Avis juridique important

|

52004SC0805

Rekommendation till rådets rekommendation till Cypern i syfte att få situationen med ett alltför stort offentligt underskott att upphöra  /* SEK/2004/0805 slutlig */

Rekommendation till RÅDETS REKOMMENDATION TILL CYPERN i syfte att få situationen med ett alltför stort offentligt underskott att upphöra(framlagd av kommissionen)MOTIVERINGDen 7 april 2004 offentliggjorde kommissionen sina vårprognoser [1]. Enligt prognoserna, som tog hänsyn till de uppgifter som Cypern meddelade i mars 2004, hade underskottet i den offentliga sektorns finanser i Cypern ökat från 4,6 % av BNP under 2002 till 6,3 % av BNP under 2003, och överstiger således fördragets referensvärde på 3 % av BNP.[1]  Kommissionens vårprognos 2004 återfinns på följande webbplats: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/publications/european_economy/2004/ee204en.pdf.På grundval av detta faktaunderlag inledde kommissionen förfarandet vid alltför stora underskott beträffande Cypern den 12 maj 2004 genom att anta den rapport som avses i artikel 104.3 i fördraget [2]. Den 24 maj 2004 inkom Cyperns konvergensprogram till kommissionen, och i detta bekräftades uppgiften om ett underskott på 6,3 % av BNP för år 2003.[2]  Den fullständiga texten till denna rapport återfinns på följande webbplats: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/procedures_en.htm.Tillämpningen av förfarandet vid alltför stora underskott regleras av artikel 104 i fördraget och av rådets förordning (EG) nr 1467/97 "om påskyndande och förtydligande av tillämpningen av förfarandet vid alltför stora underskott", som utgör en del av stabilitets- och tillväxtpakten [3]. De länder som anslöt sig till EU den 1 maj 2004 är "medlemsstater med undantag" och skall undvika alltför stora underskott, men de kan inte åläggas sanktioner enligt artiklarna 104.9 och 104.11.[3]  EGT L 209, 2.8.1997.I kommissionens rapport enligt artikel 104.3 i fördraget fastslogs att det cypriotiska underskottet 2003 inte hade överstigit fördragets referensvärde på 3 % av BNP till följd av någon, i stabilitets- och tillväxtpaktens mening, osedvanlig händelse utanför de cypriotiska myndigheternas kontroll och inte heller på grund av någon allvarlig konjunkturnedgång, eftersom tillväxten av Cyperns reala BNP nådde upp till 2,0 % under 2003. Vad gäller utvecklingen under 2004 hävdas i rapporten att underskottet i de offentliga finanserna sannolikt kommer att minska men fortfarande ligga över 3 % av BNP. Närmare bestämt anges i kommissionens vårprognoser ett underskott i de offentliga finanserna 2004 på 4,6 % av BNP, vilket ligger under de cypriotiska myndigheternas prognos i konvergensprogrammet på 5,2 % av BNP.I kommissionens rapport hävdas också, med stöd av kommissionens vårprognoser, att den offentliga skuldkvoten, som uppgick till 72,2 % av BNP 2003, under 2004 kommer att fortsätta att frångå fördragets referensvärde på 60 %. Närmare bestämt beräknas skuldkvoten enligt vårprognoserna uppgå till 74,6 % av BNP under 2004, vilket ligger under de cypriotiska myndigheternas prognos i konvergensprogrammet på 75,2 % av BNP.I artikel 104.4 i fördraget föreskrivs att "[d]en kommitté som upprättas enligt artikel 114 (dvs. Ekonomiska och finansiella kommittén) skall avge ett yttrande om kommissionens rapport". Kommittén avgav sitt yttrande den 25 maj 2004, och anslöt sig till den bedömning som kommissionen gjort i sin rapport. Kommittén fastslog särskilt att situationen för de offentliga finanserna i Cypern tydde på ett alltför stort underskott enligt de båda kriterier som anges i artikel 104.2 för fastställande av sådana underskott. Även om man tar hänsyn till andra relevanta faktorer, särskilt saldot för de offentliga finanserna på medellång sikt och kvoten för de offentliga investeringarna, påverkas inte den bedömning som baseras på kriterierna. Kommittén fann också att underskottet i de offentliga finanserna sannolikt skulle fortsätta att överstiga fördragets referensvärde under 2004 och att den offentliga bruttoskuldkvoten även under år 2004 skulle fortsätta att överstiga fördragets referensvärde på 60 % av BNP.Kommissionen anser, efter att ha granskat de relevanta faktorer som den tagit hänsyn till i sin rapport och med beaktande av Ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande, att det föreligger ett alltför stort underskott i Cypern. Detta yttrande, som antogs av kommissionen den 24 juni 2004, har avgivits till rådet i enlighet med artikel 104.5 i fördraget. Kommissionen rekommenderar rådet att fatta ett beslut med denna innebörd, i enlighet med artikel 104.6. Vidare överlämnar kommissionen till rådet en rekommendation till rådets rekommendation som, i enlighet med fördragets artikel 104.7, skall föreläggas Cypern för att få denna situation att upphöra. Under övervakningen av genomförandet av de åtgärder som Cypern vidtar kan det komma att krävas att rådet ger ytterligare rekommendationer enligt artikel 104.7, eftersom artikel 104.9 inte är tillämplig på medlemsstater med undantag.Rekommendation till RÅDETS REKOMMENDATION TILL CYPERN i syfte att få situationen med ett alltför stort offentligt underskott att upphöraEUROPEISKA UNIONENS RÅD UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATIONmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 104.7 i detta,med beaktande av kommissionens rekommendation, ochav följande skäl:(1) Enligt artikel 104 i fördraget är medlemsstaterna skyldiga att undvika alltför stora offentliga underskott.(2) Stabilitets- och tillväxtpakten grundas på målsättningen om sunda offentliga finanser som ett medel för att skapa ändamålsenliga villkor för prisstabilitet och varaktig tillväxt som främjar skapandet av sysselsättning.(3) Rådet beslutade den [5 juli] 2004 i enlighet med artikel 104.6 att ett alltför stort underskott förelåg i Cypern.(4) I och med att rådet slår fast att det föreligger ett alltför stort underskott i Cypern, i enlighet med artikel 104.7 i fördraget och artikel 3 i rådets förordning (EG) nr 1467/97, skall rådet samtidigt ge rekommendationer till den berörda medlemsstaten i syfte att få denna situation att upphöra inom en viss tid.(5) Enligt artikel 3.4 i rådets förordning (EG) nr 1467/97 skall det i en sådan rekommendation anges att den berörda medlemsstaten skall vidta effektiva åtgärder inom högst fyra månader och att korrigeringen av det alltför stora underskottet skall slutföras under det år som följer på året då underskottet fastställdes, om det inte föreligger särskilda omständigheter.(6) Det konvergensprogram som Cypern överlämnade i maj 2004 och de följande uppdateringarna av det samt rådets yttranden om dessa dokument kan lämpligen tas till grund för arbetet med att korrigera det alltför stora underskottet. Enligt konvergensprogrammet från maj 2004 planeras korrigeringen av det alltför stora underskottet ha slutförts före år 2005, och följande mål har uppställts för underskottet i de offentliga finanserna under perioden: 5,2 % av BNP 2004 och 2,9 % av BNP 2005. Vidare förväntas det i programmet att skuldkvoten, vilken nådde 72,6 % 2003, skall fortsätta att stiga över fördragets referensvärde på 60 % av BNP 2004 (till 75,2 %) men därefter avta till 68,4 % under 2007. Planen för korrigeringen av underskottet är utarbetad enligt ett makroekonomiskt scenario, som enligt rådets yttrande av den [5 juli] 2004 om Cyperns konvergensprogram är realistisk.(7) Enligt rådets uppfattning bör åtgärder för att konsolidera de offentliga finanserna säkerställa en varaktig förbättring av saldot i den offentliga sektorns finanser samtidigt som de bör inriktas på att höja de offentliga finansernas kvalitet och stärka ekonomins tillväxtpotential.HÄRIGENOM REKOMMENDERAS- att de cypriotiska myndigheterna snarast möjligt får den nuvarande situationen med ett alltför stort underskott att upphöra,- att de cypriotiska myndigheterna kraftfullt genomför de åtgärder som nämns i konvergensprogrammet från maj 2004, och att de särskilt effektivt verkar för att [senast den 5 november 2004] genomföra de åtgärder som anges i rådets yttrande om konvergensprogrammet för att på ett trovärdigt och hållbart sätt få ned underskottet under 3 % av BNP under 2005,- att de cypriotiska myndigheterna säkerställer att ökningen av skuldkvoten bringas att upphöra under 2004 och därefter vänder såsom nämns i rådets yttrande om konvergensprogrammet.Vidare uppmanar rådet de cypriotiska myndigheterna att säkerställa konsolideringen av de offentliga finanserna på medellång sikt så att en situation med offentliga finanser som är nära balans eller som visar överskott bibehålls efter det att det alltför stora underskottet har korrigerats.Denna rekommendation riktar sig till Republiken Cypern.Utfärdad i Bryssel den [5 juli] 2004.På rådets vägnarOrdförande xxxxxx


				|

		52013DC0396

			Rekommendation till RÅDETS REKOMMENDATION i syfte att få situationen med ett alltför stort offentligt underskott i Slovenien att upphöra /* COM/2013/0396 final - 2013/ () */

