title: Kommissionens rekommendation av den 18 juni 2019 om Greklands utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan för perioden 2021–2030

text:
               3.9.2019

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 297/29

      KOMMISSIONENS REKOMMENDATION
      av den 18 juni 2019
      om Greklands utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan för perioden 2021–2030
      (2019/C 297/08)
      EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
      med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1999 av den 11 december 2018 om styrningen av energiunionen och av klimatåtgärder samt om ändring av Europaparlamentets och rådets förordningar (EG) nr 663/2009 och (EG) nr 715/2009, Europaparlamentets och rådets direktiv 94/22/EG, 98/70/EG, 2009/31/EG, 2009/73/EG, 2010/31/EU, 2012/27/EU och 2013/30/EU samt rådets direktiv 2009/119/EG och (EU) 2015/652 och om upphävande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 525/2013 (1), särskilt artikel 9.2, och
      av följande skäl:

                  (1)

                  Enligt förordning (EU) 2018/1999 ska varje medlemsstat till kommissionen överlämna ett utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan som omfattar perioden 2021–2030 i enlighet med artikel 3.1 i och bilaga I till den förordningen. Tidsfristen för de första utkasten till integrerade nationella energi- och klimatplaner var den 31 december 2018.

                  (2)

                  Grekland lämnade in sitt utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan den 25 januari 2019. Inlämnandet av detta utkast till plan utgör grunden och det första steget i en iterativ process mellan kommissionen och medlemsstaterna som ska leda fram till en slutlig version av de integrerade nationella energi- och klimatplanerna vilka därefter ska genomföras.

                  (3)

                  Enligt förordning (EU) 2018/1999 ska kommissionen bedöma utkasten till integrerade nationella energi- och klimatplaner. Kommissionen har gjort en heltäckande bedömning av Greklands utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan och därvid beaktat de relevanta delarna av förordning (EU) 2018/1999. Bedömningen (2) offentliggörs tillsammans med denna rekommendation. Rekommendationerna nedan grundar sig på den bedömningen.

                  (4)

                  Kommissionens rekommendationer får särskilt avse i) ambitionsnivån för målsättningar, mål och bidrag i syfte att gemensamt nå målen för energiunionen och särskilt unionsmålen för 2030 vad gäller förnybar energi och energieffektivitet, samt den elsammanlänkningsnivå som medlemsstaten eftersträvar för 2030, ii) styrmedel och åtgärder som avser mål på medlemsstats- och unionsnivå och andra styrmedel och åtgärder av potentiell gränsöverskridande relevans, iii) eventuella kompletterande styrmedel och åtgärder som kan krävas i de integrerade nationella energi- och klimatplanerna, iv) samverkan och överensstämmelse mellan befintliga och planerade styrmedel och åtgärder som ingår i den integrerade nationella energi- och klimatplanen inom en dimension och mellan olika dimensioner av energiunionen.

                  (5)

                  Vid utarbetandet av sina rekommendationer har kommissionen tagit hänsyn till, å ena sidan, behovet av att sammanräkna vissa kvantifierade planerade bidrag från alla medlemsstater för att kunna bedöma ambitionen på unionsnivå och, å andra sidan, behovet av att ge den berörda medlemsstaten tillräckligt med tid för att vederbörligen hinna beakta kommissionens rekommendationer innan den färdigställer sin integrerade nationella energi- och klimatplan.

                  (6)

                  Kommissionens rekommendationer avseende medlemsstaternas ambitioner när det gäller förnybar energi utgår från en metod som fastställs i bilaga II till förordning (EU) 2018/1999 och som är baserad på objektiva kriterier.

                  (7)

                  När det gäller energieffektivitet grundar sig kommissionens rekommendationer på en bedömning av den nationella ambitionsnivån i utkastet till integrerad nationell energi- och klimatplan, jämfört med den kollektiva insatsnivå som krävs för att uppnå unionens mål, med beaktande av den information som i förekommande fall har lämnats om särskilda nationella omständigheter. De slutliga nationella bidragen på energieffektivitetsområdet bör återspegla potentialen för kostnadseffektiva energibesparingar och stödjas av en robust långsiktig renoveringsstrategi för byggnader och åtgärder för att uppfylla energisparkravet enligt artikel 7 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/27/EU (3). Medlemsstaterna bör också visa att de har beaktat principen om ”energieffektivitet först” genom att särskilt förklara på vilket sätt energieffektivitet ger ett bidrag till ett kostnadseffektivt genomförande av de nationella målen om en konkurrenskraftig och koldioxidsnål ekonomi, en trygg energiförsörjning samt minskad energifattigdom.

                  (8)

                  Enligt förordningen om styrningen av energiunionen ska medlemsstaterna ge en allmän översikt av vilka investeringar som behövs för att uppnå de mål och bidrag som fastställs i den integrerade nationella energi- och klimatplanen samt en allmän bedömning av källorna till dessa investeringar. De nationella energi- och klimatplanerna bör säkerställa transparens och förutsebarhet i fråga om nationella styrmedel och åtgärder, i syfte att säkerställa investeringssäkerhet.

                  (9)

                  Samtidigt har kommissionen som en del av den europeiska planeringsterminen 2018–2019 starkt betonat medlemsstaternas energi- och klimatrelaterade investeringsbehov. Detta återspeglas i landsrapporten för Grekland (4) 2019 och i kommissionens rekommendation till rådets rekommendation till Grekland (5) som en del av den europeiska planeringsterminen. Kommissionen har beaktat resultaten och rekommendationerna från den senaste europeiska planeringsterminen vid sin bedömning av utkasten till integrerade nationella energi- och klimatplaner. Kommissionens rekommendationer är ett komplement till de senaste landsspecifika rekommendationerna inom ramen för den europeiska planeringsterminen. Medlemsstaterna bör också säkerställa att deras integrerade nationella energi- och klimatplaner beaktar de senaste landsspecifika rekommendationerna inom ramen för den europeiska planeringsterminen.

                  (10)

                  I förordningen om styrningen av energiunionen krävs dessutom att varje medlemsstat tar vederbörlig hänsyn till eventuella rekommendationer från kommissionen i sitt utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan som ska lämnas in senast den 31 december 2019 och, om den berörda medlemsstaten inte följer en rekommendation eller en väsentlig del av denna, att medlemsstaten tillhandahåller och offentliggör sin motivering.

                  (11)

                  I tillämpliga fall bör medlemsstaterna rapportera samma uppgifter i sina integrerade nationella energi- och klimatplaner, och uppdateringar under senare år, som de rapporterar till Eurostat eller Europeiska miljöbyrån. Användning av en och samma källa och av europeisk statistik, om sådan finns tillgänglig, är också centralt för beräkning av referensscenariot för modeller och prognoser. Användning av europeisk statistik gör att uppgifterna och prognoserna i de integrerade nationella energi- och klimatplanerna blir mer jämförbara.

                  (12)

                  Alla delar av bilaga I till förordning (EU) 2018/1999 måste ingå i den slutliga integrerade nationella energi- och klimatplanen. I detta sammanhang bör man utvärdera de makroekonomiska konsekvenserna och, i den utsträckning det är möjligt, de hälso-, miljö-, sysselsättnings- och utbildningsmässiga konsekvenserna samt de kompetensrelaterade och sociala konsekvenserna av de planerade politiska styrmedlen och åtgärderna. Allmänheten och berörda aktörer måste konsulteras i utarbetandet av den slutliga integrerade nationella energi- och klimatplanen. Dessa aspekter och andra delar beskrivs i detalj i det arbetsdokument från kommissionens avdelningar som offentliggörs tillsammans med denna rekommendation (6).

                  (13)

                  I den slutliga planen bör Grekland bygga vidare på de positiva kopplingarna mellan planerade styrmedel och åtgärder som pekas ut i utkastet till plan samt ytterligare utforska de mer utmanande styrmedelskopplingarna. En sådan koppling är synergierna inom dimensionen ”minskade växthusgasutsläpp”, t.ex. inverkan från de planerade bioenergistyrmedlen på de redovisade utsläppen och upptagen i sektorn för markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk. En annan koppling är synergierna mellan dimensionerna ”minskade växthusgasutsläpp”, ”energitrygghet” och ”den inre marknaden” med principen om ”energieffektivitet först”, t.ex. genom man att förklarar på vilket sätt energieffektivitet ger ett bidrag till ett kostnadseffektivt genomförande av de nationella målen om en konkurrenskraftig och koldioxidsnål ekonomi och en trygg energiförsörjning. Energieffektivitet kan också beaktas i förhållande till minskning av energifattigdom. Målen inom ramen för dimensionen ”forskning, innovation och konkurrenskraft” måste fungera som stöd för de planerade insatserna inom energiunionens övriga dimensioner.

                  (14)

                  Den slutliga integrerade nationella energi- och klimatplanen skulle gynnas av att också omfatta den koldioxidsnåla tekniksektorn, inklusive åtgärder för att minska utsläppen av växthusgaser i de energi- och koldioxidintensiva industrisektorerna, och en mer omfattande analys av vilken position den här sektorn i nuläget har på den globala marknaden, där områden med konkurrensmässiga fördelar och potentiella utmaningar betonas. Den skulle också gynnas av ytterligare detaljer om de minskade utsläppen av växthusgaser tack vare insatser kopplade till den cirkulära ekonomin.

                  (15)

                  Till grund för kommissionens rekommendationer till Grekland ligger en bedömning av Greklands utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan som offentliggörs tillsammans med denna rekommendation (7).

            HÄRIGENOM REKOMMENDERAS GREKLAND ATT GÖRA FÖLJANDE:

                  1.

                  Möjliggöra att Grekland i tid och på ett kostnadseffektivt sätt uppnår sitt mål på 31 % som bidrag till EU:s mål för 2030 för förnybar energi genom att i den slutliga planen bland annat inkludera en vägledande utvecklingsbana där alla de referenspunkter nås som anges i artikel 4 a.2 i förordning (EU) 2018/1999, samt detaljerade och kvantifierade styrmedel och åtgärder i enlighet med de skyldigheter som fastställs i direktiv (EU) 2018/2001. Förena de mål som läggs fram i utkastet till plan för andelen förnybar energi i sektorn för värme och kyla med det vägledande målet enligt artikel 23 i (EU) direktiv 2018/2001 och i transportsektorn i enlighet med artikel 25 i (EU) direktiv 2018/2001.

                  2.

                  Väsentligt öka sina ambitioner att minska både den slutliga och den primära energianvändningen med tanke på behovet av att öka insatsnivån för att uppnå energieffektivitetsmålet för unionen för 2030, med stöd av styrmedel och åtgärder för att uppnå ytterligare energibesparingar till 2030. Tydliggöra tidslinjen för antagande och genomförande av de styrmedel som planeras vara på plats år 2020, särskilt för de nya instrumenten. De åtgärder som planeras för att uppnå målet för ackumulerade besparingar bör utformas i tillräcklig omfattning.

                  3.

                  Specificera åtgärderna för att uppnå de energitrygghetsmål som avser diversifiering och minskning av energiberoendet, inklusive åtgärder för att säkerställa flexibilitet, särskilt när det gäller naturgas. Inkludera en bedömning av hur infrastrukturprojekten och regionalt samarbete bidrar till energitrygghetsmålen, också genom att dra nytta av regionalt samarbete och flexibilitet för att använda de möjligheter som skapas genom att man minskar utsläppen av växthusgaser för att modernisera den grekiska ekonomin.

