kontakttrådens material (4.2.14)

                     X

                     Fasskiljande sektioner (4.2.15)

                     X

                     Systemskiljande sektioner (4.2.16)

                     X

                     Skyddsbestämmelser mot elchocker (4.2.18)

                     X

                     6.2.4.6

                     Underhållsregler (4.5)

                     X

                     6.2.4.7

               2.4   Krav för oberoende utvärderare

         2.4.1   En oberoende utvärderare som valts av den sökande ska påvisa överensstämmelse (EI) för befintliga linjer. En oberoende utvärderare kan vara en extern enhet eller en intern del hos infrastrukturförvaltaren.
         2.4.2   När det gäller järnvägsinfrastruktur har en oberoende utvärderare

                     a)

                     lämplig teknisk utbildning,

                     b)

                     tillfredsställande kunskaper om kraven för utvärderingen och tillräcklig erfarenhet av att utföra proven som ingår i utvärderingen, och

                     c)

                     kapacitet att upprätta intyg om påvisande (EI) och teknisk dokumentation som utgör det formella resultatet för de utvärderingar som gjorts.

               2.4.3   En oberoende utvärderare som är en intern del hos infrastrukturförvaltaren bör uppfylla följande krav:

                     a)

                     Utvärderaren och dess personal har en identifierbar struktur och rapporteringsmetoder som säkerställer att de är opartiska.

                     b)

                     Varken utvärderaren eller dess personal får ansvara för drift eller underhåll av de produkter som de bedömer och får inte delta i någon verksamhet som kan vara oförenlig med en självständig bedömning eller integritet i samband med utvärderingen.

               2.5   Försäkran om påvisande

         2.5.1   Försäkran om påvisande (EI) och kompletterande dokumentation ska vara daterad och undertecknad.
         2.5.2   Försäkran ska avfattas på samma språk som det tekniska underlaget och innehålla följande uppgifter:

                     a)

                     Hänvisningar till förfarandet för påvisande av befintliga linjers överensstämmelse med tekniska specifikationer för driftskompatibilitet.

                     b)

                     Firmanamn på och fullständig adress till sökanden eller dennes ombud inom EU (om ombud används ska sökandens firmanamn också uppges).

                     c)

                     Kortfattad beskrivning av delsystemet.

                     d)

                     Namn på och adress för den oberoende utvärderare som utfört påvisande av överensstämmelse (EI).

                     e)

                     Hänvisningar till dokumenten i det tekniska underlaget.

                     f)

                     Alla tillämpliga, tillfälliga eller slutliga bestämmelser som delsystemet ska uppfylla, särskilt sådana som gäller eventuella begränsningar av eller villkor för driften.

                     g)

                     Om försäkran om påvisande (EI) är tillfällig ska giltighetstiden anges.

                     h)

                     Undertecknarens personuppgifter.