			   	Rekommendation till
RÅDETS REKOMMENDATION
i syfte att få situationen med ett alltför
stort offentligt underskott i Slovenien att upphöra
EUROPEISKA UNIONENS RÅD UTFÄRDAR
DENNA REKOMMENDATION
med beaktande av fördraget om Europeiska
unionens funktionssätt, särskilt artikel 126.7,
med beaktande av Europeiska kommissionens
rekommendation, och
av följande skäl:
(1)       Enligt artikel 126 i
fördraget om Europeiska unionens funktionssätt ska medlemsstaterna undvika
alltför stora underskott i sina offentliga finanser.
(2)       Stabilitets- och
tillväxtpakten grundas på målet om sunda offentliga finanser, som ett sätt att
stärka förutsättningarna för prisstabilitet och stark varaktig tillväxt som kan
bidra till ökad sysselsättning.
(3)       Den 2 december 2009 fastslog
rådet i enlighet med artikel 126.6 i EUF-fördraget att det förelåg ett alltför
stort underskott i Slovenien och avgav en rekommendation[1] för att korrigera det alltför
stora underskottet senast 2013, i enlighet med artikel 126.7 i EUF-fördraget
och artikel 3 i rådets förordning (EG) nr 1467/97 av den 7 juli 1997 om
påskyndande och förtydligande av tillämpningen av förfarandet vid alltför stora
underskott[2].
För att få ned det offentliga underskottet till under 3 % av BNP på ett
trovärdigt och hållbart sätt rekommenderades de slovenska myndigheterna att
genomföra de finanspolitiska konsolideringsåtgärder som planerats för 2010, att
säkerställa en genomsnittlig årlig strukturell korrigering av de offentliga
finanserna motsvarande ¾ % av BNP under perioden 2010–2013 och att
specificera vilka åtgärder som krävs för att korrigera det alltför stora
underskottet senast 2013, om konjunkturförhållandena möjliggör detta, samt att
påskynda minskningen av underskottet, om de ekonomiska eller finanspolitiska
förhållandena vid den tidpunkten är bättre än väntat.
(4)       På grundval av kommissionens
vårprognos 2010 fann kommissionen den 15 juni 2010 att Slovenien hade vidtagit
effektiva åtgärder för att följa rådets rekommendation av den 2 december 2009
om att nedbringa det offentliga underskottet under referensvärdet på 3 %
av BNP. Kommissionen ansåg därför att det inte krävdes några ytterligare steg i
förfarandet vid alltför stora underskott.
(5)       Enligt artikel 3.5 i
förordning (EG) nr 1467/97 får rådet på kommissionens rekommendation anta
en ändrad rekommendation enligt artikel 126.7 i EUF-fördraget, om effektiva
åtgärder har vidtagits och oväntade negativa ekonomiska händelser med stora
negativa effekter på de offentliga finanserna inträffar efter att
rekommendationen antagits. Sådana ekonomiska händelser ska bedömas mot bakgrund
av den ekonomiska prognos som låg till grund för rådets rekommendation.
(6)       I enlighet med artikel 126.7
i EUF-fördraget och artikel 3 i rådets förordning (EG) nr 1467/97 ska
rådet ge rekommendationer till den berörda medlemsstaten i syfte att få
situationen med ett alltför stort underskott att upphöra inom en viss tid. I
rekommendationen ska den berörda medlemsstaten få högst sex månader på sig att
vidta effektiva åtgärder för att korrigera det alltför stora underskottet. I
rekommendationen om att korrigera ett alltför stort underskott ska rådet också
som ett riktmärke begära att årliga budgetmål uppnås som, på grundval av den
prognos som ligger till grund för rekommendationen, är förenliga med en årlig
förbättring av det strukturella saldot på minst 0,5 % av BNP, dvs. det
konjunkturrensade saldot exklusive engångsåtgärder och andra tillfälliga
åtgärder.
(7)       På grundval av kommissionens
fördjupade granskning av Slovenien 2013 anser kommissionen att Slovenien har
alltför stora makroekonomiska obalanser. För att få hållbara förbättringar av
det finanspolitiska och makroekonomiska läget och av arbetsmarknadsläget krävs
framsteg både för att minska makroekonomiska obalanser och för att korrigera
det alltför stora underskottet.
(8)       Enligt kommissionens
höstprognos 2009 som låg till grund för rådets rekommendation av den 2 december
2009 enligt artikel 126.7 i EUF-fördraget, väntades den slovenska ekonomin växa
med 1,3 % 2010 och med 2,0 % 2011. Åren 2012 och 2013 låg bortom den
prognoshorisonten, men utifrån antagandet att det stora negativa
produktionsgapet gradvis kommer att slutas senast 2015, väntades tillväxten
under 2012 och 2013 bli högre än 2011. BNP-tillväxten 2010 var nästan i nivå
med det resultat som förutsågs i kommissionens höstprognos 2009, men 2011 var
tillväxten lägre än väntade 2,0 %. Under 2012 gick den slovenska ekonomin
åter in i en lågkonjunktur. Kommissionens uppdaterade vårprognos 2013[3] innebär ett mycket negativare
scenario än vad som väntades vid tiden för rådets rekommendation även för 2013.
BNP-tillväxten visade sig bli betydligt lägre än vad som förutsågs i
kommissionens höstprognos 2009. Detta får negativa effekter på både inkomst-
och utgiftssidan, jämfört med vad som väntades vid tiden för rådets
rekommendation.
(9)       Sloveniens reala BNP har
minskat betydligt kraftigare än i euroområdet som helhet, till följd av den
globala ekonomiska och finansiella krisen och även beroende på inhemska
obalanser. Den reala BNP sjönk med 7,8 % år 2009, vilket huvudsakligen
berodde på trender i bruttoinvesteringar. Den exportledda återhämtningen i
Slovenien under 2010 och 2011, då real BNP ökade med 1,2 % respektive
0,6 %, var måttlig på grund av att den bromsades av en svag inhemsk
efterfrågan. Under 2012 drabbades den slovenska ekonomin av en förnyad
lågkonjunktur, med en negativ BNP-tillväxt på –2,3 %. Ett positivt bidrag
till tillväxten från extern nettoefterfrågan berodde på en stabil
exporttillväxt på marknader utanför EU och en kraftig importminskning till
följd av svag inhemsk efterfrågan.
(10)     I kommissionens uppdaterade
vårprognos 2013 förutses en ytterligare minskning av real BNP med 2,0 % år
2013 på grund av fallande sysselsättning, negativ reallöneutveckling och
fortsatt minskade investeringar. Skuldsaneringen av icke-finansiella företag
och banksektorns återhämtning antas fortsätta, men är ännu inte tillräckliga
för att en ny investeringscykel ska kunna inledas. Därför väntas privat
konsumtion och investering även i fortsättningen vara den viktigaste dämpande
faktorn för tillväxten. Den utländska efterfrågans positiva bidrag till
tillväxten väntas minska något. Den prognostiserade fortsatta lågkonjunkturen
med en BNP-tillväxt på –0,1 % år 2014 är en följd av förseningar vad
gäller att lösa bankkrisen och omstrukturera den kraftigt skuldtyngda
företagssektorn. Den reala BNP-tillväxten väntas uppgå till 1,3 % år 2015,
med stöd av en gradvis starkare inhemsk efterfrågan som främst beror på
banksektorns återhämtning, framsteg när det gäller skuldsanering av företag och
ett ökat konsumentförtroende.
(11)     Det offentliga underskottet
hade ökat kraftigt till 6,2 % av BNP under 2009 till följd av en stark
inbyggd utgiftsdynamik för främst ränteutgifter och sociala transfereringar. De
till stor del tillfälliga konsolideringsåtgärderna under 2010 var främst
inriktade på att minska ökningen av den offentliga sektorns lönekostnader och
sociala transfereringar. Indexeringen av sociala förmåner inklusive pensioner
och av lönerna i den offentliga sektorn halverades för 2010 och vissa
arbetsrelaterade bonusar begränsades. På inkomstsidan höjdes punktskatterna på
alkohol, cigaretter och mineraloljor. Dessa åtgärder, som godkändes före
antagandet av rådets rekommendation om alltför stora underskott, bidrog till
att det nominella underskottet minskade något under 2010 till 5,9 % av
BNP.
(12)     Genom 2011 års budget
förstärktes och förlängdes med ytterligare ett år de konsolideringsåtgärder som
vidtagits på utgiftssidan under 2010. På inkomstsidan höjdes punktskatten på
cigaretter ytterligare. Trots detta nådde det nominella underskottet en kulmen
på 6,4 % av BNP under 2011, när kapitalstödet till statliga förlustföretag
och engångsåtgärder ökade underskottet med 1,4 % av BNP.
(13)     I anmälan från mars 2013 om
alltför stora underskott, som validerats av kommissionen (Eurostat),
rapporterades ett underskott i de offentliga finanserna för 2012 på 4,0 %
av BNP. Detta utfall innefattar ännu en rekapitalisering av den största banken
med cirka 0,2 % av BNP i juni 2012, behandlat som en engångsåtgärd.
Regeringen har infört en betydande begränsning av de löpande utgifterna genom
nedskärningar av lönerna i den offentliga sektorn och av sociala
transfereringar. Dock är även dessa konsolideringsåtgärder i de flesta fall
endast tillfälliga. Dessutom sjönk de offentliga investeringarna återigen,
vilket innebar en minskning på sammanlagt 45 % i reala termer sedan 2009.
Slutligen var kapitaltillskotten (inklusive engångsåtgärder) till offentliga
bolag klart lägre än under 2011. På inkomstsidan sänkte regeringen
bolagsskatten och införde generösare stöd för investeringar och FoU-verksamhet.