                  4.

                  Inkludera framåtblickande mål och målsättningar rörande marknadsintegration, särskilt åtgärder för att öka konkurrensen på parti- och detaljhandelsmarknaderna, i linje med landets åtaganden inom ramen för programmet för den Europeiska stabilitetsmekanismen (ESM) om att fram till 2020 minska de etablerade operatörernas andelar på parti- och detaljhandelsmarknaden till under 50 %. Genomföra målmodellen för el och marknadskoppling med grannar, utifrån de tidslinjer man kommit överens om inom ramen för mekanismen för övervakning efter avslutat program.

                  5.

                  Ytterligare kvantifiera de nationella mål och finansieringsmål för ”forskning, innovation och konkurrenskraft”, särskilt med anknytning till energiunionen, som ska uppnås mellan i dag och 2030, så att de lätt kan mätas och så att de fungerar som stöd för målen inom den integrerade nationella energi- och klimatplanens övriga dimensioner. Stödja dessa mål med specifika och lämpliga styrmedel och åtgärder, inklusive de åtgärder som ska utvecklas i samarbete med andra medlemsstater, såsom den strategiska EU-planen för energiteknik.

                  6.

                  Förstärka de redan goda regionala samarbetsarrangemangen med Bulgarien och Cypern samt med länderna i högnivågruppen för sammankoppling av gasnäten i Central- och Sydösteuropa (Cesec). Inom ramen för initiativet ”Ren energi för EU:s öar” förstärka samarbetet med medlemsländer och öar som står inför liknande geografiska, klimatrelaterade och infrastrukturrelaterade utmaningar och möjligheter i sina energiomställningar. Utforska den gränsöverskridande potentialen och makroregionala aspekter av samordnad energi- och klimatpolitik särskilt i den adriatisk-joniska regionen i syfte att minska regionens koldioxidavtryck och genomföra en ekosystemstrategi. Fokus i det regionala samarbetet skulle kunna vara på den inre energimarknaden och energitrygghet, med tanke på förändringarna i elsystemen för att möjliggöra högre andelar förnybar el, vilket kommer att öka importen och exporten av el och öka behovet av systemflexibilitet. Dessutom dra nytta av bilateralt samarbete och flexibilitet för att använda de möjligheter som skapas genom att man minskar utsläppen av växthusgaser för att modernisera den grekiska ekonomin.

                  7.

                  Förteckna alla energisubventioner, särskilt avseende fossila bränslen, och vidtagna åtgärder samt planer för att avveckla dem.

                  8.

                  Komplettera analysen av samspelet med politiken för luftkvalitet och utsläpp till luft med mer kvantitativ information, som åtminstone omfattar den obligatoriska informationen om de förväntade utsläppen av luftföroreningar inom ramen för de planerade styrmedlen och åtgärderna.

                  9.

                  Bättre redogöra för aspekter som rör en rättvis omställning, särskilt genom mer detaljerade uppgifter om de sociala, sysselsättningsrelaterade, kompetensrelaterade och utbildningsrelaterade konsekvenserna av planerade mål, styrmedel och åtgärder. Ge mer detaljerad information om projekt för att stödja en rättvis och rimlig omställning, där man specificerar typen av stöd och resultaten av initiativen, och också kopplar detta till omställningen av kol- och koldioxidintensiva samt industriella regioner. Ytterligare utveckla metoden för att hantera problem med energifattigdom i enlighet med vad som krävs i förordning (EU) 2018/1999.

         Utfärdad i Bryssel den 18 juni 2019.

               På kommissionens vägnar

            Miguel ARIAS CAÑETE

               Ledamot av kommissionen

         (1)  EUT L 328, 21.12.2018, s. 1.

         (2)  SWD(2019) 261.

         (3)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/27/EU av den 25 oktober 2012 om energieffektivitet, om ändring av direktiven 2009/125/EG och 2010/30/EU och om upphävande av direktiven 2004/8/EG och 2006/32/EG (EUT L 315, 14.11.2012, s. 1).

         (4)  SWD(2019) 1007 final.

         (5)  COM(2019) 508 final av den 5 juni 2019.

         (6)  SWD(2019) 261.

         (7)  SWD(2019) 261.


title: Kommissionens rekommendation av den 18 juni 2019 om Spaniens utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan för perioden 2021–2030

text:
               3.9.2019

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 297/33

      KOMMISSIONENS REKOMMENDATION
      av den 18 juni 2019
      om Spaniens utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan för perioden 2021–2030
      (2019/C 297/09)
      EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
      med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1999 av den 11 december 2018 om styrningen av energiunionen och av klimatåtgärder samt om ändring av Europaparlamentets och rådets förordningar (EG) nr 663/2009 och (EG) nr 715/2009, Europaparlamentets och rådets direktiv 94/22/EG, 98/70/EG, 2009/31/EG, 2009/73/EG, 2010/31/EU, 2012/27/EU och 2013/30/EU samt rådets direktiv 2009/119/EG och (EU) 2015/652 och om upphävande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 525/2013 (1), särskilt artikel 9.2, och
      av följande skäl:

                  (1)

                  Enligt förordning (EU) 2018/1999 ska varje medlemsstat till kommissionen överlämna ett utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan som omfattar perioden 2021–2030 i enlighet med artikel 3.1 i, och bilaga I till, den förordningen. Tidsfristen för de första utkasten till integrerade nationella energi- och klimatplaner var den 31 december 2018.

                  (2)

                  Spanien lämnade in sitt utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan den 22 februari 2019. Inlämnandet av detta utkast till plan utgör grunden och det första steget i en iterativ process mellan kommissionen och medlemsstaterna som ska leda fram till en slutlig version av de integrerade nationella energi- och klimatplanerna, vilka därefter ska genomföras.

                  (3)

                  Enligt förordning (EU) 2018/1999 ska kommissionen bedöma utkasten till integrerade nationella energi- och klimatplaner. Kommissionen har gjort en heltäckande bedömning av Spaniens utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan och därvid beaktat de relevanta delarna av förordning (EU) 2018/1999. Bedömningen (2) offentliggörs tillsammans med denna rekommendation. Rekommendationerna nedan grundar sig på den bedömningen.

                  (4)

                  Kommissionens rekommendationer får särskilt avse i) ambitionsnivån för målsättningar, mål och bidrag i syfte att gemensamt nå målen för energiunionen och särskilt unionsmålen för 2030 vad gäller förnybar energi och energieffektivitet, samt den elsammanlänkningsnivå som medlemsstaten eftersträvar för 2030, ii) styrmedel och åtgärder som avser mål på medlemsstats- och unionsnivå och andra styrmedel och åtgärder av potentiell gränsöverskridande relevans, iii) eventuella kompletterande styrmedel och åtgärder som kan krävas i de integrerade nationella energi- och klimatplanerna, iv) samverkan och överensstämmelse mellan befintliga och planerade styrmedel och åtgärder som ingår i den integrerade nationella energi- och klimatplanen inom en dimension och mellan olika dimensioner av energiunionen.

                  (5)

                  Vid utarbetandet av sina rekommendationer har kommissionen tagit hänsyn till, å ena sidan, behovet av att sammanräkna vissa kvantifierade planerade bidrag från alla medlemsstater för att kunna bedöma ambitionen på unionsnivå och, å andra sidan, behovet av att ge den berörda medlemsstaten tillräckligt med tid för att vederbörligen hinna beakta kommissionens rekommendationer innan den färdigställer sin nationella plan.

                  (6)

                  Kommissionens rekommendationer avseende medlemsstaternas ambitioner när det gäller förnybar energi utgår från en metod som fastställs i bilaga II till förordning (EU) 2018/1999 vilken är baserad på objektiva kriterier.

                  (7)

                  När det gäller energieffektivitet grundar sig kommissionens rekommendationer på en bedömning av den nationella ambitionsnivån i utkastet till integrerad nationell energi- och klimatplan, jämfört med den kollektiva insatsnivå som krävs för att uppnå unionens mål, med beaktande av den information som i förekommande fall har lämnats om särskilda nationella omständigheter. De slutliga nationella bidragen på energieffektivitetsområdet bör återspegla potentialen för kostnadseffektiva energibesparingar och stödjas av en robust långsiktig renoveringsstrategi för byggnader och åtgärder för att uppfylla energisparkravet enligt artikel 7 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/27/EU (3). Medlemsstaterna bör också visa att de har beaktat principen om ”energieffektivitet först” genom att särskilt förklara på vilket sätt energieffektiviteten ger ett bidrag till ett kostnadseffektivt genomförande av de nationella målen om en konkurrenskraftig och koldioxidsnål ekonomi, en trygg energiförsörjning samt minskad energifattigdom.

                  (8)

                  Enligt förordningen om styrningen av energiunionen ska medlemsstaterna ge en allmän översikt av vilka investeringar som behövs för att uppnå de mål och bidrag som fastställs i den integrerade nationella energi- och klimatplanen samt en allmän bedömning av källorna till dessa investeringar. De nationella energi- och klimatplanerna bör säkerställa transparens och förutsebarhet i fråga om nationella styrmedel och åtgärder, i syfte att säkerställa investeringssäkerhet.

                  (9)

                  Samtidigt har kommissionen som en del av den europeiska planeringsterminen 2018–2019 starkt betonat medlemsstaternas energi- och klimatrelaterade investeringsbehov. Detta återspeglas i landsrapporten för Spanien 2019 (4) och i kommissionens rekommendation till rådets rekommendation till Spanien (5) som en del av den europeiska planeringsterminen. Kommissionen har beaktat resultaten och rekommendationerna från den senaste europeiska planeringsterminen vid sin bedömning av utkasten till integrerade nationella energi- och klimatplaner. Kommissionens rekommendationer är ett komplement till de senaste landsspecifika rekommendationerna inom ramen för den europeiska planeringsterminen. Medlemsstaterna bör också säkerställa att deras integrerade nationella energi- och klimatplaner beaktar de senaste landsspecifika rekommendationerna inom ramen för den europeiska planeringsterminen.

                  (10)

                  I förordningen om styrningen av energiunionen krävs dessutom att varje medlemsstat tar vederbörlig hänsyn till eventuella rekommendationer från kommissionen i sitt utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan som ska lämnas in senast den 31 december 2019 och, om den berörda medlemsstaten inte följer en rekommendation eller en väsentlig del av denna, att medlemsstaten tillhandahåller och offentliggör sin motivering.

                  (11)

                  I tillämpliga fall bör medlemsstaterna rapportera samma uppgifter i sina integrerade nationella energi- och klimatplaner, och uppdateringar under senare år, som de rapporterar till Eurostat eller Europeiska miljöbyrån. Användning av en och samma källa och av europeisk statistik, om sådan finns tillgänglig, är också central för beräkning av referensscenariot för modeller och prognoser. Användning av europeisk statistik gör att uppgifterna och prognoserna i de integrerade nationella energi- och klimatplanerna blir mer jämförbara.