(14)     I kommissionens uppdaterade
vårprognos 2013 beräknas det offentliga underskottet för 2013 till 5,5 %
av BNP. Exklusive två engångsåtgärder där hybridinstrument mellan skuld och
eget kapital konverterades till eget kapital för de två största bankerna
(motsvarande 1,2 % av BNP) skulle dock underskottet för 2013 beräknats
till 4,3 % av BNP. Det beräknade underskottet på 5,5 % av BNP kan
jämföras med det nationella underskottsmålet för 2013 på 7,9 % av BNP från
och med 2013 års uppdatering av stabilitetsprogrammet, vilket omfattar
rekapitalisering av banker med 3,7 % av BNP. De offentliga finanserna 2013
väntas gynnas av helårseffekterna av sparåtgärder i lagen om balansering av de
offentliga finanserna – som trädde i kraft i juni 2012 – och av nya godkända
åtgärder för att öka inkomsterna i 2013 års budget. Det försämrade läget på
arbetsmarknaden väntas leda till minskade sociala avgifter. Däremot beräknas de
sociala transfereringarna öka igen på grund av ett fortsatt stort antal nya
pensionärer i slutet av 2012 och i början av 2013.
(15)     I kommissionens uppdaterade
vårprognos 2013 beräknas 2014 års underskott bli 4,9 % av BNP med
oförändrad politik. 2014 års budget innehåller inga nya diskretionära åtgärder,
med undantag för en minskning av bolagsskatten till 16 % och en allmän
stabilisering av den offentliga sektorns lönekostnader på 2013 års nivå. På
utgiftssidan beräknas främst ränteutgifter och sociala transfereringar
fortsätta öka på grund av ökade skulder, växande antal ålderspensionärer och
indexering av pensionerna. I ett scenario med oförändrad politik beräknas
underskottet bli 5,5 % av BNP 2015. Prognosen täcker förhöjda
ränteutgifter, högre lönekostnader i den offentliga sektorn (efter avslutade
tillfälliga åtgärder för att begränsa lönerna till anställda i den offentliga
sektorn) och det sista steget av den gradvisa sänkningen av bolagsskatten med 1
procentenhet till 15 %.
(16)     Exklusive ytterligare finanspolitiska
resurser för att stärka banker, förefaller riskerna i samband med
underskottsprognoserna vara balanserade. Uppåtrisker är en följd av annonserade
nya besparingsåtgärder i 2013 års tilläggsbudget, medan nedåtrisker härrör från
ett svagt budgetgenomförande och domstolens dom, som fortfarande bestrids av
regeringen, där det föreskrivs att den löneökning till offentligt anställda som
senarelades 2010 ska utbetalas.
(17)     I kommissionens vårprognos
2013 uppskattas den genomsnittliga årliga finanspolitiska ansträngningen
nominellt till 0,5 % av BNP per år under perioden 2010–2013.
Konsolideringen senarelades till 2012 och 2013. Justerat för effekterna av
ändringar av den potentiella produktionstillväxten i den nuvarande prognosen
(jämfört med den som låg till grund för rådets rekommendationer av den 2
december 2009) samt för effekterna av utvecklingar på inkomstsidan jämfört med
dem som följer av normal elasticitet, uppskattas den genomsnittliga årliga
justerade strukturella ansträngningen under perioden 2010–2013 till 1,1 %
av BNP. Detta överstiger den rekommenderade årliga genomsnittliga
finanspolitiska ansträngningen på ¾ % av BNP.
(18)     De totala kompletterande
konsolideringsåtgärder som vidtagits av de slovenska myndigheterna som svar på
rådets rekommendation under perioden 2010–2013 beräknas till cirka 6¾ % av
BNP baserat på en ”nedifrån och upp”-modell. Denna uppskattning innefattar inte
konsolideringsåtgärder på cirka 0,8 % av BNP från 2010 års budget som
redan var inräknade i kommissionens höstprognos 2009. Åtgärder motsvarande
cirka 5 % av BNP innefattar särskilt mekanismer för sänkt indexreglering,
nedskärningar av den offentliga sektorns löner och av sociala förmåner samt
höjningar av indirekta skatter. Dessutom gjorde myndigheterna stora nedskärningar
av de offentliga investeringarna motsvarande cirka 1¾ % av BNP under
perioden 2010–2012.
(19)     Slovenien står inför en snabbt
ökande offentlig skuld, på grund av fortsatt stora primära underskott och i
mindre utsträckning stock-/flödesjusteringar och högre räntebetalningar.
Bruttoskulden var så låg som 22 % av BNP 2008 men ökade till 54 % av
BNP 2012. I kommissionens uppdaterade vårprognos 2013 beräknas den öka till
61 % av BNP 2013, vilket innebär att fördragets referensvärde överskrids.
Baserat på ett scenario med oförändrad politik beräknas skuldnivån öka
ytterligare till 69 % av BNP 2015. Dessa prognoser innefattar inte högst
11 % av BNP i statliga garantier för överföringar av tillgångar till ett
kapitalförvaltningsbolag för banktillgångar och högst 3 % av BNP i
kontanter för rekapitaliseringar enligt lagen om bankstabilitet.
(20)     Slovenien har drabbats av en
oväntat negativ ekonomisk utveckling. Ekonomin är i en förnyad lågkonjunktur
som väntas vara fram till 2014. Sysselsättningen har påverkats negativt,
arbetslösheten har stigit kraftigt och reallöneutvecklingen har blivit negativ.
Slovenien har också alltför stora makroekonomiska obalanser som utgör ett
allvarligt hinder för investeringar. Den inhemska efterfrågan fortsätter därför
att minska. Detta får negativa effekter på både inkomst- och utgiftssidan,
jämfört med vad som väntades vid tiden för rådets rekommendation. I enlighet
med stabilitets- och tillväxtpaktens regler innebär detta att tidsfristen för
korrigering av det alltför stora underskottet i Slovenien bör förlängas till
2015.
(21)     Förlängningen med två år för
att korrigera det alltför stora underskottet står i proportion till
mellanliggande nominella underskottsmål på 4,9 % av BNP för 2013
(3,7 % av BNP exklusive en engångsutgift på 1,2 % av BNP för att
rekapitalisera de två största bankerna), 3,3 % 2014 och 2,5 % 2015. Dessa mål väntas ge en underliggande förbättring av
det strukturella budgetsaldot med 0,7 % av BNP år 2013, 0,5 % 2014
och 0,5 % 2015, där de två sista uppgifterna motsvarar den lägsta
förbättring som krävs enligt artikel 5.1 i rådets förordning (EG)
nr 1466/97 av den 7 juli 1997. För att nå de ovannämnda strukturella målen
skulle de slovenska myndigheterna sammantaget behöva genomföra ytterligare
konsolideringsåtgärder på 1 % av BNP 2013, 1½ % 2014 och 1½ %
2015, utöver de åtgärder som redan ingår i referensscenariot. I dessa mål
beaktas behovet av att kompensera för de negativa sekundära effekter som
konsolideringen av de offentliga finanserna medför genom dess påverkan på
BNP-tillväxten.
(22)     Europeiska kommissionens
rapport om finanspolitisk hållbarhet 2012 visar att det i Slovenien finns en
hög hållbarhetsrisk på medellång och lång sikt. I 2012 års åldranderapport
förutses en kraftig ökning av de totala åldersrelaterade offentliga utgifterna
under åren 2010–2060. För att bidra till de offentliga finansernas hållbarhet
på lång sikt förefaller det därför nödvändigt att ytterligare begränsa ökningen
av åldersrelaterade utgifter genom fortsatt anpassning av alla relevanta
parametrar i pensions- och socialförsäkringssystemen.
(23)     Slovenien uppfyller villkoren
för en förlängning av tidsfristen för att korrigera det alltför stora
offentliga underskottet, i enlighet med artikel 3.5 i förordning (EG)
nr 1467/97 om påskyndande och förtydligande av tillämpningen av
förfarandet vid alltför stora underskott.
HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.
(1)
Slovenien bör få den rådande situationen med ett
alltför stort offentligt underskott att upphöra senast 2015.
(2)
Slovenien bör nå sitt överordnade allmänna mål för
budgetunderskottet på 4,9 % av BNP under 2013 (3,7 % av BNP exklusive
en engångsutgift på 1,2 % för att rekapitalisera de två största bankerna),
3,3 % 2014 och 2,5 % 2015, vilket motsvarar en årlig förbättring av
det strukturella saldot med 0,7 % 2013, 0,5 % 2014 och 0,5 %
2015, i syfte att nedbringa det offentliga underskottet under referensvärdet på
3 % av BNP till 2015, baserat på kommissionens uppdaterade vårprognos
2013.
(3)
Slovenien bör strikt genomföra redan beslutade
åtgärder för att framför allt öka de indirekta skatteintäkterna samt minska den
offentliga sektorns lönekostnader och de sociala överföringarna, och bör
samtidigt vara redo att komplettera dem med ytterligare åtgärder om de skulle
ge mindre resultat än väntat eller om någon åtgärd upphävs genom rättsväsendet.

(4)
Dessutom bör Slovenien specificera, anta och
genomföra nya strukturella konsolideringsåtgärder som krävs för att korrigera
det alltför stort underskottet senast 2015, utöver dem som redan ingår i
kommissionens uppdaterade prognos 2013.
(5)
Rådets fastställer den [1 oktober 2013] som
tidsfrist för Slovenien att vidta effektiva åtgärder och att, i enlighet med
artikel 3.4a i rådets förordning (EG) nr 1467/97, i detalj rapportera om
den konsolideringsstrategi som ska uppnå målen.
Dessutom bör de slovenska myndigheterna i)
påskynda minskningen av det nominella underskottet 2014 och 2015 om de
ekonomiska eller finanspolitiska förhållandena blir bättre än väntat, ii)
specificera, anta och genomföra strukturella konsolideringsåtgärder som
successivt minskar de löpande utgifternas andel av BNP, säkerställa en varaktig
förbättring av de offentliga finansernas strukturella saldo, stödja ekonomins
tillväxtpotential, bland annat genom att undvika ytterligare nedskärningar av
offentliga investeringar, och successivt få skuldkvoten att minska. Slutligen,
för att säkerställa en framgångsrik strategi för finanspolitisk konsolidering,
är det också viktigt att stödja den finanspolitiska konsolideringen genom
omfattande strukturreformer, i linje med rådets rekommendationer till Slovenien
inom ramen för den europeiska planeringsterminen och förfarandet vid
makroekonomiska obalanser.
Utöver den rapport som avses i rekommendation
5 bör de slovenska myndigheterna minst var [sjätte månad] lämna en lägesrapport
om genomförandet av dessa rekommendationer samt genom ett särskilt kapitel i
stabilitetsprogrammen, intill dess det alltför stora underskottet fullt ut har
korrigerats.
Denna rekommendation riktar sig till
Republiken Slovenien.
Utfärdad i Bryssel den
                                                                       På
rådets vägnar
                                                                       Ordförande
[1]               Alla dokument som rör
förfarandet vid alltför stora underskott i Slovenien finns på
http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/countries/slovenia_en.htm
[2]               EGT L 209, 2.8.1997, s. 6.
[3]               Denna prognos baseras på
kommissionens vårprognos 2013, vars horisont har förlängts till 2015. Dessutom
inkluderar uppdateringen två obligationer utfärdade på Förenta staternas
marknad den 2 maj 2013, med konsekvenser för ränteutgifter, underskott och
skuldsättning.


title: Europeiska centralbankens rekommendation av den  1 februari 2006  till Europeiska unionens råd om externa revisorer för Oesterreichische Nationalbank (ECB/2006/1)

text:
               10.2.2006

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 34/30

      EUROPEISKA CENTRALBANKENS REKOMMENDATION

   av den 1 februari 2006
   till Europeiska unionens råd om externa revisorer för Oesterreichische Nationalbank
   (ECB/2006/1)
   (2006/C 34/08)
   ECB-RÅDET HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken, särskilt artikel 27.1 i denna, och
   av följande skäl:

               (1)

               Räkenskaperna för Europeiska centralbanken (ECB) och de nationella centralbankerna i Eurosystemet granskas av oavhängiga externa revisorer som ECB-rådet har rekommenderat och Europeiska unionens råd godkänt.

               (2)

               Enligt artikel 37.1 i den federala lagen om Oesterreichische Nationalbank skall generalförsamlingen för Oesterreichische Nationalbank (OeNB) varje år välja två revisorer och två ställföreträdande revisorer. De ställföreträdande revisorerna kommer endast att utses om revisorerna inte kan utföra revisionen.

               (3)

               Uppdraget för de nuvarande externa revisorerna för OeNB kan inte förnyas för ytterligare en mandatperiod efter revisionen för räkenskapsåret 2005. Det är därför nödvändigt att utse externa revisorer från och med räkenskapsåret 2006.

               (4)

               OeNB har valt KPMG Alpen-Treuhand GmbH, TPA Horwath Wirtschaftsprüfung GmbH, Moore Stephens Austria Wirtschaftsprüfungsgesellschaft mbH och BDO Auxilia Treuhand GmbH som sina nya externa revisorer i enlighet med gemenskapslagstiftning liksom österrikisk lagstiftning om offentlig upphandling och ECB anser att revisorerna uppfyller de nödvändiga kraven för förordnande.

               (5)

               De externa revisorernas uppdrag kan förnyas varje år, men uppdragstiden skall inte vara längre än totalt fem år.

         HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.

               1.

               Det rekommenderas att KPMG Alpen-Treuhand GmbH och TPA Horwath Wirtschaftsprüfung GmbH utses gemensamt som externa revisorer för OeNB för räkenskapsåret 2006.

               2.

               Det rekommenderas att Moore Stephens Austria Wirtschaftsprüfungsgesellschaft mbH och BDO Auxilia Treuhand GmbH utses gemensamt som ställföreträdande revisorer för OeNB för räkenskapsåret 2006.

               3.

               Uppdraget kan förnyas varje år och uppdragstiden, som inte skall vara längre än totalt fem år, slutar senast med räkenskapsåret 2010.

      Utfärdad i Frankfurt am Main den 1 februari 2006.

         Jean-Claude Trichet

            ECB:s ordförande


				|

		52013DC0379

			Rekommendation till RÅDETS REKOMMENDATION om genomförande av de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken för de medlemsstater som har euron som valuta /* COM/2013/0379 final */

Rekommendation till
RÅDETS REKOMMENDATION
om genomförande av de allmänna riktlinjerna
för den ekonomiska politiken för de medlemsstater som har euron som valuta
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT
DENNA REKOMMENDATION
med beaktande av fördraget om Europeiska
unionens funktionssätt, särskilt artikel 136 jämförd med artikel 121.2,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr
1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga
finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken[1], särskilt artikel 5.2,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets
förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och
korrigering av makroekonomiska obalanser[2],
särskilt artikel 6.1,
med beaktande av Europeiska kommissionens
rekommendation[3],
med beaktande av Europaparlamentets
resolutioner[4],
med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,
efter att ha hört ekonomiska och finansiella
kommittén, och
av följande skäl:
(1)       Eurogruppen har ett särskilt
ansvar för den ekonomiska styrningen i euroområdet. Den ekonomiska krisen har
tydligt visat hur nära sammanflätat euroområdet är, vilket understryker behovet
av en samstämmig kollektiv politik som står i proportion till de starka
spridningseffekterna inom euroområdet, så att en effektiv politisk samordning
kan uppnås för snabba insatser vid förändringar i det ekonomiska klimatet.
(2)       De medlemsstater som har
euron som valuta har åtagit sig att genomföra en rad långtgående ytterligare
politiska reformer och samordna sina politiska insatser genom att underteckna
fördraget om stabilitet, samordning och styrning inom Ekonomiska och monetära
unionen den 2 mars 2012. När de förordningar som kallas ”tvåpacken”[5] träder i kraft 2013 kommer
samordningen av budgetpolitiken och den ekonomiska politiken inom euroområdet
att fördjupas ytterligare.
(3)       Arbetet pågår med att
ytterligare fördjupa den ekonomiska och monetära unionen. Den 28 november 2012
lade kommissionen fram ett meddelande om en plan för en djupgående och verklig
ekonomisk och monetär union[6].
I planen fastställdes grunden och målen för en verklig ekonomisk och
monetär union, samt de instrument och åtgärder som skulle göra det möjligt att
uppnå dessa. Syftet med planen var att ta initiativ till en debatt på europeisk
nivå. Den 12 september 2012 lade kommissionen fram en färdplan för en bankunion[7]. Förslaget åtföljdes av ett
förslag till två förordningar som krävs för att inrätta den gemensamma
tillsynsmekanismen[8].
Den 5 december 2012 lade Europeiska rådets ordförande fram en rapport som
hade utarbetats i nära samarbete med kommissionens ordförande, Eurogruppens
ordförande och ordföranden för ECB, och som innehöll en särskild färdplan med
bestämda tidsramar för hur en verklig ekonomisk och monetär union ska
åstadkommas. Rapporten berörde framför allt aspekter på en integrerad ram för
finans- och budgetpolitiken samt den ekonomiska politiken och kring demokratisk
legitimitet och ansvarsskyldighet. Den 14 december 2012 beslöt stats- och
regeringscheferna att arbetet med en färdplan för slutförandet av EMU skulle
fortsätta, och erkände det ömsesidiga beroendet mellan ekonomierna i
euroområdets medlemsstater och de fördelar som stabilitet i euroområdet kan ge
dess medlemsstater och Europeiska unionen som helhet.
(4)       Europaparlamentet har på
vederbörligt sätt deltagit i den europeiska planeringsterminen och uttryckte
sina åsikter om en fördjupad ekonomisk och monetär union i sin resolution av
den 20 november 2012, med titeln Mot en verklig ekonomisk och monetär union[9].
(5)       Krishanteringen i euroområdet
har kännetecknats av stor beslutsamhet. Medlemsstaterna och EU:s institutioner
har undanröjt alla tvivel om att de är fast beslutna att garantera euroområdets
integritet. Effektiviteten i euroområdets styrning och Eurogruppens krishantering
måste dock förbättras ytterligare för att till fullo garantera en effektiv
samordning på euroområdesnivå. En stärkt samordning krävs också för att få till
stånd en samstämmig kollektiv politik i euroområdet och för att nödvändiga
politiska åtgärder ska genomföras. Genom att uppnå dessa mål kommer man att
stärka medborgarnas och marknadernas förtroende, och därigenom bidra till den
ekonomiska återhämtningen och finansiella stabiliteten i euroområdet.
(6)       Genomförandet av ”tvåpacken”
kommer att ytterligare stärka budgetövervakningen i euroområdet. Denna
lagstiftning ger Eurogruppen en roll i diskussionen av de enskilda
medlemsstaternas budgetutkast och av de finanspolitiska utsikterna för
euroområdet som helhet, i syfte att garantera en lämplig övergripande
finanspolitisk inriktning. Diskussionerna förs på grundval av kommissionens
yttranden om utkasten till budgetplaner för euroområdets medlemsstater och av
kommissionens övergripande bedömning för hela euroområdet av utkasten till
budgetplaner och samspelet mellan dessa. För att åstadkomma en
budgetkonsolidering inom hela euroområdet är utmaningen att få skuldkvoten att
minska stadigt över tiden. Detta kan göras genom att föra en differentierad och
tillväxtfrämjande politik för budgetkonsolidering, och samtidigt stärka
tillväxtpotentialen i euroområdet. Till korrigeringsaspekten av stabilitets-
och tillväxtpakten hör att en finanspolitisk korrigering uttryckt i
strukturella termer ska utformas med hänsyn tagen till skillnaderna mellan
olika länder när det gäller riskerna beträffande hållbarheten, både på kort och
medellång sikt, och göra det möjligt för de automatiska stabilisatorerna att
verka medan anpassningen sker. Som en del av den förebyggande aspekten av
stabilitets- och tillväxtpakten ska det ske en gradvis anpassning i riktning
mot målen på medellång sikt med en årlig strukturell förbättring med 0,5 %
som riktmärke. Detta kan anpassas på en landspecifik basis med hänsyn till
konjunkturförhållandena och risken i fråga om skuldens långsiktiga hållbarhet.
Finanspolitikens trovärdighet på medellång sikt skulle stärkas om
sammansättningen av de offentliga utgifterna och intäkterna på ett bättre sätt
avspeglade hur de olika utgiftsposterna och inkomstkällorna inverkar på
tillväxten. Dessutom kan ekonomins tillväxtpotential stärkas genom ytterligare
strukturreformer och genom att man utnyttjar de tillgängliga budgetmarginalerna
för att främja offentliga investeringar i euroområdet, genom att använda det
utrymme som stabilitets- och tillväxtpakten ger.
(8)       De flesta riskindikatorer som
har samband med finansmarknaderna i EU och stämningen på marknaden har
förbättrats jämfört med 2012 i takt med att de självuppfyllande och destruktiva
förtroendespiralerna har minskat i intensitet. Fortfarande råder dock en avsevärd
marknadsfragmentering. De förbättrade finansieringsvillkoren för bankerna har
ännu inte lett till ökning av utlåningen till den reala ekonomin och det finns
fortfarande betydande skillnader mellan medlemsstaterna när det gäller
bankernas utlåningsverksamhet och finansieringskostnaderna för den privata
sektorn. De viktigaste utmaningarna i dagens konjunkturläge är att underlätta
en ordnad minskning av både banksektorns och den icke-finansiella privata
sektorns skuldsättning och samtidigt bibehålla flödet av nya krediter för
produktiva ändamål inom den reala ekonomin, och särskilt för små och medelstora
företag.
(9)       Genom att när så behövs ytterligare stärka bankernas balansräkningar
och buffertarna av eget kapital skulle man bidra till att återställa kreditgivningen. Mot denna bakgrund kommer den gemensamma
tillsynsmekanismens och Europeiska bankmyndighetens översyner av tillgångarnas
kvalitet och stresstester att ge insyn i bankernas balansräkningar och bidra
till att identifiera eventuella återstående svaga punkter, och därmed stärka
förtroendet för sektorn som helhet. Risken för
ytterligare fragmentering av finansmarknaderna och oro på dessa marknader visar
hur viktigt det är för euroområdet att snabbt gå vidare med inrättandet av
bankunionen, och samtidigt undvika ad hoc-metoder för rekonstruktion och
avveckling av banker.
(10)     Strukturreformer behövs i hela
euroområdet för att förbättra produkt- och arbetsmarknadernas funktion i syfte
att främja konkurrenskraften, förstärka den pågående anpassningen och garantera
en hållbar omfördelning av resurser. Dessutom
spelar strukturreformerna en viktig roll när det gäller att underlätta ombalanserings-
och skuldsaneringsprocessen. För länder med underskott kommer den stärkta
konkurrenskraften att leda till ökad nettoexport, vilket bidrar till att
ombalansera tillväxtmönstret i riktning mot mer produktiva och mindre
arbetsintensiva sektorer exponerade för internationell handel, samtidigt som
den främjar den ekonomiska återhämtningen och minskar skuldkvoten. Samtidigt
skulle reformer för att stärka konkurrensen i länder med överskott i
bytesbalansen kunna bidra till en omfördelning av resurser och till ökade
investeringar i sektorer som inte är exponerade för internationell handel.
Detta skulle stärka den inhemska efterfrågans roll i tillväxtens sammansättning
och därigenom göra anpassningen i euroområdet mer symmetrisk. Samtidigt var
krisens inverkan på sysselsättningen i euroområdets medlemsstater överlag
asymmetrisk – de hårdast drabbade länderna var de där den inhemska efterfrågan hade
krympt mest på grund av försämringar av bytesbalansen. Om
konjunkturarbetslösheten inte absorberas effektivt och snabbt kan det leda till
hystereseffekter, med en djupt rotad arbetslöshet som är mindre känslig för
lönedynamiken. Strukturreformer på arbetsmarknaden är därför fortsatt av
särskild betydelse för att minska riskerna för den sociala sammanhållningen och
framtida tillväxtpotentialen i euroområdet. Genom att underteckna fördraget om
stabilitet, samordning och styrning inom Ekonomiska och monetära unionen den 2
mars 2012 åtog sig medlemsstaterna i euroområdet att på förhand samordna sina
nationella planer för större ekonomiska reformer. Eurogruppen bör övervaka
effekterna av de åtgärder som redan antagits för att vid behov stimulera till
ytterligare åtgärder och öka ambitionsnivån i reformerna i enlighet med de
landsspecifika rekommendationerna.
HÄRIGENOM REKOMMENDERAS att
medlemsstaterna i euroområdet vidtar enskilda och kollektiva åtgärder, utan att
det påverkar rådets befogenheter vid samordningen av medlemsstaternas
ekonomiska politik, men särskilt vid samordningen av den ekonomiska politiken
inom ramen för Eurogruppen under perioden 2013-2014, i syfte att uppnå
följande:
1.           Vidta kollektiva åtgärder i
Eurogruppen för att garantera en konsekvent politik i hela euroområdet, och
fatta de nödvändiga politiska beslut som krävs för att euroområde ska fungera
väl. Göra det möjligt för Eurogruppen att spela en central roll i den
förstärkta övervakningsram som gäller för medlemsstaterna i euroområdet när det
gäller att samordna och övervaka de reformer på nationell nivå och på
euroområdesnivå som krävs för ett stabilt och starkt euroområde och i syfte att
sörja för konsekvens i politiken.
2.           Se till att Eurogruppen övervakar och
samordnar finanspolitiken i euroområdets medlemsstater och den implicita
kollektiva finanspolitiska hållningen för euroområdet som helhet för att
garantera en tillväxtfrämjande och differentierad finanspolitik. I detta syfte
bör Eurogruppen diskutera kommissionens yttranden om utkasten till budgetplaner
för var och en av euroområdets medlemsstater, liksom budgetsituationen och
utsikterna för euroområdet som helhet på grundval av kommissionens övergripande
bedömning av utkasten till budgetplaner och samspelet mellan dessa.
Samordningen ska bidra till att garantera att takten i budgetkonsolideringen är
differentierad beroende på den finanspolitiska och ekonomiska situationen i
euroområdets olika medlemsstater med en finanspolitisk korrigering uttryckt i
strukturella termer, så att de automatiska stabilisatorerna kan verka under
hela anpassningen, samt till att budgetkonsolideringen – i syfte att
öka finanspolitikens trovärdighet på medellång sikt – stöds av en
övergripande effektiv och tillväxtfrämjande sammansättning av utgifter och
inkomster och av lämpliga strukturreformer som stärker ekonomins
tillväxtpotential.
3.           Att, inom ramen för
Eurogruppen, bedöma orsakerna till skillnaderna i utlåningsräntor i
euroområdets medlemsstater, särskilt för små och medelstora företag, samt
undersöka följderna av finansmarknadernas fragmentering i euroområdet och ge
råd om olika sätt att lösa detta problem.
4.           På grundval av de senaste årens
rekapitalisering och omstrukturering främja ett ytterligare återställande av
bankernas balansräkningar som ett sätt att motverka fragmentering på den inre
marknaden och förbättra kreditflödet till den reala ekonomin, särskilt små och
medelstora företag. För detta ändamål ska medlemsstaterna i euroområdet a) se
till att de bedömningar av balansräkningar och stresstester som den gemensam
tillsynsmekanismen ska utföra i samarbete med Europeiska bankmyndigheten
slutförs inom den överenskomna tidsfristen, b) garantera lika konkurrensvillkor
vid tillämpningen av kraven på ansvarsfördelning vid rekapitalisering av
bankerna, c) införa trovärdiga finanspolitiska säkerhetsmekanismer för en
eventuell rekapitalisering av banker före bedömningen av balansräkningar och
stresstesterna, d) motverka att bankerna har incitament att i första hand
matcha tillgångar och skulder inom de nationella gränserna på grund av
tillsynsbestämmelser, och e) påskynda de åtgärder som krävs för att inrätta
bankunionen, vilket omfattar den gemensamma tillsynsmekanismen, en gemensam
rekonstruktionsmekanism, en kapacitet för skuldnedskrivning, en gemensam
rekonstruktionsfond och en gemensam finanspolitisk säkerhetsmekanism, inklusive
en möjlighet till direkt rekapitalisering av finansinstitut.
5.           På förhand samordna planer för större
ekonomiska reformer i de medlemsstater som har euron som valuta. Övervaka
genomförandet av strukturreformer, särskilt på arbets- och produktmarknaderna,
och bedöma deras effekter på euroområdet, med hänsyn till rådets
rekommendationer till enskilda medlemsstater i euroområdet. Främja en
ytterligare anpassning i euroområdet och därigenom se till att området
utvecklas på ett balanserat och strukturorienterat sätt, genom att noggrant
genomföra de reformer som motverkar snedvridningen av sparande och
investeringar i både medlemsstater med underskott och medlemsstater med
överskott i bytesbalansen. Vidta de åtgärder som krävs för ett effektivt
genomförande av förfarandet vid alltför stora obalanser, särskilt genom att
bedöma framstegen när det gäller de åtaganden om reformer som gjorts av
medlemsstater med alltför stora obalanser och när det gäller genomförandet av
reformer i medlemsstater med obalanser som kräver beslutsamma åtgärder för att
begränsa negativa spridningseffekter till resten av euroområdet.
Utfärdad i Bryssel den
                                                                       På
rådets vägnar
                                                                       Ordförande
[1]               EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.
[2]               EUT L 306, 23.11.2011, s. 25.
[3]               COM(2013) 379 final.
[4]               P7_TA(2013)0052 och
P7_TA(2013)0053.
[5]               COM(2011) 821 final och COM(2011)
819 final.
[6]               COM (2012) 777 slutlig.
[7]               COM (2012) 510 slutlig.
[8]               COM(2012) 511 final och COM(2012)
512 final.
[9]               Parlamentets resolution av den 20 november 2012 Mot
en verklig ekonomisk och monetär union, se P7_TA(2012)0430.