                  (12)

                  Alla delar av bilaga I till förordning (EU) 2018/1999 måste ingå i den slutliga integrerade nationella energi- och klimatplanen. I detta sammanhang bör man utvärdera de makroekonomiska konsekvenserna och, i den utsträckning det är möjligt, de hälso-, miljö-, sysselsättnings- och utbildningsmässiga konsekvenserna samt de kompetensrelaterade och sociala konsekvenserna av de planerade styrmedlen och åtgärderna. Allmänheten och berörda aktörer måste konsulteras i utarbetandet av den slutliga integrerade nationella energi- och klimatplanen. Dessa aspekter och andra delar beskrivs i detalj i det arbetsdokument från kommissionens avdelningar som offentliggörs tillsammans med denna rekommendation (6).

                  (13)

                  Det finns en bred samstämmighet i målen inom och mellan dimensionerna, i synnerhet när det gäller ”minskade växthusgasutsläpp” och ”energieffektivitet”. I den slutliga planen bör Spanien också beskriva kopplingarna mellan de planerade styrmedlen och åtgärderna och ytterligare kvantifiera dessa där så är möjligt. Fokus skulle kunna läggas på synergierna mellan dimensionerna ”minskade växthusgasutsläpp”, ”energitrygghet” och ”den inre marknaden” och principen om ”energieffektivitet först”, genom att förklara hur energieffektiviteten bidrar till ett kostnadseffektivt uppnående av de nationella målen med en koldioxidsnål ekonomi och en trygg energiförsörjning, samt dess koppling till att åtgärda energifattigdomen. Samverkan mellan de planerade styrmedlen avseende utfasningen av koleldade kraftverk och kärnkraftverk, inklusive strategin för användning av de anläggningar inom kärnbränslecykeln som finns i landet, klimatförändringarnas inverkan på energiförsörjningen och inverkan av den ökade användningen av förnybar energi på den inre marknaden är också viktiga aspekter som bör tas upp i den slutliga planen. Målen inom ramen för dimensionen ”forskning, innovation och konkurrenskraft” måste fungera som stöd för de planerade insatserna inom energiunionens övriga dimensioner.

                  (14)

                  Den slutliga integrerade nationella energi- och klimatplanen skulle bli bättre om man lade fram en övergripande analys av den ställning som sektorn för koldioxidsnål teknik för närvarande har på den globala marknaden. I samband med denna analys skulle man kunna belysa områden av stark konkurrenskraft och potentiella utmaningar samt ange mätbara mål för framtiden och styrmedel och åtgärder som kan användas för att uppnå dessa, med lämpliga kopplingar till näringslivs- och industripolitiken. Den skulle även gynnas av en bättre samverkan med den cirkulära ekonomin, med betoning på potentialen att minska växthusgasutsläppen.

                  (15)

                  Till grund för kommissionens rekommendationer till Spanien ligger en bedömning av Spaniens utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan som offentliggörs tillsammans med denna rekommendation (7).

            HÄRIGENOM REKOMMENDERAS SPANIEN ATT GÖRA FÖLJANDE:

                  1.

                  Underbygga den välkomna ambitionsnivån på en andel förnybar energi för 2030 på 42 % som Spaniens bidrag till unionens mål för förnybar energi för 2030 genom detaljerade och kvantifierade styrmedel och åtgärder som är i linje med de skyldigheter som efterfrågas i Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2018/2001 (8) för att göra det möjligt att i tid och på ett kostnadseffektivt sätt uppnå detta bidrag. Inkludera en vägledande utvecklingsbana där alla de referenspunkter nås som anges i artikel 4 a.2 i förordning (EU) 2018/1999. Tillhandahålla ytterligare uppgifter om åtgärder för att minska den administrativa bördan och om de stödjande ramarna för egenanvändning av förnybar energi och gemenskaper för förnybar energi i enlighet med artiklarna 21 och 22 i direktiv (EU) 2018/2001.

                  2.

                  Vidare utforska hur de nuvarande åtgärderna skulle behöva vidareutvecklas för att uppfylla ambitionen med att uppnå de förväntade energibesparingarna. Dessa åtgärder behöver åstadkomma ett mångfaldigande av energibesparingarna jämfört med de nuvarande resultaten, och lämplig hänsyn bör tas till utmaningarna med en sådan betydande uppskalning.

                  3.

                  Vidareutveckla åtgärderna för att uppnå de energitrygghetsmål som avser diversifiering och minskning av energiberoendet, inklusive åtgärder för att säkerställa flexibilitet, såväl som information om utfasningen av kärnkraft.

                  4.

                  Fastställa framåtblickande målsättningar och mål rörande marknadsintegrering, i synnerhet åtgärder för att hantera den förutsebara utvecklingen av taxeunderskotten i el-och gassektorerna och den potentiella inverkan av de planerade åtgärderna. I korta drag beskriva en strategi och en tidsplan för att röra sig i riktning mot fullständigt marknadsbaserade priser.

                  5.

                  Beskriva i ytterligare detalj de nationella mål och finansieringsmål för dimensionen ”forskning, innovation och konkurrenskraft” som har särskild anknytning till energiunionen och som ska uppnås från och med nu fram till 2030, så att de lätt kan mätas och så att de fungerar som stöd för målen inom den integrerade nationella energi- och klimatplanens övriga dimensioner. Stödja dessa mål med specifika och lämpliga styrmedel och åtgärder, inklusive de åtgärder som ska utvecklas i samarbete med andra medlemsstater, såsom den strategiska EU-planen för energiteknik.

                  6.

                  Intensifiera det befintliga goda regionala samarbetet med Frankrike och Portugal, främst för att hantera områdena för den inre energimarknaden och energitryggheten, i synnerhet sammanlänkningar över gränserna och mellan regionerna. Överväga att förstärka åtgärder som avser regionalt samarbete på områdena för förnybar energi och energieffektivitet.

                  7.

                  Förteckna alla energisubventioner, särskilt avseende fossila bränslen, och vidtagna åtgärder samt planer för att avveckla dem.

                  8.

                  Bättre redogöra för aspekter som rör en rättvis omställning, särskilt genom mer detaljerade uppgifter om de sociala, sysselsättningsrelaterade och kompetensrelaterade konsekvenserna av planerade mål, styrmedel och åtgärder. Mer specifikt bör planen ta upp inverkan på kol- och koldioxidintensiva regioner och integrera den nationella strategin för energiövergången. Inkludera en särskild bedömning av energifattigdomsproblem, jämte eventuella därmed förknippade mål eller särskilda styrmedel och åtgärder, i enlighet med vad som krävs i förordning (EU) 2018/1999.

         Utfärdad i Bryssel den 18 juni 2019.

               På kommissionens vägnar

            Miguel ARIAS CAÑETE

               Ledamot av kommissionen

         (1)  EUT L 328, 21.12.2018, s. 1.

         (2)  SWD(2019) 262.

         (3)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/27/EU av den 25 oktober 2012 om energieffektivitet, om ändring av direktiven 2009/125/EG och 2010/30/EU och om upphävande av direktiven 2004/8/EG och 2006/32/EG (EUT L 315, 14.11.2012, s. 1).

         (4)  SWD(2019) 1008 final.

         (5)  COM(2019) 509 final, 5 juni 2019.

         (6)  SWD(2019) 262.

         (7)  SWD(2019) 262.

         (8)  Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2018/2001 av den 11 december 2018 om främjande av användningen av energi från förnybara energikällor (EUT L 328, 21.12.2018, s. 82).


title: Kommissionens rekommendation av den 18 juni 2019 om Frankrikes utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan för perioden 2021–2030

text:
               3.9.2019

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 297/36

      KOMMISSIONENS REKOMMENDATION
      av den 18 juni 2019
      om Frankrikes utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan för perioden 2021–2030
      (2019/C 297/10)
      EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
      med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1999 av den 11 december 2018 om styrningen av energiunionen och av klimatåtgärder samt om ändring av Europaparlamentets och rådets förordningar (EG) nr 663/2009 och (EG) nr 715/2009, Europaparlamentets och rådets direktiv 94/22/EG, 98/70/EG, 2009/31/EG, 2009/73/EG, 2010/31/EU, 2012/27/EU och 2013/30/EU samt rådets direktiv 2009/119/EG och (EU) 2015/652 och om upphävande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 525/2013 (1), särskilt artikel 9.2, och
      av följande skäl:

                  (1)

                  Enligt förordning (EU) 2018/1999 ska varje medlemsstat till kommissionen överlämna ett utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan som omfattar perioden 2021–2030 i enlighet med artikel 3.1 i och bilaga I till den förordningen. Tidsfristen för de första utkasten till integrerade nationella energi- och klimatplaner var den 31 december 2018.

                  (2)

                  Frankrike lämnade in sitt utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan den 15 februari 2019. Inlämnandet av detta utkast till plan utgör grunden och det första steget i en iterativ process mellan kommissionen och medlemsstaterna som ska leda fram till en slutlig version av de integrerade nationella energi- och klimatplanerna vilka därefter ska genomföras.

                  (3)

                  Enligt förordning (EU) 2018/1999 ska kommissionen bedöma utkasten till integrerade nationella energi- och klimatplaner. Kommissionen har gjort en heltäckande bedömning av Frankrikes utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan och därvid beaktat de relevanta delarna av förordning (EU) 2018/1999. Bedömningen (2) offentliggörs tillsammans med denna rekommendation. Rekommendationerna nedan grundar sig på den bedömningen.

                  (4)

                  Kommissionens rekommendationer får särskilt avse i) ambitionsnivån för målsättningar, mål och bidrag i syfte att gemensamt nå målen för energiunionen och särskilt unionsmålen för 2030 vad gäller förnybar energi och energieffektivitet, samt den elsammanlänkningsnivå som medlemsstaten eftersträvar för 2030, ii) styrmedel och åtgärder som avser mål på medlemsstats- och unionsnivå och andra styrmedel och åtgärder av potentiell gränsöverskridande relevans, iii) eventuella kompletterande styrmedel och åtgärder som kan krävas i de integrerade nationella energi- och klimatplanerna, iv) samverkan och överensstämmelse mellan befintliga och planerade styrmedel och åtgärder som ingår i den integrerade nationella energi- och klimatplanen inom en dimension och mellan olika dimensioner av energiunionen.

                  (5)

                  Vid utarbetandet av sina rekommendationer har kommissionen tagit hänsyn till, å ena sidan, behovet av att sammanräkna vissa kvantifierade planerade bidrag från alla medlemsstater för att kunna bedöma ambitionen på unionsnivå och, å andra sidan, behovet av att ge den berörda medlemsstaten tillräckligt med tid för att vederbörligen hinna beakta kommissionens rekommendationer innan den färdigställer sin nationella plan.

                  (6)

                  Kommissionens rekommendationer avseende medlemsstaternas ambitioner när det gäller förnybar energi utgår från en metod som fastställs i bilaga II till förordning (EU) 2018/1999 och som är baserad på objektiva kriterier.

                  (7)

                  När det gäller energieffektivitet grundar sig kommissionens rekommendationer på en bedömning av den nationella ambitionsnivån i utkastet till integrerad nationell energi- och klimatplan, jämfört med den kollektiva insatsnivå som krävs för att uppnå unionens mål, med beaktande av den information som i förekommande fall har lämnats om särskilda nationella omständigheter. De slutliga nationella bidragen på energieffektivitetsområdet bör återspegla potentialen för kostnadseffektiva energibesparingar och stödjas av en robust långsiktig renoveringsstrategi för byggnader och åtgärder för att uppfylla energisparkravet enligt artikel 7 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/27/EU (3). Medlemsstaterna bör också visa att de har beaktat principen om ”energieffektivitet först” genom att särskilt förklara på vilket sätt energieffektivitet ger ett bidrag till ett kostnadseffektivt genomförande av de nationella målen om en konkurrenskraftig och koldioxidsnål ekonomi, en trygg energiförsörjning samt minskad energifattigdom.

                  (8)

                  Enligt förordningen om styrningen av energiunionen ska medlemsstaterna ge en allmän översikt av vilka investeringar som behövs för att uppnå de mål och bidrag som fastställs i den integrerade nationella energi- och klimatplanen samt en allmän bedömning av källorna till dessa investeringar. De nationella energi- och klimatplanerna bör säkerställa transparens och förutsebarhet i fråga om nationella styrmedel och åtgärder, i syfte att säkerställa investeringssäkerhet.

                  (9)

                  Samtidigt har kommissionen som en del av den europeiska planeringsterminen 2018–2019 starkt betonat medlemsstaternas energi- och klimatrelaterade investeringsbehov. Detta återspeglas i landsrapporten för Frankrike (4) 2019 och i kommissionens rekommendation till rådets rekommendation till Frankrike (5) som en del av den europeiska planeringsterminen. Kommissionen har beaktat resultaten och rekommendationerna från den senaste europeiska planeringsterminen vid sin bedömning av utkasten till integrerade nationella energi- och klimatplaner. Kommissionens rekommendationer är ett komplement till de senaste landsspecifika rekommendationerna inom ramen för den europeiska planeringsterminen. Medlemsstaterna bör också säkerställa att deras integrerade nationella energi- och klimatplaner beaktar de senaste landsspecifika rekommendationerna inom ramen för den europeiska planeringsterminen.

                  (10)

                  I förordningen om styrningen av energiunionen krävs dessutom att varje medlemsstat tar vederbörlig hänsyn till eventuella rekommendationer från kommissionen i sitt utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan som ska lämnas in senast den 31 december 2019 och, om den berörda medlemsstaten inte följer en rekommendation eller en väsentlig del av denna, att medlemsstaten tillhandahåller och offentliggör sin motivering.

                  (11)

                  I tillämpliga fall bör medlemsstaterna rapportera samma uppgifter i sina integrerade nationella energi- och klimatplaner, och uppdateringar under senare år, som de rapporterar till Eurostat eller Europeiska miljöbyrån. Användning av en och samma källa och av europeisk statistik, om sådan finns tillgänglig, är också centralt för beräkning av referensscenariot för modeller och prognoser. Användning av europeisk statistik gör att uppgifterna och prognoserna i de integrerade nationella energi- och klimatplanerna blir mer jämförbara.

                  (12)

                  Alla delar av bilaga I till förordning (EU) 2018/1999 måste ingå i den slutliga integrerade nationella energi- och klimatplanen. I detta sammanhang bör man utvärdera de makroekonomiska konsekvenserna och, i den utsträckning det är möjligt, de hälso-, miljö-, sysselsättnings- och utbildningsmässiga konsekvenserna samt de kompetensrelaterade och sociala konsekvenserna av de planerade politiska styrmedlen och åtgärderna. Allmänheten och berörda aktörer måste konsulteras i utarbetandet av den slutliga integrerade nationella energi- och klimatplanen. Dessa aspekter och andra delar beskrivs i detalj i det arbetsdokument från kommissionens avdelningar som offentliggörs tillsammans med denna rekommendation (6).

                  (13)

                  I den slutliga planen bör Frankrike beakta samverkan mellan olika dimensioner. Exempelvis kommer åtgärder för att förbättra energieffektiviteten eller öka utnyttjandet av elektriska fordon att stärka försörjningstryggheten eftersom det minskar behovet av importerad olja och gas. I utkastet till integrerad nationell energi- och klimatplan konstateras att energieffektivitet är den princip som i första hand fungerar som vägledning för insatserna för energiomställningen. Viss negativ påverkan mellan styrmedel och åtgärder i en dimension och mål i en annan dimension finns med i planen. En genomgående analys av hur topplasten utvecklas under perioden 2021 till 2030 krävs samt en exakt bedömning av energitrygghet och sammanlänkning och att man sätter mål utifrån det. Målen inom ramen för dimensionen ”forskning, innovation och konkurrenskraft” måste fungera som stöd för de planerade insatserna inom energiunionens övriga dimensioner. Den slutliga planen skulle kunna innehålla mer information om hur riskerna med klimatförändringar kan påverka energiförsörjningen.

                  (14)

                  Den slutliga integrerade energi- och klimatplanen skulle gynnas av att man i den presenterar en omfattande analys av vilken position den koldioxidsnåla tekniksektorn för närvarande har på den globala marknaden och lyfter fram områden med konkurrensmässiga fördelar och potentiella utmaningar samt pekar på mätbara mål för framtiden samt styrmedel och åtgärder för att uppnå dem, med lämpliga kopplingar till företags- och industripolitik.

                  (15)

                  Till grund för kommissionens rekommendationer till Frankrike ligger en bedömning av Frankrikes utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan som offentliggörs tillsammans med denna rekommendation (7).

            HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FRANKRIKE ATT GÖRA FÖLJANDE:

                  1.

                  Höja ambitionsnivån för 2030 till en andel förnybar energi på minst 33 % som Frankrikes bidrag till unionens mål för förnybar energi för 2030, i enlighet med vad som beräknats med formeln i bilaga II till förordning (EU) 2018/1999. Inkludera en vägledande utvecklingsbana i den slutliga integrerade nationella energi- och klimatplanen där alla de referenspunkter nås som anges i artikel 4 a.2 i förordning (EU) 2018/1999 i enlighet med den andelen, med tanke på behovet av att öka insatsnivån för att kollektivt uppnå det målet. Lägga fram detaljerade och kvantifierade styrmedel och åtgärder som är i linje med de skyldigheter som fastställs i Europarlamentets och rådets direktiv (EU) 2018/2001 (8) och som gör det möjligt att i tid och på ett kostnadseffektivt sätt uppnå detta bidrag. Säkerställa att Frankrikes mål för förnybar energi för 2020 som fastställs i bilaga I till Europaparlamentet och rådets direktiv 2009/28/EG (9) uppnås fullt ut och bibehålls som referensnivå från och med 2021 samt förklara hur Frankrike avser att uppnå och bibehålla en sådan andel som referensnivå. Förena de mål som läggs fram i utkastet till integrerad nationell energi- och klimatplan för andelen förnybar energi i sektorn för värme och kyla och i transportsektorn med det vägledande målet enligt artikel 23 i direktiv (EU) 2018/2001 respektive transportmålet i artikel 25 i direktiv (EU) 2018/2001.

                  2.

                  Se över insatserna för att minska den primära energianvändningen för att bidra till att unionens kollektiva energieffektivitetsmål för 2030 nås. Frankrikes bidrag är tillräckligt ambitiöst när det gäller slutlig energianvändning. Inkludera detaljer om de förväntade effekterna av de planerade styrmedlen och åtgärderna i den slutliga integrerade nationella energi- och klimatplanen, för att försäkra sig om att genomförandenivån är tillräcklig för att ge de nödvändiga minskningarna av energianvändningen.

                  3.

                  Specificera åtgärderna för att uppnå de energitrygghetsmål som avser diversifiering och minskning av energiberoendet, inklusive åtgärder för att säkerställa flexibilitet samt information om planerad produktionskapacitet från kärnkraft.

                  4.

                  Definiera framåtblickande mål och målsättningar rörande marknadsintegration, särskilt åtgärder för att utveckla mer konkurrenskraftiga partihandelsmarknader, däribland genom att göra framsteg i utvecklingen mot fullt ut marknadsbaserade priser.

                  5.

                  Ytterligare kvantifiera de nationella mål och finansieringsmål för ”forskning, innovation och konkurrenskraft”, särskilt med anknytning till energiunionen, som ska uppnås mellan i dag och 2030, så att de lätt kan mätas och så att de fungerar som stöd för målen inom den slutliga integrerade nationella energi- och klimatplanens övriga dimensioner. Stödja dessa mål med specifika och lämpliga styrmedel och åtgärder, inklusive de åtgärder som ska utvecklas i samarbete med andra medlemsstater, såsom den strategiska EU-planen för energiteknik.

                  6.

                  Förstärka det befintliga goda regionala samarbetet med Spanien, Portugal och de pentalaterala länderna (10). Fokus för det regionala samarbetet bör ligga på den inre energimarknaden och energitrygghet. Fortsätta samarbetet med Portugal och Spanien, särskilt avseende gräns- och regionöverskridande energisammanlänkningar. Överväga att stärka åtgärder rörande regionalt samarbete inom området förnybar energi. Även överväga att förstärka regionala samarbetsarrangemang inom nya områden såsom bedömning av regional produktionskapacitet samt forskning och innovation inom teknik av gemensamt intresse med andra medlemsländer.

                  7.

                  Förteckna alla energisubventioner, särskilt avseende fossila bränslen, och vidtagna åtgärder samt planer för att avveckla dem.

                  8.

                  Bättre redogöra för aspekter som rör en rättvis omställning, särskilt genom mer detaljerade uppgifter om de sociala, sysselsättningsrelaterade och kompetensrelaterade konsekvenserna av planerade mål, styrmedel och åtgärder. Ytterligare utveckla metoden för att hantera problem med energifattigdom, däribland genom att tillhandahålla en bedömning av antalet och typen av hushåll som befinner sig i energifattigdom för att möjliggöra en bedömning av det eventuella behovet av ett vägledande mål om minskning av energifattigdomen så som krävs i förordning (EU) 2018/1999.

         Utfärdad i Bryssel den 18 juni 2019.

               På kommissionens vägnar

            Miguel ARIAS CAÑETE

               Ledamot av kommissionen

         (1)  EUT L 328, 21.12.2018, s. 1.

         (2)  SWD(2019) 263.

         (3)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/27/EU av den 25 oktober 2012 om energieffektivitet, om ändring av direktiven 2009/125/EG och 2010/30/EU och om upphävande av direktiven 2004/8/EG och 2006/32/EG (EUT L 315, 14.11.2012, s. 1).

         (4)  SWD(2019) 1009 final.

         (5)  COM(2019) 510 final av den 5 juni 2019.

         (6)  SWD(2019) 263.

         (7)  SWD(2019) 263.

         (8)  Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2018/2001 av den 11 december 2018 om främjande av användningen av energi från förnybara energikällor (EUT L 328, 21.12.2018, s. 82).

         (9)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/28/EG av den 23 april 2009 om främjande av användningen av energi från förnybara energikällor och om ändring och ett senare upphävande av direktiven 2001/77/EG och 2003/30/EG (EUT L 140, 5.6.2009, s. 16).