title: 2005/207/EG: Rådets rekommendation av den 8 mars 2005 om utseende av en ledamot i Europeiska centralbankens direktion

text:
               15.3.2005

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 68/40

         RÅDETS REKOMMENDATION
   av den 8 mars 2005
   om utseende av en ledamot i Europeiska centralbankens direktion
   (2005/207/EG)
   EUROPEISKA UNIONENS RÅD UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 112.2 b och artikel 122.4 i detta, samt artiklarna 11.2 och 43.3 i protokollet om stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken, och
   av följande skäl:
   Tommaso PADOA-SCHIOPPAS mandat löper ut den 31 maj 2005. En ny ledamot i Europeiska centralbankens direktion bör utses.
   HÄRIGENOM REKOMMENDERAS
   att Lorenzo BINI SMAGHI utses till ledamot i Europeiska centralbankens direktion för en mandattid om åtta år från och med den 1 juni 2005.
   Denna rekommendation skall för beslut föreläggas stats- eller regeringscheferna i de medlemsstater som har euron som valuta, sedan Europaparlamentet och styrelsen för Europeiska centralbanken har hörts.
   Denna rekommendation skall offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.

      Utfärdad i Bryssel den 8 mars 2005.

            På rådets vägnar

         J.-C. JUNCKER

            Ordförande


title: Europeiska centralbankens rekommendation av den 8 september 2017 till Europeiska unionens råd om externa revisorer för Národná banka Slovenska (ECB/2017/27)

text:
               19.9.2017

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 310/1

         EUROPEISKA CENTRALBANKENS REKOMMENDATION
   av den 8 september 2017
   till Europeiska unionens råd om externa revisorer för Národná banka Slovenska
   (ECB/2017/27)
   (2017/C 310/01)
   ECB-RÅDET HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
   med beaktande av stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken, särskilt artikel 27.1, och
   av följande skäl:

               (1)

               Räkenskaperna för Europeiska centralbanken (ECB) och de nationella centralbankerna i de medlemsstater som har euron som valuta granskas av oavhängiga externa revisorer som ECB-rådet har rekommenderat och Europeiska unionens råd godkänt.

               (2)

               Förordnandet för Národná banka Slovenskas nuvarande externa revisor Ernst & Young Slovakia, spol. s.r.o. löpte ut efter revisionen avseende räkenskapsåret 2016. Det är därför nödvändigt att utse externa revisorer från och med räkenskapsåret 2017.

               (3)

               Národná banka Slovenska har utsett Deloitte Audit s.r.o. som sina externa revisorer för räkenskapsåren 2017–2020 med en möjlighet till förlängning avseende räkenskapsåren 2021–2023.

         HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.
   Det rekommenderas att Deloitte Audit s.r.o. utses till externa revisorer för Národná banka Slovenska för räkenskapsåren 2017–2020 med en möjlighet till förlängning avseende räkenskapsåren 2021–2023.

      Utfärdad i Frankfurt am Main den 8 september 2017.

         Mario DRAGHI

            ECB:s ordförande


title: Europeiska centralbankens rekommendation av den 1 juli 2010 till Europeiska unionens råd om externa revisorer för Národná banka Slovenska (ECB/2010/6)

text:
               8.7.2010

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 184/1

         EUROPEISKA CENTRALBANKENS REKOMMENDATION
   av den 1 juli 2010
   till Europeiska unionens råd om externa revisorer för Národná banka Slovenska
   (ECB/2010/6)
   2010/C 184/01
   ECB-RÅDET HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken, särskilt artikel 27.1, och
   av följande skäl:

               (1)

               Räkenskaperna för Europeiska centralbanken (ECB) och de nationella centralbankerna granskas av oavhängiga externa revisorer som rekommenderats av ECB-rådet och godkänts av Europeiska unionens råd.

               (2)

               Förordnandet för Národná banka Slovenskas nuvarande externa revisor löpte ut efter revisionen avseende räkenskapsåret 2009. Det är därför nödvändigt att utse externa revisorer från och med räkenskapsåret 2010.

               (3)

               Národná banka Slovenska har valt Ernst & Young Slovakia, spol. s r.o. som sina externa revisorer för räkenskapsåren 2010 till 2014.

         HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.
   Det rekommenderas att Ernst & Young Slovakia, spol. s r.o. utses till externa revisorer för Národná banka Slovenska för räkenskapsåren 2010 till 2014.

      Utfärdad i Frankfurt am Main den 1 juli 2010.

         Jean-Claude TRICHET

            ECB:s ordförande


				|

		52014PC0435

			Rekommendation till RÅDETS BESLUT om upphävande av beslut 2010/282/EU om förekomsten av ett alltför stort underskott i Österrike /* COM/2014/0435 final */