         (10)  Belgien, Frankrike, Luxemburg, Nederländerna, Schweiz, Tyskland och Österrike.


title: Kommissionens rekommendation av den 18 juni 2019 om Kroatiens utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan för perioden 2021–2030

text:
               3.9.2019

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 297/40

      KOMMISSIONENS REKOMMENDATION
      av den 18 juni 2019
      om Kroatiens utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan för perioden 2021–2030
      (2019/C 297/11)
      EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
      med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1999 av den 11 december 2018 om styrningen av energiunionen och av klimatåtgärder samt om ändring av Europaparlamentets och rådets förordningar (EG) nr 663/2009 och (EG) nr 715/2009, Europaparlamentets och rådets direktiv 94/22/EG, 98/70/EG, 2009/31/EG, 2009/73/EG, 2010/31/EU, 2012/27/EU och 2013/30/EU samt rådets direktiv 2009/119/EG och (EU) 2015/652 och om upphävande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 525/2013 (1), särskilt artikel 9.2, och
      av följande skäl:

                  (1)

                  Enligt förordning (EU) 2018/1999 ska varje medlemsstat till kommissionen överlämna ett utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan som omfattar perioden 2021–2030 i enlighet med artikel 3.1 i och bilaga I till den förordningen. Tidsfristen för de första utkasten till integrerade nationella energi- och klimatplaner var den 31 december 2018.

                  (2)

                  Kroatien lämnade in sitt utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan den 28 december 2018. Inlämnandet av detta utkast till plan utgör grunden och det första steget i en iterativ process mellan kommissionen och medlemsstaterna som ska leda fram till en slutlig version av de integrerade nationella energi- och klimatplanerna vilka därefter ska genomföras.

                  (3)

                  Enligt förordning (EU) 2018/1999 ska kommissionen bedöma utkasten till integrerade nationella energi- och klimatplaner. Kommissionen har gjort en heltäckande bedömning av Kroatiens utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan och därvid beaktat de relevanta delarna av förordning (EU) 2018/1999. Bedömningen (2) offentliggörs tillsammans med denna rekommendation. Rekommendationerna nedan grundar sig på den bedömningen.

                  (4)

                  Kommissionens rekommendationer får särskilt avse i) ambitionsnivån för målsättningar, mål och bidrag i syfte att gemensamt nå målen för energiunionen och särskilt unionsmålen för 2030 vad gäller förnybar energi och energieffektivitet, samt den elsammanlänkningsnivå som medlemsstaten eftersträvar för 2030, ii) styrmedel och åtgärder som avser mål på medlemsstats- och unionsnivå och andra styrmedel och åtgärder av potentiell gränsöverskridande relevans, iii) eventuella kompletterande styrmedel och åtgärder som kan krävas i de integrerade nationella energi- och klimatplanerna, iv) samverkan och överensstämmelse mellan befintliga och planerade styrmedel och åtgärder som ingår i den integrerade nationella energi- och klimatplanen inom en dimension och mellan olika dimensioner av energiunionen.

                  (5)

                  När kommissionen utvecklade sina rekommendationer tog den hänsyn till, å ena sidan, kommissionens behov av att sammanräkna vissa kvantifierade planerade bidrag från alla medlemsstater för att kunna bedöma ambitionen på unionsnivå och, å andra sidan, behovet av att ge den berörda medlemsstaten tillräckligt med tid för att hinna vederbörligen beakta kommissionens rekommendationer innan den färdigställer sin nationella plan, och behovet av att undvika risken för att medlemsstatens nationella plan blir försenad.

                  (6)

                  Kommissionens rekommendationer avseende medlemsstaternas ambitioner när det gäller förnybar energi utgår från en metod som fastställs i bilaga II till förordning (EU) 2018/1999 och som är baserad på objektiva kriterier.

                  (7)

                  När det gäller energieffektivitet grundar sig kommissionens rekommendationer på en bedömning av den nationella ambitionsnivån i utkastet till integrerad nationell energi- och klimatplan, jämfört med den kollektiva insatsnivå som krävs för att uppnå unionens mål, med beaktande av den information som i förekommande fall har lämnats om särskilda nationella omständigheter. De slutliga nationella bidragen på energieffektivitetsområdet bör återspegla potentialen för kostnadseffektiva energibesparingar och stödjas av en robust långsiktig renoveringsstrategi för byggnader och åtgärder för att uppfylla energisparkravet enligt artikel 7 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/27/EU (3). Medlemsstaterna bör också visa att de har beaktat principen om ”energieffektivitet först” genom att särskilt förklara på vilket sätt energieffektivitet ger ett bidrag till ett kostnadseffektivt genomförande av de nationella målen om en konkurrenskraftig och koldioxidsnål ekonomi, en trygg energiförsörjning samt minskad energifattigdom.

                  (8)

                  Enligt förordningen om styrningen av energiunionen ska medlemsstaterna ge en allmän översikt av vilka investeringar som behövs för att uppnå de mål och bidrag som fastställs i den integrerade nationella energi- och klimatplanen samt en allmän bedömning av källorna till dessa investeringar. De nationella energi- och klimatplanerna bör säkerställa transparens och förutsebarhet i fråga om nationella styrmedel och åtgärder, i syfte att säkerställa investeringssäkerhet.

                  (9)

                  Samtidigt har kommissionen som en del av den europeiska planeringsterminen 2018–2019 starkt betonat medlemsstaternas energi- och klimatrelaterade investeringsbehov. Detta återspeglas i landsrapporten för Kroatien (4) 2019 och i kommissionens rekommendation till rådets rekommendation till Kroatien (5) som en del av den europeiska planeringsterminen. Kommissionen har beaktat resultaten och rekommendationerna från den senaste europeiska planeringsterminen vid sin bedömning av utkasten till integrerade nationella energi- och klimatplaner. Kommissionens rekommendationer är ett komplement till de senaste landsspecifika rekommendationerna inom ramen för den europeiska planeringsterminen. Medlemsstaterna bör också säkerställa att deras integrerade nationella energi- och klimatplaner beaktar de senaste landsspecifika rekommendationerna inom ramen för den europeiska planeringsterminen.

                  (10)

                  I förordningen om styrningen av energiunionen krävs dessutom att varje medlemsstat tar vederbörlig hänsyn till eventuella rekommendationer från kommissionen i sitt utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan som ska lämnas in senast den 31 december 2019 och, om den berörda medlemsstaten inte följer en rekommendation eller en väsentlig del av denna, att medlemsstaten tillhandahåller och offentliggör sin motivering.

                  (11)

                  I tillämpliga fall bör medlemsstaterna rapportera samma uppgifter i sina integrerade nationella energi- och klimatplaner, och uppdateringar under senare år, som de rapporterar till Eurostat eller Europeiska miljöbyrån. Användning av en och samma källa och av europeisk statistik, om sådan finns tillgänglig, är också centralt för beräkning av referensscenariot för modeller och prognoser. Användning av europeisk statistik gör att uppgifterna och prognoserna i de integrerade nationella energi- och klimatplanerna blir mer jämförbara.

                  (12)

                  Alla delar av bilaga I till förordning (EU) 2018/1999 måste ingå i den slutliga integrerade nationella energi- och klimatplanen. I detta sammanhang bör man utvärdera de makroekonomiska konsekvenserna och, i den utsträckning det är möjligt, de hälso-, miljö-, sysselsättnings- och utbildningsmässiga konsekvenserna samt de kompetensrelaterade och sociala konsekvenserna av de planerade politiska styrmedlen och åtgärderna. Allmänheten och berörda aktörer måste konsulteras i utarbetandet av den slutliga integrerade nationella energi- och klimatplanen. Dessa aspekter och andra delar beskrivs i detalj i det arbetsdokument från kommissionens avdelningar som offentliggörs tillsammans med denna rekommendation (6).

                  (13)

                  I den slutliga planen bör man beakta samstämmigheten mellan de olika dimensionerna. Till exempel bör Kroatiens planer om att stärka energisektorn genom att utforska möjligheten att öka produktionen från inhemska kolväteresurser ställas mot strävan efter att uppnå mål rörande dimensionen ”minskade växthusgasutsläpp” och principen om ”energieffektivitet först”. Målen inom ramen för dimensionen ”forskning, innovation och konkurrenskraft” måste fungera som stöd för de planerade insatserna inom energiunionens övriga dimensioner. Andra exempel är inverkan av ökad bioenergianvändning på de redovisade utsläppen och upptagen från markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk och av riskerna med klimatförändringar i fråga om energitrygghet.

                  (14)

                  Den slutliga integrerade nationella energi- och klimatplanen skulle gynnas av att man närmare behandlar konkurrenskraftsaspekter, särskilt för att omfatta den koldioxidsnåla tekniksektorn, inklusive för att minska utsläppen av växthusgaser i de energi- och koldioxidintensiva industrisektorerna. Mätbara mål för framtiden baserat på detta skulle vara en fördel, tillsammans med styrmedel och åtgärder för att uppnå dem, med lämpliga kopplingar till företags- och industripolitik. Den skulle också gynnas av en bättre samverkan med den cirkulära ekonomin med tonvikt på dess potential att minska växthusgasutsläppen.

                  (15)

                  Till grund för kommissionens rekommendationer till Kroatien ligger en bedömning av Kroatiens utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan som offentliggörs tillsammans med denna rekommendation (7).

            HÄRIGENOM REKOMMENDERAS KROATIEN ATT GÖRA FÖLJANDE:

                  1.

                  Stödja den välkomna ambitionsnivån på en andel förnybar energi på 36,4 % år 2030 som Kroatiens bidrag till unionens mål för förnybar energi år 2030 med detaljerade och kvantifierade styrmedel och åtgärder som är i linje med de skyldigheter som fastställs i Europarlamentets och rådets direktiv (EU) 2018/2001 (8) och som gör det möjligt att i tid och på ett kostnadseffektivt sätt uppnå detta bidrag. Höja ambitionsnivån i sektorn för värme och kyla för att uppnå det vägledande målet enligt artikel 23 i direktiv (EU) 2018/2001 och höja ambitionsnivån för att uppnå transportmålet i artikel 25 i direktiv (EU) 2018/2001. Tillhandahålla fler uppgifter och åtgärder rörande ramarna för att främja egenanvändning av förnybar energi och gemenskaper för förnybar energi i enlighet med artiklarna 21 och 22 i direktiv (EU) 2018/2001.

                  2.

                  Höja ambitionsnivån för att minska både den slutliga och den primära energianvändningen, med tanke på behovet av att öka insatsnivån för att nå unionens energieffektivitetsmål för 2030. Stödja detta med styrmedel och åtgärder som kan ge ytterligare energibesparingar fram till 2030. Stödja föreslagna styrmedel och åtgärder med en konsekvensbedömning där man uppskattar de förväntade besparingarna och tillhandahåller en realistisk tidsram för genomförande av de föreskrivna åtgärderna.

                  3.

                  Definiera framåtblickande målsättningar och mätbara mål avseende marknadsintegration, särskilt åtgärder för att utveckla likvida och konkurrenskraftiga parti- och detaljhandelsmarknader, genom att främja konkurrens inom landet och göra framsteg i utvecklingen mot fullt ut marknadsbaserade priser samt genom att ta bort hinder för gränsöverskridande handel.

                  4.

                  Ytterligare utveckla de nationella mål och finansieringsmål för ”forskning, innovation och konkurrenskraft”, särskilt med anknytning till energiunionen, som ska uppnås mellan i dag och 2030, så att de lätt kan mätas och så att de fungerar som stöd för målen inom den integrerade nationella energi- och klimatplanens övriga dimensioner. Stödja dessa mål med specifika och lämpliga styrmedel och åtgärder, inklusive de åtgärder som ska utvecklas i samarbete med andra medlemsstater, såsom den strategiska EU-planen för energiteknik.

                  5.

                  Fortsätta regionala samarbetsinsatser kring den nationella energi- och klimatplanen inom ramen för högnivågruppen för sammankoppling av gasnäten i Central- och Sydösteuropa (Cesec). Inom dessa samarbeten skulle man särskilt kunna hantera frågor som rör ytterligare integration på den inre energimarknaden, bedömningar av systemtillräcklighet, rättvis omställning, minskade växthusgasutsläpp och utnyttjande av förnybara energikällor. Utforska den gränsöverskridande potentialen och makroregionala aspekter av en samordnad energi- och klimatpolitik särskilt runt Adriatiska havet i syfte att minska regionens koldioxidavtryck och genomföra en ekosystemstrategi.

                  6.

                  Utöka sin analys av investeringskostnader och -källor, däribland lämplig finansiering på nationell och regional nivå samt unionsnivå, som för närvarande tillhandahålls för vissa transport- och energieffektivitetsåtgärder, till en allmän översikt över investeringsbehov för att modernisera landets ekonomi genom att nå dess energi- och klimatmål. Även överväga kostnadseffektiva överlåtelser till andra medlemsländer, i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/842 (9), som en finansieringskälla.

                  7.

                  Förteckna alla energisubventioner, särskilt subventioner för fossila bränslen, och vidtagna åtgärder samt planer för att avveckla dem.

                  8.

                  Komplettera analysen av samspelet med politiken för luftkvalitet och utsläpp till luft med mer kvantitativ information, som åtminstone omfattar den obligatoriska informationen om de förväntade utsläppen av luftföroreningar inom ramen för de planerade styrmedlen och åtgärderna.

                  9.

                  Bättre redogöra för aspekter som rör en rättvis omställning, särskilt genom mer detaljerade uppgifter om de sociala, sysselsättningsrelaterade och kompetensrelaterade konsekvenserna av planerade mål, styrmedel och åtgärder. Ytterligare utveckla metoden för att hantera problem med energifattigdom, däribland genom att tillhandahålla en bedömning av antalet och typen av hushåll som befinner sig i energifattigdom för att möjliggöra en bedömning av behovet av ett vägledande mål om minskning av energifattigdomen så som krävs i förordning (EU) 2018/1999.

         Utfärdad i Bryssel den 18 juni 2019.

               På kommissionens vägnar

            Miguel ARIAS CAÑETE

               Ledamot av kommissionen

         (1)  EUT L 328, 21.12.2018, s. 1.

         (2)  SWD(2019) 224.

         (3)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/27/EU av den 25 oktober 2012 om energieffektivitet, om ändring av direktiven 2009/125/EG och 2010/30/EU och om upphävande av direktiven 2004/8/EG och 2006/32/EG (EUT L 315, 14.11.2012, s. 1).

         (4)  SWD(2019) 1010 final.

         (5)  COM(2019) 511 final av den 5 juni 2019.

         (6)  SWD(2019) 224

         (7)  SWD(2019) 224.

         (8)  Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2018/2001 av den 11 december 2018 om främjande av användningen av energi från förnybara energikällor (EUT L 328, 21.12.2018, s. 82).

         (9)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/842 av den 30 maj 2018 om medlemsstaternas bindande årliga minskningar av växthusgasutsläpp 2021–2030 som bidrar till klimatåtgärder för att fullgöra åtagandena enligt Parisavtalet samt om ändring av förordning (EU) nr 525/2013 (EUT L 156, 19.6.2018, s. 26).


title: Kommissionens rekommendation av den 18 juni 2019 om Italiens utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan för perioden 2021–2030

text:
               3.9.2019

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 297/44

      KOMMISSIONENS REKOMMENDATION
      av den 18 juni 2019
      om Italiens utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan för perioden 2021–2030
      (2019/C 297/12)
      EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
      med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1999 av den 11 december 2018 om styrningen av energiunionen och av klimatåtgärder samt om ändring av Europaparlamentets och rådets förordningar (EG) nr 663/2009 och (EG) nr 715/2009, Europaparlamentets och rådets direktiv 94/22/EG, 98/70/EG, 2009/31/EG, 2009/73/EG, 2010/31/EU, 2012/27/EU och 2013/30/EU samt rådets direktiv 2009/119/EG och (EU) 2015/652 och om upphävande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 525/2013 (1), särskilt artikel 9.2, och
      av följande skäl:

                  (1)

                  Enligt förordning (EU) 2018/1999 ska varje medlemsstat till kommissionen överlämna ett utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan som omfattar perioden 2021–2030 i enlighet med artikel 3.1 i, och bilaga I till, den förordningen. Tidsfristen för de första utkasten till integrerade nationella energi- och klimatplaner var den 31 december 2018.

                  (2)

                  Italien lämnade in sitt utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan den 8 januari 2019. Inlämnandet av detta utkast till plan utgör grunden och det första steget i en iterativ process mellan kommissionen och medlemsstaterna som ska leda fram till en slutlig version av de integrerade nationella energi- och klimatplanerna, vilka därefter ska genomföras.

                  (3)

                  Enligt förordning (EU) 2018/1999 ska kommissionen bedöma utkasten till integrerade nationella energi- och klimatplaner. Kommissionen har gjort en heltäckande bedömning av Italiens utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan och därvid beaktat de relevanta delarna av förordning (EU) 2018/1999. Bedömningen (2) offentliggörs tillsammans med denna rekommendation. Rekommendationerna nedan grundar sig på den bedömningen.

                  (4)

                  Kommissionens rekommendationer får särskilt avse i) ambitionsnivån för målsättningar, mål och bidrag i syfte att gemensamt nå målen för energiunionen och särskilt unionsmålen för 2030 vad gäller förnybar energi och energieffektivitet, samt den elsammanlänkningsnivå som medlemsstaten eftersträvar för 2030, ii) styrmedel och åtgärder som avser mål på medlemsstats- och unionsnivå och andra styrmedel och åtgärder av potentiell gränsöverskridande relevans, iii) eventuella kompletterande styrmedel och åtgärder som kan krävas i de integrerade nationella energi- och klimatplanerna, iv) samverkan och överensstämmelse mellan befintliga och planerade styrmedel och åtgärder som ingår i den integrerade nationella energi- och klimatplanen inom en dimension och mellan olika dimensioner av energiunionen.

                  (5)

                  Vid utarbetandet av sina rekommendationer har kommissionen tagit hänsyn till, å ena sidan, behovet av att sammanräkna vissa kvantifierade planerade bidrag från alla medlemsstater för att kunna bedöma ambitionen på unionsnivå och, å andra sidan, behovet av att ge den berörda medlemsstaten tillräckligt med tid för att vederbörligen hinna beakta kommissionens rekommendationer innan den färdigställer sin integrerade nationella energi- och klimatplan.

                  (6)

                  Kommissionens rekommendationer avseende medlemsstaternas ambitioner när det gäller förnybar energi utgår från en metod som fastställs i bilaga II till förordning (EU) 2018/1999 vilken är baserad på objektiva kriterier.

                  (7)

                  När det gäller energieffektivitet grundar sig kommissionens rekommendationer på en bedömning av den nationella ambitionsnivån i utkastet till integrerad nationell energi- och klimatplan, jämfört med den kollektiva insatsnivå som krävs för att uppnå unionens mål, med beaktande av den information som i förekommande fall har lämnats om särskilda nationella omständigheter. De slutliga nationella bidragen på energieffektivitetsområdet bör återspegla potentialen för kostnadseffektiva energibesparingar och stödjas av en robust långsiktig renoveringsstrategi för byggnader och åtgärder för att uppfylla energisparkravet enligt artikel 7 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/27/EU (3). Medlemsstaterna bör också visa att de har beaktat principen om ”energieffektivitet först” genom att särskilt förklara på vilket sätt energieffektiviteten ger ett bidrag till ett kostnadseffektivt genomförande av de nationella målen om en konkurrenskraftig och koldioxidsnål ekonomi, en trygg energiförsörjning samt minskad energifattigdom.

                  (8)

                  Enligt förordningen om styrningen av energiunionen ska medlemsstaterna ge en allmän översikt av vilka investeringar som behövs för att uppnå de mål och bidrag som fastställs i den integrerade nationella energi- och klimatplanen samt en allmän bedömning av källorna till dessa investeringar. De integrerade nationella energi- och klimatplanerna bör säkerställa transparens och förutsebarhet i fråga om nationella styrmedel och åtgärder, i syfte att säkerställa investeringssäkerhet.

                  (9)

                  Samtidigt har kommissionen som en del av den europeiska planeringsterminen 2018–2019 starkt betonat medlemsstaternas energi- och klimatrelaterade investeringsbehov. Detta återspeglas i landsrapporten för Italien 2019 (4) och i kommissionens rekommendation till rådets rekommendation till Italien (5) som en del av den europeiska planeringsterminen. Kommissionen har beaktat resultaten och rekommendationerna från den senaste europeiska planeringsterminen vid sin bedömning av utkasten till integrerade nationella energi- och klimatplaner. Kommissionens rekommendationer är ett komplement till de senaste landsspecifika rekommendationerna inom ramen för den europeiska planeringsterminen. Medlemsstaterna bör också säkerställa att deras integrerade nationella energi- och klimatplaner beaktar de senaste landsspecifika rekommendationerna inom ramen för den europeiska planeringsterminen.

                  (10)

                  I förordningen om styrningen av energiunionen krävs dessutom att varje medlemsstat tar vederbörlig hänsyn till eventuella rekommendationer från kommissionen i sitt utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan som ska lämnas in senast den 31 december 2019 och, om den berörda medlemsstaten inte följer en rekommendation eller en väsentlig del av denna, att medlemsstaten tillhandahåller och offentliggör sin motivering.

                  (11)

                  I tillämpliga fall bör medlemsstaterna rapportera samma uppgifter i sina integrerade nationella energi- och klimatplaner, och uppdateringar under senare år, som de rapporterar till Eurostat eller Europeiska miljöbyrån. Användning av en och samma källa och av europeisk statistik, om sådan finns tillgänglig, är också central för beräkning av referensscenariot för modeller och prognoser. Användning av europeisk statistik gör att uppgifterna och prognoserna i de integrerade nationella energi- och klimatplanerna blir mer jämförbara.

                  (12)

                  Alla delar av bilaga I till förordning (EU) 2018/1999 måste ingå i den slutliga integrerade nationella energi- och klimatplanen. I detta sammanhang bör man utvärdera de makroekonomiska konsekvenserna och, i den utsträckning det är möjligt, de hälso-, miljö-, sysselsättnings- och utbildningsmässiga konsekvenserna samt de kompetensrelaterade och sociala konsekvenserna av de planerade styrmedlen och åtgärderna. Allmänheten och berörda aktörer måste konsulteras i utarbetandet av den slutliga integrerade nationella energi- och klimatplanen. Dessa aspekter och andra delar beskrivs i detalj i det arbetsdokument från kommissionens avdelningar som offentliggörs tillsammans med denna rekommendation (6).