			   	Rekommendation till
RÅDETS BESLUT
om upphävande av beslut 2010/282/EU om
förekomsten av ett alltför stort underskott i Österrike
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT
DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska
unionens funktionssätt, särskilt artikel 126.12,
med beaktande av kommissionens rekommendation,
och
av följande skäl:
(1)       Efter en rekommendation från
kommissionen fastslog rådet genom sitt beslut 2010/282/EU av den 2 december
2009 att det förelåg ett alltför stort underskott i Österrike. Rådet
konstaterade att underskottet i de offentliga finanserna beräknades uppgå till
3,9 % av BNP år 2009, vilket överskrider fördragets referensvärde på
3 % av BNP. Samtidigt beräknades den offentliga bruttoskulden uppgå till
68,2 % av BNP år 2009, vilket överskrider fördragets referensvärde på
60 %[1].
(2)       På grundval av en
rekommendation från kommissionen utfärdade rådet den 2 december 2009 en
rekommendation till Österrike, där landet uppmanades att senast 2013 korrigera
det alltför stora underskottet. Rekommendation utfärdades i enlighet med
artikel 126.7 i EUF-fördraget och artikel 3.4 i rådets förordning (EG) nr
1467/97 av den 7 juli 1997 om påskyndande och förtydligande av tillämpningen av
förfarandet vid alltför stora underskott[2].
Rekommendationen offentliggjordes.
(3)       Enligt artikel 4 i
protokollet om förfarandet vid alltför stora underskott som fogats till
fördragen tillhandahåller kommissionen de uppgifter som ska användas för
genomförandet av förfarandet. Som en del av tillämpningen av detta protokoll
ska medlemsstaterna två gånger per år – före den 1 april och före den
1 oktober – lämna uppgifter om offentliga underskott och skulder och
därmed sammanhängande nyckeltal, i enlighet med artikel 3 i rådets
förordning (EG) nr 479/2009 av den 25 maj 2009 om tillämpningen av
protokollet om förfarandet vid alltför stora underskott, som är fogat till
fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen[3].
(4)       Vid överväganden om att
upphäva ett beslut om förekomsten av ett alltför stort underskott bör rådet
fatta ett beslut på grundval av anmälda uppgifter. Dessutom bör ett beslut om
förekomsten av ett alltför stort underskott upphävas, endast om kommissionens
prognoser visar att underskottet inte kommer att överskrida tröskelvärdet på
3 % av BNP under prognosperioden[4].
(5)       Följande slutsatser kan dras
på grundval av de uppgifter som kommissionen (Eurostat) lämnade i enlighet med
artikel 14 i förordning (EG) nr 479/2009, efter Österrikes anmälan i
april, samt på grundval av stabilitetsprogrammet 2014 och kommissionens
vårprognos 2014:
–
Efter en topp på 4,5 % av BNP 2010 sjönk
Österrikes offentliga underskott redan 2011 under fördragets referensvärde på
3 % av BNP. Denna förbättring jämfört med det ursprungligen planerade
budgetresultatet berodde på att offentliga utgiftsåtgärder för kapitaltillskott
till KA Finanz (en avvecklingsbank) från 2011 till 2012, (ungefär 0,4 % av
BNP) godkändes i de offentliga boksluten för 2012, när effekterna bekräftats på
grundval av bankens redovisningar. I mindre utsträckning berodde
underskottsminskningen på lägre utgifter än planerat på alla förvaltningsnivåer
och på mer gynnsamma ekonomiska förhållanden, vilket ledde till en bättre
inkomstutveckling än väntat. Trots både nationella prognosers och kommissionens
prognosers beräkningar låg det offentliga underskottet kvar under 3 % av
BNP under 2012. På grund av överhängande risker för eventuellt fler finansiella
räddningsaktioner, som kunde leda till ett underskott på över 3 % av BNP
under de följande åren, rekommenderade kommissionen inte att tidigt avsluta
förfarandet vid alltför stora underskott. Dessa risker har emellertid inte
materialiserats, och för 2013 har Österrike meddelat ett underskott på
1,5 % av BNP. Denna ytterligare underskottsminskning berodde mycket på de
oväntat inkomstsbringande engångsåtgärderna i form av försäljning av frekvenser
för mobiltelefoni, som uppgick till nästan 0,6 % av BNP.
–
Den österrikiska regeringen antog den 29 april 2014
stabilitetsprogrammet för 2014–18, där underskottet väntas öka till 2,7 %
av BNP år 2014 och sedan minska till 1,4 % år 2015. I kommissionens
vårprognos 2014 beräknas underskottet uppgå till 2,8 % av BNP år 2014 och
1,5 % år 2015. Därmed kommer underskottet att ligga kvar under
referensvärdet på 3 % av BNP under prognosperioden. Inom ramen för
förordning (EU) nr 473/2013 aviserade regeringen, bekräftat i en skrivelse
till kommissionen, en rad ytterligare besparingar och intäktsökningar som
kommissionen har skattat till 0,2 % av BNP. Regeringens syfte är här att
undvika en betydande avvikelse från den anpassningsbana som krävs för att nå de
offentliga finansernas mål på medellång sikt.
–
Ökningen av det offentliga underskottet år 2014
beror på inrättandet av en avvecklingsenhet (Abbaueinheit) för att
likvidera Hypo Alpe Adrias förlusttillgångar. Enligt en extern rådgivande
expertgrupp som regeringen tillsatt beräknas avvecklingsenheten för Hypo Alpe
Adria få effekter motsvarande knappt 4 miljarder euro (1,2 % av BNP),
inbegripet effekten av ett kapitaltillskott på 750 miljoner euro som redan
genomförts under 2014. Slutredovisningen av den underskottshöjande effekten
kommer att bygga på en oberoende utredning av Hypo Alpe Adrias tillgångar och
deras kvalitet, som kommer att genomföras senare i år för att Eurostat ska
kunna utvärdera den statistiska effekten av denna åtgärd. Expertgruppens
pågående utvärdering verkar utmärkas av rimlig försiktighet och kan därför
betraktas som realistisk. Dock gäller följande: Det kan inte uteslutas att
denna insats får större underskottseffekter. Den är den viktigaste nedåtrisken
för det beräknade underskottet 2014. Samtidigt har regeringen aviserat
ytterligare diskretionära åtgärder efter offentliggörandet av kommissionens
prognos. Med beaktande av att dessa bör leda till en ytterligare minskning av
det nominella underskottet, verkar riskerna för underskottet år 2014
sammantaget uppväga varandra.
–
Det strukturella saldot har förbättrats med i
genomsnitt nästan 0,7 % av BNP per år mellan 2011 och 2013 (dvs. efter
justeringar för konjunkturcykeln och netto efter engångsåtgärder och andra
tillfälliga åtgärder). Detta ligger i stort sett i linje med rådets
rekommendationer. Det strukturella saldot väntas förbättras något under 2014,
enligt kommissionens vårprognos, dess bedömning av det uppdaterade utkastet till
budgetplan som lämnades den 29 april 2014 samt de ytterligare åtgärder som
regeringen aviserade den 12 maj 2014. I detta sammanhang tycks det finnas en
växande avvikelse på 0,5 % av BNP från den nödvändiga korrigeringen av det
strukturella saldot, för att uppnå målet på medellång sikt under 2014. Detta
tyder på att budgetåtgärderna behöver förstärkas för att paktens förebyggande
del helt ska efterlevas, med tanke på den ökande risken för en betydande
avvikelse från den nödvändiga anpassningsbanan.
–
Skuldkvoten ökade från 69,2 % till 74,5 %
mellan 2009 och 2013. Den offentliga bruttoskulden väntas öka till cirka 80 %
av BNP under 2014, främst till följd av att den offentliga sektorns skulder
belastas i samband med att Hypo Alpe Adrias förlusttillgångar överförs till
likvidationsenheten.
(6)       Rådet påminner om att
Österrike från och med 2014, som är året efter korrigeringen av det alltför
stora underskottet, omfattas av paktens förebyggande delar och i tillräcklig
takt bör göra framsteg mot målet på medellång sikt. I detta ingår även att
respektera utgiftsriktmärket, samt göra tillräckliga framsteg mot att uppfylla
skuldkriteriet i enlighet med artikel 2.1 a i rådets förordning (EG) nr
1467/97 av den 7 juli 1997 om påskyndande och förtydligande av tillämpningen av
förfarandet vid alltför stora underskott.
(7)       Ett rådsbeslut om att det
föreligger ett alltför stort underskott ska enligt artikel 126.12 i fördraget
upphävas, när det alltför stora underskottet i den berörda medlemsstaten enligt
rådets uppfattning har korrigerats.
(8)       Rådet anser att det alltför
stora underskottet i Österrike har korrigerats och beslut 2010/282/EU bör
därför upphävas.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Det framgår av en allsidig bedömning att det
alltför stora underskottet i Österrike har korrigerats.
Artikel 2
Beslut 2010/282/EU ska upphöra att gälla.
Artikel 3
Detta beslut riktar sig till Republiken
Österrike.
Utfärdat i Bryssel den
                                                                       På
rådets vägnar
                                                                       Ordförande
[1]               Underskottet i de offentliga finanserna och den
offentliga skulden för 2009 skrevs därefter upp till 5,5 % respektive
116,4 % av BNP.
[2]               EGT L 209, 2.8.1997, s. 6.
[3]               EUT L 145, 10.6.2009, s. 1.
[4]               I enlighet med Närmare angivelser för genomförandet av
stabilitets- och tillväxtpakten samt riktlinjer för stabilitets- och
konvergensprogrammens innehåll och utformning av den 3 september 2012
(”Specifications on the implementation of the Stability and Growth Pact and
Guidelines on the format and content of Stability and Convergence Programmes”).
Se även följande:
http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/pdf/coc/code_of_conduct_en.pdf


title: Rådets rekommendation av den 8 juli 2014 om Portugals nationella reformprogram 2014, med avgivande av rådets yttrande om Portugals stabilitetsprogram 2014

text:
               29.7.2014

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 247/102

         RÅDETS REKOMMENDATION
   av den 8 juli 2014
   om Portugals nationella reformprogram 2014, med avgivande av rådets yttrande om Portugals stabilitetsprogram 2014
   2014/C 247/20
   EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,
   med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 5.2,
   med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,
   med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,
   med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,
   med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,
   med beaktande av yttrandet från ekonomiska och finansiella kommittén,
   med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,
   med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och
   av följande skäl:

               (1)

               Den 26 mars 2010 antog Europeiska rådet kommissionens förslag till en ny strategi för tillväxt och sysselsättning, Europa 2020, som bygger på en ökad samordning av den ekonomiska politiken med inriktning på ett antal nyckelområden där åtgärder behövs för att stärka förutsättningarna för hållbar tillväxt och konkurrenskraft i Europa.

               (2)

               Den 13 juli 2010 antog rådet på grundval av kommissionens förslag en rekommendation om de allmänna riktlinjerna för medlemsstaternas och unionens ekonomiska politik (2010–2014) och den 21 oktober 2010 ett beslut om riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik (2), vilka tillsammans utgör de så kallade integrerade riktlinjerna. Medlemsstaterna uppmanades att beakta de integrerade riktlinjerna i sin nationella ekonomiska politik och sysselsättningspolitik.

               (3)

               Den 29 juni 2012 beslutade medlemsstaternas stats- och regeringschefer om en tillväxt- och sysselsättningspakt, som utgör ett enhetligt ramverk för insatser på nationell nivå, EU-nivå och euroområdesnivå med hjälp av alla tänkbara medel, instrument och politiska åtgärder. De beslutade om insatser som ska utföras på medlemsstatsnivå och uttryckte i synnerhet sitt helhjärtade åtagande att uppnå målen i Europa 2020-strategin och genomföra de landsspecifika rekommendationerna.

               (4)

               Fram till den 17 maj 2014 omfattades Portugal av ett makroekonomiskt anpassningsprogram i enlighet med artikel 1.2 i rådets genomförandebeslut 2011/344/EU (3), där det fastställdes att det ekonomiska stödet skulle vara tillgängligt under tre år. Den 23 april 2014 beslutade rådet (4) att förlänga det ekonomiska stödet med sex veckor, för att möjliggöra en omfattande och noggrann bedömning av överensstämmelsen med villkoren i programmet och utbetalning av det sista delbeloppet. I enlighet med artikel 12 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 472/2013 (5) undantogs sålunda Portugal från övervakningen och bedömningen i den europeiska planeringsterminen för samordning av den ekonomiska politiken så länge programmet pågick. Eftersom Portugal avslutat programmet bör landet på nytt integreras fullt ut i den europeiska planeringsterminen.

               (5)

               Den 13 november 2013 antog kommissionen den årliga tillväxtöversikten, och i och med detta inleddes 2014 års europeiska planeringstermin för samordning av den ekonomiska politiken. Den 13 november 2013 antog kommissionen, på grundval av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 (6), även rapporten om varningsmekanismen.

               (6)

               Den 20 december 2013 godkände Europeiska rådet prioriteringarna för att säkerställa finansiell stabilitet, finanspolitisk konsolidering och tillväxtfrämjande åtgärder. Europeiska rådet betonade behovet av att eftersträva differentierad och tillväxtfrämjande finanspolitisk konsolidering, återställa normala lånevillkor i ekonomin, främja tillväxt och konkurrenskraft, bekämpa arbetslöshet och krisens sociala följdverkningar samt modernisera den offentliga förvaltningen.

               (7)

               I enlighet med förordning (EU) nr 472/2013 undantogs Portugal från skyldigheten att lämna in ett nationellt reformprogram och ett stabilitetsprogram så länge det makroekonomiska anpassningsprogrammet pågick. Portugal lämnade dock in ett uppdaterat dokument om den finanspolitiska strategin den 30 april 2014 (Documento de Estratégia Orçamental) och en skrivelse från den portugisiska regeringen med en uppdatering av hur Europa 2020-målen utvecklats. Den 17 maj 2014 lade regeringen fram sitt pågående reformprogram och nya initiativ för hållbar tillväxt i ”The Road to Growth, a medium-term reform strategy for Portugal”.

               (8)

               Enligt dokumentet om den finanspolitiska strategin 2014 är målet att korrigera det alltför stora underskottet på ett hållbart sätt senast 2015 och nå det medelfristiga budgetmålet senast 2017. Enligt strategin ska det offentliga underskottet minskas till 4,0 % av BNP 2014 och ytterligare till 2,5 % av BNP 2015, i linje med de mål i rekommendationen om förfarandet vid alltför stora underskott av den 21 juni 2013 som bekräftades på nytt i den tolfte översynen av det makroekonomiska anpassningsprogrammet. Den 30 maj 2014 annullerade den portugisiska författningsdomstolen konsolideringsåtgärder som förväntas påverka budgetresultatet 2014 med omkring 0,4 % av BNP och möjligtvis också påverka resultatet 2015. I syfte att nå de överenskomna målen måste regeringen vidta ersättningsåtgärder av samma storleksklass. Författningsdomstolen måste dock ännu fatta beslut i två fall innan man kan avgöra omfattningen på de åtgärder som måste vidtas. Med tanke på den begränsade tidsramen kan det hända att regeringen måste tillgripa mindre tillväxtfrämjande åtgärder, särskilt på inkomstsidan. Enligt strategin är målet efter 2015 att nå det medelfristiga budgetmålet senast 2017 genom en strukturanpassning på 0,5 % av BNP 2016 och ett strukturellt underskott på 0,5 % 2017. Enligt strategin kommer den offentliga bruttoskulden att nå en topp på ungefär 130,2 % av BNP 2014 för att därefter gradvis minska från och med 2015. Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för beräkningarna av de offentliga finanserna i strategin är i linje med kommissionens vårprognos och analyserades av det portugisiska finanspolitiska rådet. Efter ett avgörande från Författningsdomstolen kommer den finanspolitiska strategin för 2014 att behöva revideras för att nå underskottsmålet om 4 % av BNP. Nedåtrisker återstår dock främst i samband med målet, framför allt till följd av oklarheter i lagstiftningen och den statistiska effekten av insatser i syfte att effektivisera förvaltningen av de stora skulderna i vissa statsägda företag.
               Budgetanpassningsprocessen 2015 stöds av åtgärder för finanspolitisk konsolidering som uppgår till 0,8 % av BNP och som anses vara tillräckliga för att målet om 2,5 % av BNP ska nås. På grundval av bedömningen av regeringens finanspolitiska strategi och kommissionens prognos, i enlighet med förordning (EG) nr 1466/97, anser rådet att målen i strategin är förenliga med kraven i stabilitets- och tillväxtpakten.

               (9)

               Den finanspolitiska konsolideringen måste stödjas av ytterligare reformer av förvaltningen av de offentliga finanserna. Trots de framsteg som gjorts under det makroekonomiska anpassningsprogrammet måste i synnerhet den omfattande reformen av budgetramlagen slutföras. Ytterligare insatser krävs för att garantera en strikt utgiftskontroll med hjälp av en lag om kontroll av åtaganden och för att förhindra en ökning av de sena betalningarna inom den offentliga sektorn. Det är oerhört viktigt att fortsätta med omstruktureringen av de statsägda företagen, att garantera att de är ekonomiskt bärkraftiga och att begränsa pensions- och hälso- och sjukvårdsutgifterna på ett effektivt sätt. På inkomstsidan finns det utrymme för att göra skattesystemet mer tillväxtfrämjande och ytterligare förbättra skattedisciplinen.

               (10)

               Portugal står inför utmaningar i fråga om arbetslösheten som fortsatt är mycket hög, särskilt bland ungdomar, även om den sjunkit under den senaste tiden. Arbetslösheten uppgick till 16,4 % 2013. Ungdomsarbetslösheten uppgick till 38,1 %, vilket är klart över genomsnittet i EU, liksom andelen unga som varken arbetar eller studerar. Den traditionellt sett höga sysselsättningen i åldersgruppen 20–64 i Portugal har minskat markant sedan den ekonomiska krisen började, från 73,1 % 2008 till 65,6 % 2013. I linje med målen i ungdomsgarantin är de viktigaste utmaningarna när det gäller ungdomsarbetslösheten att man nästan inte alls når ut till oregistrerade unga och att utbildningen i större utsträckning måste anpassas till arbetsmarknadens behov. Under det makroekonomiska anpassningsprogrammet genomförde Portugal flera arbetsmarknadsreformer som syftade till att luckra upp det alltför restriktiva anställningsskyddet, göra lönesättningsmekanismerna mer flexibla och förbättra arbetsförmedlingen och aktiveringsåtgärderna. Fler utmaningar kvarstår dock, framför allt behovet av att avskaffa segmenteringen av arbetsmarknaden och göra det lättare att anpassa lönerna till de ekonomiska förhållandena. En oberoende utvärdering av effekterna av den senaste tidens reformer av anställningsskyddslagstiftningen skulle göra det lättare att bedöma reformernas inverkan på nya arbetstillfällen, de otrygga anställningarna, de totala arbetskostnaderna och antalet domstolsfall rörande uppsägningar och resultaten av dem. Trots insatser för att lindra de negativa sociala effekterna har den ekonomiska anpassning som måste görs på grund av krisen haft negativa konsekvenser i form av fattigdom.

               (11)

               Portugal har gjort avsevärda framsteg för att reformera sitt utbildningssystem genom flera åtgärder för att minska andelen ungdomar med enbart grundskoleutbildning, öka andelen högskoleutbildning och anpassa arbetskraftsutbudet till efterfrågan på arbetsmarknaden. Det är dock fortsatt viktigt att de ekonomiska resurserna används fullt ut och på ett effektivt sätt. Framför allt måste mer göras för att minska kompetensglappet. Bland annat måste kvaliteten på yrkesutbildningen förbättras så att den blir mer lockande. Åtgärder som kan vidtas är att införa lärande i arbete, uppmuntra arbetstagarna att bidra till att utforma utbildningsprogram och tillhandahålla lämpliga praktikplatser. Yrkesvägledning måste ges till gymnasieelever och universitetsstuderande med utgångspunkt i arbetsmarknadens behov och vilken kompetens som kommer att behövas och kontakterna med näringslivet måste utökas.

               (12)

               Under det makroekonomiska anpassningsprogrammet har Portugal gjort betydande framsteg för att stärka banksektorns kapitalbas och ramen för övervakning och rekonstruktion av bankerna. Viktiga utmaningar återstår dock, och dessa måste noggrant övervakas och åtgärdas, bl.a. när det gäller de portugisiska bankernas lönsamhet. Uppgifter från det första kvartalet 2014 visar att vissa av de banker som fick stöd uppvisar positiva resultat. Tillgångarnas kvalitet är fortsatt ett stort problem. Värdeminskningen har varit fortsatt hög, omkring 6 % av de totala bruttolånen, och andelen nödlidande lån är något förhöjd (10,6 %), särskilt inom företagssegmentet (över 16 %) enligt uppgifter tillgängliga i slutet av 2013. Portugal har antagit en rad åtgärder för att underlätta utlåningen till bärkraftiga företag, men finansieringsvillkoren är fortfarande tunga, särskilt för små och medelstora företag. Företagens finansieringsmöjligheter inom icke-banksektorn är fortsatt begränsade. Andelen nybeviljade lån till små och medelstora företag sjönk med 4,8 % 2013 jämfört med 2012. De genomsnittliga räntorna på nya lån till portugisiska företag har sjunkit något sedan början på 2013, men de ligger fortfarande avsevärt över genomsnittet i euroområdet. Till följd av de stora företagsskulderna och behovet av att ytterligare minska skuldsättningen inom banksektorn är bankernas möjligheter att utöka lånen till bärkraftiga företag till en rimlig kostnad fortsättningsvis begränsade.

               (13)

               I syfte att garantera en effektiv och hållbar energisektor och sänka näringslivets energikostnader har två åtgärdspaket antagits under det makroekonomiska anpassningsprogrammet. Avgifterna inom energisektorn måste emellertid sjunka, och den höga och ökande energitaxeskulden måste stoppas. Portugal har därför nyligen meddelat att ett tredje åtgärdspaket kommer att antas, samt att den särskilda skatten från 2014 för energioperatörer även kommer att tillämpas 2015. Hur man ska stärka den gränsöverskridande integrationen av energinäten och påskynda genomförandet av el- och gassammanlänkningsprojekten är frågor som fortfarande måste lösas och som kräver ytterst noggrann uppföljning för att bryta den iberiska halvöns isolering från EU:s energimarknad. Inom transportsektorn har framsteg gjorts under programmet, särskilt för att öka de portugisiska hamnarnas konkurrenskraft, utarbeta en övergripande långsiktig transportplan efter att brister och klyftor åtgärdats och förbättra den rättsliga ramen. Ytterligare insatser är dock nödvändiga för att den övergripande långsiktiga transportplanen och handlingsplanen för att reformera hamnarna ska kunna genomföras på ett effektivt sätt. Åtgärder måste också vidtas för att garantera att tillsynsmyndigheten för transporter är oberoende och har tillräckligt med kapacitet och att de statsägda företagen inom sektorn är ekonomiskt bärkraftiga samt för att öka effektiviteten och konkurrensen inom järnvägstransporten.

               (14)

               Hyreslagen för tätortsområden har varit föremål för en historisk reform för att göra bomarknaden mer dynamisk. Man har försökt skapa en bättre balans mellan hyresvärdens och hyresgästens rättigheter och skyldigheter, infört mer flexibilitet beträffande hyreskontraktets längd och sporrat till renoveringsarbeten. Mer måste ännu göras för att man på ett övergripande sätt ska kunna utvärdera effekten av denna reform på basis av uppgifter om de viktigaste marknadskrafterna och om skuggekonomin på den portugisiska hyresmarknaden. Portugal har gjort avsevärda framsteg för att förbättra företagsklimatet, framför allt genom att skapa bättre ramvillkor, främja entreprenörsanda och förbättra insolvensförfarandena för företag i ekonomiska trångmål. Vad som nu krävs är handling. Förvaltningen och tillståndsförfarandena har förenklats, men en del arbete återstår. Ytterligare insatser krävs för att avlägsna hindren för konkurrens inom tjänstesektorn, framför allt genom att anta ändringar för vissa sektor. På området för de fria yrkena måste lagar införas om de återstående yrkessammanslutningarna. Vad gäller reglering och konkurrens är uppföljningsåtgärder nödvändiga för att garantera de nationella sektoriella tillsynsmyndigheternas och konkurrensmyndighetens oberoende. Det är fortfarande så att de offentliga myndigheterna betalar sina fakturor alltför sent.

               (15)

               Goda framsteg har gjorts under det makroekonomiska anpassningsprogrammet för att rationalisera och modernisera den offentliga förvaltningen när det gäller sysselsättningen, lönepolitiken, arbetsförhållandena, effektiviteten inom organisationen och tjänsternas kvalitet. Vissa av de planerade reformåtgärderna måste fortfarande slutföras och insynen ökas. Trots betydande framsteg för att förbättra rättsväsendets effektivitet är ytterligare förbättringar nödvändiga, framför allt vad gäller förfarandenas längd, antalet avslutade respektive pågående ärenden och övervaknings- och utvärderingsprocessen.

               (16)

               På basis av analyserna drog kommissionen slutsatsen att det framgångsrika genomförandet av det makroekonomiska anpassningsprogrammet var avgörande för att hantera de ekonomiska och finanspolitiska riskerna och minska obalanserna. Portugal har antagit en rad omfattande strukturella reformer under programmet. Dessa reformer har börjat bära frukt i form av ökad konkurrenskraft och ekonomisk tillväxt, men fler åtgärder är nödvändiga för att bedöma reformernas inverkan på ekonomin. En fortsatt övervakning av alla genomförda reformer är därför nödvändig för att utvärdera om de bidrar till att öka konkurrensen, produktionen och sysselsättningen.

               (17)

               Eftersom Portugal efter avslutandet av det makroekonomiska anpassningsprogrammet den 28 juni 2014 på nytt kommer att vara fullt ut integrerat i den europeiska planeringsterminen har kommissionen utvärderat de handlingar som Portugal lagt fram. Kommissionen har inte bara beaktat programmens relevans för en hållbar finanspolitik och socioekonomisk politik i Portugal utan också i vilken utsträckning EU:s regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i unionen genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på EU-nivå. Kommissionens rekommendationer för Portugal inom ramen för den europeiska planeringsterminen återspeglas i rekommendationerna 1–8.