                  (13)

                  I sin slutliga integrerade nationella energi- och klimatplan bör Italien bygga vidare på de positiva kopplingarna mellan de planerade styrmedel och åtgärder som anges i landets utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan, och vidare utforska de mer utmanande kopplingarna mellan styrmedlen, främst mellan dimensionerna ”minskade växthusgasutsläpp”, ”energitrygghet” och ”den inre marknaden”. Fler uppgifter förväntas, främst rörande i) konsekvenserna av utfasningen av kolkraftverken och den förväntade vidareutvecklingen av gasens roll i energimixen, ii) hur man ska uppnå den stora användningen av förnybara energikällor, iii) inverkan av den italienska kapacitetsersättningsmekanismen med avseende på priser för energikonsumenter, iv) den förväntade vidareutvecklingen av subventioner för fossila bränslen. På samma sätt måste målen inom ramen för dimensionen ”forskning, innovation och konkurrenskraft” fungera som stöd för de planerade insatserna inom energiunionens övriga dimensioner.

                  (14)

                  Den slutliga integrerade nationella energi- och klimatplanen skulle bli bättre om man belyste områden med konkurrensfördelar och potentiella utmaningar på global nivå avseende sektorn för koldioxidsnål teknik, inklusive när det gäller minskade växthusgasutsläpp i energi- och koldioxidintensiva industrisektorer. Det skulle vara bra med mätbara mål för framtiden fastställda på grundval av detta, jämte styrmedel och åtgärder för att uppnå dessa mål, med lämpliga kopplingar till näringslivs- och industripolitiken. Den slutliga integrerade nationella energi- och klimatplanen skulle även gynnas av mer information om de minskningar av växthusgasutsläppen som kommer från åtgärder avseende den cirkulära ekonomin.

                  (15)

                  Till grund för kommissionens rekommendationer till Italien ligger en bedömning av Italiens utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan som offentliggörs tillsammans med denna rekommendation (7).

            HÄRIGENOM REKOMMENDERAS ITALIEN ATT GÖRA FÖLJANDE:

                  1.

                  Underbygga den välkomna ambitionsnivån på en andel förnybar energi för Italien på 30 % för 2030 som bidrag till unionens mål för förnybar energi för 2030 genom detaljerade och kvantifierade styrmedel och åtgärder som är i linje med de skyldigheter som efterfrågas i Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2018/2001 (8) för att göra det möjligt att i tid och på ett kostnadseffektivt sätt uppnå detta bidrag. Höja ambitionsnivån för förnybara energikällor i värme- och kylsektorn så att det vägledande mål som avses i artikel 23 i direktiv (EU) 2018/2001 kan uppnås. Lägga fram åtgärder som gör att man kan uppnå transportmålet i artikel 25 i direktiv (EU) 2018/2001. Minska komplexiteten och den regleringsmässiga osäkerheten samt tillhandahålla ytterligare uppgifter om de stödjande ramarna för egenanvändning av förnybar energi och gemenskaper för förnybar energi i enlighet med artiklarna 21 och 22 i direktiv (EU) 2018/2001.

                  2.

                  Med avseende på energieffektivitet, se till att de viktigaste politiska instrument som beskrivs i utkastet till integrerad nationell energi- och klimatplan fortfarande kan åstadkomma tillräckliga besparingar under perioden 2021–2030. På lämpligt sätt återspegla de planerade uppdateringarna och förbättringarna av befintliga stödordningar i den slutliga integrerade nationella energi- och klimatplanen och i de därpå följande lägesrapporterna. Skala upp dessa betydligt för att göra det möjligt att uppnå de angivna energibesparingsmålen. Med tanke på den betydande outnyttjade potentialen, fortsätta att arbeta för att stärka energieffektivitetsåtgärderna för byggnader (för nya och befintliga offentliga och privata byggnader) och på transportområdet.

                  3.

                  Specificera åtgärderna för att uppnå de energitrygghetsmål som avser diversifiering och minskning av energiberoendet, inklusive åtgärder för att säkerställa flexibilitet. Ta hänsyn till det regionala sammanhanget och den faktiska potentialen i sammanlänkningarna och i produktionskapaciteten i grannländerna när man bedömer resursernas tillräcklighet i elsektorn. Tydliggöra den mån i vilken den förväntade utvecklingen i gassektorn är förenlig med de angivna målen för minskade växthusgasutsläpp och den planerade utfasningen av koleldade termoelektriska kraftverk.

                  4.

                  Fastställa tydliga mål, milstolpar och tidsplaner för att uppnå de planerade reformerna på energimarknaderna, främst på partihandelsmarknaden för naturgas och i funktionaliteten hos detaljhandelsmarknaderna för både el och naturgas.

                  5.

                  Förtydliga de nationella mål och finansieringsmål för ”forskning, innovation och konkurrenskraft”, särskilt med anknytning till energiunionen, som ska uppnås mellan 2021 och 2030, så att de lätt kan mätas och så att de fungerar som stöd för målen inom den integrerade nationella energi- och klimatplanens övriga dimensioner. Stödja dessa mål med specifika och lämpliga styrmedel och åtgärder, inklusive de åtgärder som ska utvecklas i samarbete med andra medlemsstater, såsom den strategiska EU-planen för energiteknik.

                  6.

                  Genomföra samråd med grannländerna och inom högnivågruppen för sammankoppling av gasnäten i Central- och Sydösteuropa (Cesec) mot bakgrund av färdigställandet av den integrerade nationella energi- och klimatplanen. Ytterligare utforska den gränsöverskridande potentialen och de makroregionala aspekterna i en samordnad energi- och klimatpolitik, i synnerhet runt Adriatiska havet, i syfte att minska regionens koldioxidavtryck och genomföra en ekosystemstrategi och ytterligare utnyttja potentialen hos ett djupare samarbete för Medelhavsområdet.

                  7.

                  Förteckna åtgärder som vidtagits och planer för utfasning av energisubventioner, i synnerhet för fossila bränslen.

                  8.

                  Komplettera analysen av samverkan med politiken för luftkvalitet och utsläpp till luft, däribland ur ett kvantitativt perspektiv.

                  9.

                  Bättre integrera aspekter som rör en rättvis omställning, särskilt genom mer detaljerade uppgifter om de sociala och sysselsättnings-, kompetens- och inkomstfördelningsrelaterade konsekvenserna av planerade mål, styrmedel och åtgärder, däribland för koldioxidintensiva regioner och industriregioner. Komplettera strategin för att åtgärda energifattigdomsproblem genom att inkludera särskilda mätbara mål och uppgifter om de ekonomiska resurserna för genomförandet av de beskrivna styrmedlen, i enlighet med vad som krävs i förordning (EU) 2018/1999.

         Utfärdad i Bryssel den 18 juni 2019.

               På kommissionens vägnar

            Miguel ARIAS CAÑETE

               Ledamot av kommissionen

         (1)  EUT L 328, 21.12.2018, s. 1.

         (2)  SWD(2019) 264.

         (3)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/27/EU av den 25 oktober 2012 om energieffektivitet, om ändring av direktiven 2009/125/EG och 2010/30/EU och om upphävande av direktiven 2004/8/EG och 2006/32/EG (EUT L 315, 14.11.2012, s. 1).

         (4)  SWD(2019) 1011 final.

         (5)  COM(2019) 512 final, 5 juni 2019.

         (6)  SWD(2019) 264.

         (7)  SWD(2019) 264.

         (8)  Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2018/2001 av den 11 december 2018 om främjande av användningen av energi från förnybara energikällor (EUT L 328, 21.12.2018, s. 82).


title: Kommissionens rekommendation av den 18 juni 2019 om Cyperns utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan för perioden 2021–2030

text:
               3.9.2019

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 297/48

      KOMMISSIONENS REKOMMENDATION
      av den 18 juni 2019
      om Cyperns utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan för perioden 2021–2030
      (2019/C 297/13)
      EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
      med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1999 av den 11 december 2018 om styrningen av energiunionen och av klimatåtgärder samt om ändring av Europaparlamentets och rådets förordningar (EG) nr 663/2009 och (EG) nr 715/2009, Europaparlamentets och rådets direktiv 94/22/EG, 98/70/EG, 2009/31/EG, 2009/73/EG, 2010/31/EU, 2012/27/EU och 2013/30/EU samt rådets direktiv 2009/119/EG och (EU) 2015/652 och om upphävande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 525/2013 (1), särskilt artikel 9.2, och
      av följande skäl:

                  (1)

                  Enligt förordning (EU) 2018/1999 ska varje medlemsstat till kommissionen överlämna ett utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan som omfattar perioden 2021–2030 i enlighet med artikel 3.1 i och bilaga I till den förordningen. Tidsfristen för de första utkasten till integrerade nationella energi- och klimatplaner var den 31 december 2018.

                  (2)

                  Cypern lämnade in sitt utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan den 29 januari 2019. Inlämnandet av detta utkast till plan utgör grunden och det första steget i en iterativ process mellan kommissionen och medlemsstaterna som ska leda fram till en slutlig version av de integrerade nationella energi- och klimatplanerna vilka därefter ska genomföras.

                  (3)

                  Enligt förordning (EU) 2018/1999 ska kommissionen bedöma utkasten till integrerade nationella energi- och klimatplaner. Kommissionen har gjort en heltäckande bedömning av Cyperns utkast till nationell energi- och klimatplan och därvid beaktat de relevanta delarna av förordning (EU) 2018/1999. Bedömningen (2) offentliggörs tillsammans med denna rekommendation. Rekommendationerna nedan grundar sig på den bedömningen.

                  (4)

                  Kommissionens rekommendationer får särskilt avse i) ambitionsnivån för målsättningar, mål och bidrag i syfte att gemensamt nå målen för energiunionen och särskilt unionsmålen för 2030 vad gäller förnybar energi och energieffektivitet, samt den elsammanlänkningsnivå som medlemsstaten eftersträvar för 2030, ii) styrmedel och åtgärder som avser mål på medlemsstats- och unionsnivå och andra styrmedel och åtgärder av potentiell gränsöverskridande relevans, iii) eventuella kompletterande styrmedel och åtgärder som kan krävas i de integrerade nationella energi- och klimatplanerna, iv) samverkan och överensstämmelse mellan befintliga och planerade styrmedel och åtgärder som ingår i den integrerade nationella energi- och klimatplanen inom en dimension och mellan olika dimensioner av energiunionen.

                  (5)

                  Vid utarbetandet av sina rekommendationer har kommissionen tagit hänsyn till, å ena sidan, behovet av att sammanräkna vissa kvantifierade planerade bidrag från alla medlemsstater för att kunna bedöma ambitionen på unionsnivå och, å andra sidan, behovet av att ge den berörda medlemsstaten tillräckligt med tid för att vederbörligen hinna beakta kommissionens rekommendationer innan den färdigställer sin nationella plan.

                  (6)

                  Kommissionens rekommendationer avseende medlemsstaternas ambitioner när det gäller förnybar energi utgår från en metod som fastställs i bilaga II till förordning (EU) 2018/1999 och som är baserad på objektiva kriterier.

                  (7)

                  När det gäller energieffektivitet grundar sig kommissionens rekommendationer på en bedömning av den nationella ambitionsnivån i utkastet till integrerad nationell energi- och klimatplan, jämfört med den kollektiva insatsnivå som krävs för att uppnå unionens mål, med beaktande av den information som i förekommande fall har lämnats om särskilda nationella omständigheter. De slutliga nationella bidragen på energieffektivitetsområdet bör återspegla potentialen för kostnadseffektiva energibesparingar och stödjas av en robust långsiktig renoveringsstrategi för byggnader och åtgärder för att uppfylla energisparkravet enligt artikel 7 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/27/EU (3). Medlemsstaterna bör också visa att de har beaktat principen om ”energieffektivitet först” genom att särskilt förklara på vilket sätt energieffektivitet ger ett bidrag till ett kostnadseffektivt genomförande av de nationella målen om en konkurrenskraftig och koldioxidsnål ekonomi, en trygg energiförsörjning samt minskad energifattigdom.