               (18)

               Mot bakgrund av denna bedömning har rådet granskat regeringens finanspolitiska strategi och dess yttrande (7) återspeglas särskilt i rekommendation 1 nedan. Dessa rekommendationer har utarbetats efter det helt nyligen slutförda makroekonomiska anpassningsprogrammet och bygger därför på de resultat som programmet nått för att garantera ett hållbart genomförande.

               (19)

               Kommissionen har också inom den europeiska planeringsterminen analyserat den ekonomiska politiken i euroområdet i dess helhet. På denna bakgrund har rådet utfärdat specifika rekommendationer som riktar sig till de medlemsstater som har euron som valuta (8). I egenskap av ett land som har euron som valuta bör Portugal också se till att de rekommendationerna genomförs fullständigt och i tid.

         HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Portugal att vidta följande åtgärder under perioden 2014–2015:

               1.

               Genomföra nödvändiga finanspolitiska konsolideringsåtgärder för 2014 i syfte att uppfylla de finanspolitiska målen och förhindra att antalet sena betalningar på nytt ökar. Genomföra en reviderad finanspolitisk strategi för 2015 i syfte att minska underskottet till 2,5 % av BNP i linje med målet i rekommendationen om förfarandet vid alltför stora underskott och samtidigt åstadkomma den strukturanpassning som krävs. Så snart som möjligt ersätta de konsolideringsåtgärder som författningsdomstolen betraktar som oförenliga med konstitutionen med åtgärder av samma storlek och kvalitet. Det alltför stora underskottet bör korrigeras på ett hållbart och tillväxtfrämjande sätt, och tillgripandet av engångsåtgärder och tillfälliga åtgärder bör begränsas. Efter att ha korrigerat det alltför stora underskottet, fortsätta med den planerade årliga strukturella anpassningen i riktning mot det medelfristiga budgetmålet, i linje med kravet på en årlig strukturell anpassning på minst 0,5 % av BNP, samt mer under goda tider, och garantera att skuldkriteriet uppfylls, i syfte att göra den generellt sett höga skuldkvoten mer hållbar. Prioritera en utgiftsbaserad finanspolitisk konsolidering och ytterligare förbättra de offentliga utgifternas effektivitet och kvalitet. Fortsätta med en strikt utgiftskontroll inom den centrala, regionala och lokala förvaltningen. Fortsätta omstruktureringen av de statsägda företagen. Före utgången av 2014 utarbeta nya heltäckande åtgärder som en del i den pågående pensionsreformen, som syftar till att förbättra pensionssystemets medelfristiga hållbarhet. Begränsa utgifterna för hälso- och sjukvård och fortsätta med sjukhusreformen. Se över skattesystemet och göra det mer tillväxtfrämjande. Fortsätta att förbättra skattedisciplingen och bekämpa skatteundandragandet genom att öka skatteförvaltningens effektivitet. Stärka systemet för förvaltning av de offentliga finanserna genom att snabbt besluta om den omfattande reformen av budgetramlagen och genomföra den senast i slutet av 2014. Se till att lagen om kontroll av åtaganden strikt efterlevs. Effektivt införa en enda löneskala och en enda skala för lönetillägg inom den offentliga sektorn från och med 2015.

               2.

               Se till att utvecklingen av minimilönen är förenlig med målen att främja sysselsättningen och konkurrenskraften. Garantera en lönesättning som främjar en anpassning av lönerna till produktiviteten på sektors- och/eller företagsnivå. I samråd med arbetsmarknadens parter och i enlighet med nationell praxis undersöka möjligheten för företag att enligt ömsesidig överenskommelse tillfälligt göra undantag från de branschavtal som slutits mellan företrädarna för arbetsmarknadens parter. Senast i september 2014 lägga fram förslag om ömsesidiga överenskommelser om hur företag kan göra undantag från de branschavtal som slutits mellan företrädarna för arbetsmarknadens parter samt om en översyn av förlängningen av kollektivavtalen.

               3.

               Senast i mars 2015 lägga fram en oberoende utvärdering av den senaste tidens reformer av anställningsskyddet och en handlingsplan om eventuella ytterligare reformer för att avskaffa segmenteringen av arbetsmarknaden. Fortsätta den pågående reformen av aktiva arbetsmarknadsåtgärder och arbetsförmedlingen som syftar till att öka sysselsättningen och arbetskraftsdeltagandet, särskilt genom att förbättra yrkesvägledningen/arbetsförmedlingen och aktiverings-/påföljdssystemen, i syfte att minska långtidsarbetslösheten och integrera dem som befinner sig längst bort från arbetsmarknaden. Ta itu med den höga ungdomsarbetslösheten, framför allt genom att försöka förutse vilken kompetens som kommer att behövas och nå ut till oregistrerade unga, i linje med målen i ungdomsgarantin. Garantera att det sociala biståndet, inbegripet minimiinkomstsystemet, är tillräckligt täckande och att bidragstagare aktiveras på ett effektivt sätt.

               4.

               Förbättra utbildningssystemets kvalitet och dess relevans för arbetsmarknaden, i syfte att minska andelen unga med enbart grundskoleutbildning och förbättra yrkesutbildningens resultat. Använda de offentliga utgifterna för utbildning på ett effektivt sätt och minska kompetensglappet, bl.a. genom att förbättra kvaliteten på yrkesutbildningen och göra den mer lockande för unga, samt främja samarbetet med näringslivet. Förbättra samarbetet mellan den offentliga forskningen och näringslivet och främja kunskapsöverföring.

               5.

               Övervaka bankernas behållning av likvida medel och eventuella kapitalunderskott, bland annat genom tematiska inspektioner på plats och stresstestning. Utvärdera bankernas återhämtningsplaner och vid behov förbättra utvärderingsprocessen. Öka insatserna för att bredda finansieringsmöjligheterna, bl.a. under de tidiga stadierna av företagsutvecklingen, genom att förbättra skuldsaneringsverktygens effektivitet för bärkraftiga företag, särskilt Per (det särskilda revitaliseringsförfarandet för företag som befinner sig i allvarliga finansiella svårigheter) och Sireve (system för återhämtning genom utomrättsliga avtal för företag som befinner sig i en svår ekonomisk situation eller överhängande eller faktisk konkurs). Finansieringsmöjligheterna kan även breddas genom incitament för banker och gäldenärer att delta i omstruktureringsprocesserna i ett tidigt skede och genom förbättrad tillgång till finansiering på kapitalmarknaden. Garantera att de fastställda åtgärderna stöder en omfördelning av finansieringen i riktning mot de produktiva sektorerna i näringslivet, inbegripet med avseende på lönsamma små och medelstora företag, samtidigt som man undviker risker för offentliga finanser och finanspolitisk stabilitet. Senast före slutet av september 2014 införa ett system för tidig varning med tillsyn som huvudsakligt ändamål för att identifiera företag, inklusive små och medelstora företag, med en hög sannolikhet för fallissemang på grund av en extremt hög skuldnivå, vilket indirekt kan främja en tidig omstrukturering av företagens skulder.

               6.

               Genomföra det andra och tredje åtgärdspaketet inom energisektorn som syftar till att minska energikostnaderna inom näringslivet och avskaffa underskottet när det gäller eltaxorna senast 2020, samt noggrant övervaka genomförandet. Stärka den gränsöverskridande integrationen av energinäten och påskynda genomförandet av el- och gassammanlänkningsprojekten. Genomföra den övergripande långsiktiga transportplanen och tidsplanen för reformen av hamnsektorn. Slutföra transportkoncessionerna för storstadsområdena Lissabon och Oporto. Se till att de nuvarande hamntillstånden omförhandlas och att de nya tillståndssystemen är resultatinriktade och i linje med principerna för den inre marknaden, framför allt när det gäller bestämmelserna om upphandling. Se till att den nationella tillsynsmyndigheten för transport (AMT) är fullständigt oberoende och fullt verksam senast i slutet av september 2014. Se till att de statsägda företagen inom transportsektorn är ekonomiskt bärkraftiga. Öka effektiviteten och konkurrensen inom järnvägssektorn, genom att genomföra CP Cargas konkurrensplan, efter överföringen av godsterminalerna samtidigt som man garanterar den statsägda infrastrukturförvaltarens och de statsägda järnvägsföretagens förvaltningsoberoende.

               7.

               Ytterligare förbättra utvärderingen av bomarknaden, bland annat genom att senast i slutet av 2014 införa en mer systematisk övervaknings- och rapporteringsram och utarbeta en omfattande rapport om skuggekonomin på bomarknaden. Fortsätta undersöka regelbördan i syfte att senast i mars 2015 inbegripa de sektorer som ännu inte behandlats. Senast i slutet av september 2014 anta och tillämpa de tillståndslagar och sektoriella ändringar som man ännu inte fattat beslut om. Senast i slutet av september 2014 undanröja återstående hinder när det gäller tjänster inom de fria yrkena och anta de lagändringar rörande yrkessammanslutningar som ännu inte godkänts under det makroekonomiska anpassningsprogrammet. Sätta stopp för den offentliga sektorns sena betalningar. Garantera de nationella tillsynsmyndigheterna och konkurrensmyndigheterna ändamålsenliga resurser.

               8.

               Fortsätta att rationalisera och modernisera den centrala, regionala och lokala offentliga förvaltningen. Genomföra reformerna för att effektivisera rättsväsendet och öka insynen. Öka insatserna för att utvärdera genomförandet av reformerna under det makroekonomiska anpassningsprogrammet samt planerade och framtida reformer. Framför allt införa obligatoriska och systematiska förhands- och efterhandsutvärderingar i lagstiftningsprocessen. Inrätta en verksamhetsmässigt oberoende utvärderingsenhet på statlig nivå för att varje halvår utvärdera och rapportera om genomförandet av dessa reformer, bland annat om förenligheten med förhandskonsekvensbedömningen, samt vid behov vidta korrigerande åtgärder.

      Utfärdad i Bryssel den 8 juli 2014.

            På rådets vägnar

         P.C. PADOAN

            Ordförande

      (1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Upprätthålls för 2014 genom rådets beslut 2014/322/EU av den 6 maj 2014 om riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik för 2014 (EUT L 165, 4.6.2014, s. 49).

      (3)  Rådets genomförandebeslut 2011/344/EU av den 30 maj 2011 om beviljande av ekonomiskt bistånd från unionen till Portugal (EUT L 159, 17.6.2011, s. 88).

      (4)  Rådets genomförandebeslut 2011/234/EU av den 23 april 2014 om ändring av genomförandebeslut 2011/344/EU av den 30 maj 2011 om beviljande av ekonomiskt bistånd från unionen till Portugal (EUT L 125, 26.4.2014, s. 75).

      (5)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 472/2013 av den 21 maj 2013 om förstärkning av den ekonomiska övervakningen och övervakningen av de offentliga finanserna i medlemsstater i euroområdet som har, eller hotas av, allvarliga problem i fråga om sin finansiella stabilitet (EUT L 140, 27.5.2013, s. 1).

      (6)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (EUT L 306, 23.11.2011, s. 25).

      (7)  Enligt artikel 5.2 i rådets förordning (EG) nr 1466/97.

      (8)  Se sidan 141 i detta nummer av EUT.