                  (8)

                  Enligt förordningen om styrningen av energiunionen ska medlemsstaterna ge en allmän översikt av vilka investeringar som behövs för att uppnå de mål och bidrag som fastställs i den integrerade nationella energi- och klimatplanen samt en allmän bedömning av källorna till dessa investeringar. De nationella energi- och klimatplanerna bör säkerställa transparens och förutsebarhet i fråga om nationella styrmedel och åtgärder, i syfte att säkerställa investeringssäkerhet.

                  (9)

                  Samtidigt har kommissionen som en del av den europeiska planeringsterminen 2018–2019 starkt betonat medlemsstaternas energi- och klimatrelaterade investeringsbehov. Detta återspeglas i landsrapporten för Cypern (4) 2019 och i kommissionens rekommendation till rådets rekommendation till Cypern (5) som en del av den europeiska planeringsterminen. Kommissionen har beaktat resultaten och rekommendationerna från den senaste europeiska planeringsterminen vid sin bedömning av utkasten till integrerade nationella energi- och klimatplaner. Kommissionens rekommendationer är ett komplement till de senaste landsspecifika rekommendationerna inom ramen för den europeiska planeringsterminen. Medlemsstaterna bör också säkerställa att deras integrerade nationella energi- och klimatplaner beaktar de senaste landsspecifika rekommendationerna inom ramen för den europeiska planeringsterminen.

                  (10)

                  I förordningen om styrningen av energiunionen krävs dessutom att varje medlemsstat tar vederbörlig hänsyn till eventuella rekommendationer från kommissionen i sitt utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan som ska lämnas in senast den 31 december 2019 och, om den berörda medlemsstaten inte följer en rekommendation eller en väsentlig del av denna, att medlemsstaten tillhandahåller och offentliggör sin motivering.

                  (11)

                  I tillämpliga fall bör medlemsstaterna rapportera samma uppgifter i sina integrerade nationella energi- och klimatplaner, och uppdateringar under senare år, som de rapporterar till Eurostat eller Europeiska miljöbyrån. Användning av en och samma källa och av europeisk statistik, om sådan finns tillgänglig, är också centralt för beräkning av referensscenariot för modeller och prognoser. Användning av europeisk statistik gör att uppgifterna och prognoserna i de integrerade nationella energi- och klimatplanerna blir mer jämförbara.

                  (12)

                  Alla delar av bilaga I till förordning (EU) 2018/1999 måste ingå i den slutliga integrerade nationella energi- och klimatplanen. I detta sammanhang bör man utvärdera de makroekonomiska konsekvenserna och, i den utsträckning det är möjligt, de hälso-, miljö-, sysselsättnings- och utbildningsmässiga konsekvenserna samt de kompetensrelaterade och sociala konsekvenserna av de planerade politiska styrmedlen och åtgärderna. Allmänheten och berörda aktörer måste konsulteras i utarbetandet av den slutliga integrerade nationella energi- och klimatplanen. Dessa aspekter och andra delar beskrivs i detalj i det arbetsdokument från kommissionens avdelningar som offentliggörs tillsammans med denna rekommendation (6).

                  (13)

                  De styrmedel och åtgärder som beskrivs i utkastet till plan verkar visserligen till största delen vara samstämmiga över de olika dimensionerna, men Cypern bör ytterligare utveckla sin bedömning av kopplingarna mellan styrmedel och åtgärder i den slutliga planen. Cypern bör också tillhandahålla mer information om synergierna mellan dimensionerna ”minskade växthusgasutsläpp”, ”energitrygghet” och ”den inre marknaden” samt principen om ”energieffektivitet först”. Analysen skulle kunna innehålla kvantitativa uppskattningar och bör också omfatta möjlig negativ påverkan mellan styrmedel och åtgärder samt hur Cypern avser att hantera den. En bedömning av samverkan mellan styrmedel och övergripande effekter skulle också kunna vara användbar för enskilda styrmedel och åtgärder eller grupper av styrmedel och åtgärder med en omfattande effekt på bland annat Cyperns energisystem. Detta omfattar styrmedel som avser ett fullständigt genomförande av en konkurrenskraftig elmarknad, introduktion av naturgas eller sammanlänkning av Cyperns isolerade elsystem. Målen inom ramen för dimensionen ”forskning, innovation och konkurrenskraft” måste fungera som stöd för de planerade insatserna inom energiunionens övriga dimensioner.

                  (14)

                  Den slutliga integrerade energi- och klimatplanen skulle kunna kompletteras med mer omfattande åtgärder för att dra nytta av potentialen för samverkan med den cirkulära ekonomin.

                  (15)

                  Till grund för kommissionens rekommendationer till Cypern ligger en bedömning av Cyperns utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan som offentliggörs tillsammans med denna rekommendation (7).

            HÄRIGENOM REKOMMENDERAS CYPERN ATT GÖRA FÖLJANDE:

                  1.

                  Klargöra hur man planerar att uppnå sitt mål rörande växthusgaser för 2030 på - 24 % jämfört med 2005, för de sektorer som inte omfattas av EU:s system för handel med utsläppsrätter, genom att överväga ytterligare kostnadseffektiva styrmedel under perioden 2021–2030 och den avsedda användningen av flexibilitet mellan de sektorer som omfattas av ansvarsfördelning och redovisad markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk. Man kan särskilt beakta transporter.

                  2.

                  Avsevärt höja ambitionsnivån för 2030 till en andel förnybar energi på minst 23 % som Cyperns bidrag till unionens mål för förnybar energi år 2030, i enlighet med vad som beräknats med formeln i bilaga II till förordning (EU) 2018/1999 och efter vederbörligt beaktande av relevanta omständigheter och nationella begränsningar. Inkludera en vägledande utvecklingsbana i den slutliga integrerade nationella energi- och klimatplanen där alla de referenspunkter nås som anges i artikel 4 a.2 i förordning (EU) 2018/1999 i enlighet med den andelen, med tanke på behovet av att öka insatsnivån för att kollektivt uppnå det här målet. Lägga fram detaljerade och kvantifierade styrmedel och åtgärder som är i linje med de skyldigheter som fastställs i Europarlamentets och rådets direktiv (EU) 2018/2001 (8) och som gör det möjligt att i tid och på ett kostnadseffektivt sätt uppnå detta bidrag. Höja ambitionsnivån i sektorn för värme och kyla och transportsektorn för att uppnå det vägledande målet enligt artikel 23 i direktiv (EU) 2018/2001 och transportmålet i artikel 25 i direktiv (EU) 2018/2001. Tillhandahålla fler uppgifter och åtgärder rörande ramarna för att främja egenanvändning av energi och gemenskaper för förnybar energi i enlighet med artiklarna 21 och 22 i direktiv (EU) 2018/2001.

                  3.

                  Väsentligt höja ambitionsnivån för att minska både den slutliga och den primära energianvändningen till 2030, med tanke på behovet av att öka insatsnivån för att nå unionens energieffektivitetsmål för 2030. Slutföra prognoser och scenarier för att möjliggöra en bedömning av de förväntade effekterna av de nya planerade styrmedlen, åtgärderna och programmen för primär och slutlig energianvändning för varje sektor senast 2040, inbegripet för år 2030, och däribland en vägledande utvecklingsbana från 2021 och framåt. Stärka fokus på energieffektiviteten i transportsektorn genom att utöka spektrumet av åtgärder inriktade på just den här sektorn, med tanke på att den kan stå för hälften av den energi som används i landet år 2030.

                  4.

                  Definiera framåtblickande mål och målsättningar gällande marknadsintegration, särskilt åtgärder för gassektorn, med tanke på planerna på att uppnå försörjning av naturgas inom landet inom den närmsta framtiden. Tydligt och konsekvent presentera den aktuella situationen när det gäller organisationen av elmarknader med mål och målsättningar beskrivna inom dimensionen ”den inre marknaden”.

                  5.

                  Ytterligare utveckla de nationella mål och finansieringsmål för ”forskning, innovation och konkurrenskraft”, särskilt med anknytning till energiunionen, som ska uppnås mellan i dag och 2030, så att de lätt kan mätas och så att de fungerar som stöd för målen inom den integrerade nationella energi- och klimatplanens övriga dimensioner. Stödja dessa mål med specifika och lämpliga styrmedel och åtgärder, inklusive de åtgärder som ska utvecklas i samarbete med andra medlemsstater, såsom den strategiska EU-planen för energiteknik.

                  6.

                  Förstärka sitt befintliga samarbete med grannlandet Grekland samt med andra medlemsländer, däribland inom dimensionerna ”den inre marknaden”, ”energitrygghet”, och ”forskning, innovation och konkurrenskraft”. Inom ramen för initiativet ”Ren energi för EU:s öar” möjligtvis förstärka samarbetet med medlemsländer och öar som står inför liknande geografiska, klimatrelaterade och infrastrukturrelaterade utmaningar och möjligheter i sina energiomställningar.

                  7.

                  Inkludera ett omfattande avsnitt där man identifierar alla investeringsbehov uppdelat per dimension och underdimension med en tydlig beskrivning av den metod som använts för uppskattningen och troliga nationella och regionala källor samt unionskällor för finansiering.

                  8.

                  Förteckna alla energisubventioner, särskilt subventioner för fossila bränslen, och vidtagna åtgärder samt planer för att avveckla dem.

                  9.

                  Komplettera analysen av samspelet med politiken för luftkvalitet och utsläpp till luft, med redogörelse för och kvantifiering av effekterna på luftföroreningar för de olika scenarierna tillsammans med bakomliggande uppgifter, och beakta synergier och kompromisseffekter.

                  10.

                  Bättre redogöra för aspekter som rör en rättvis omställning, särskilt genom mer detaljerade uppgifter om de sociala, sysselsättningsrelaterade och kompetensrelaterade konsekvenserna av planerade mål, styrmedel och åtgärder. Ytterligare utveckla metoden för att hantera problem med energifattigdom, däribland genom att tillföra överväganden av hur de föreslagna styrmedlen och åtgärderna i alla dimensioner förväntas påverka nivån av energifattigdom så som krävs i förordning (EU) 2018/1999.

         Utfärdad i Bryssel den 18 juni 2019.

               På kommissionens vägnar

            Miguel ARIAS CAÑETE

               Ledamot av kommissionen

         (1)  EUT L 328, 21.12.2018, s. 1.

         (2)  SWD(2019) 223.

         (3)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/27/EU av den 25 oktober 2012 om energieffektivitet, om ändring av direktiven 2009/125/EG och 2010/30/EU och om upphävande av direktiven 2004/8/EG och 2006/32/EG (EUT L 315, 14.11.2012, s. 1).

         (4)  SWD(2019) 1012 final.

         (5)  COM(2019) 513 final av den 5 juni 2019.

         (6)  SWD(2019) 223.

         (7)  SWD(2019) 223.

         (8)  Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2018/2001 av den 11 december 2018 om främjande av användningen av energi från förnybara energikällor (EUT L 328, 21.12.2018, s. 82).