               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 18.5.2016
            COM(2016) 339 final
            Rekommendation till
            RÅDETS REKOMMENDATION
            om Nederländernas nationella reformprogram 2016med avgivande av rådets yttrande om Nederländernas stabilitetsprogram 2016

               Rekommendation till

               RÅDETS REKOMMENDATION

               om Nederländernas nationella reformprogram 2016

                  med avgivande av rådets yttrande om Nederländernas stabilitetsprogram 2016

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

               med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken
                  1
               , särskilt artikel 5.2,

               med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser
                  2
               , särskilt artikel 6.1,

               med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation
                  3
               ,

               med beaktande av Europaparlamentets resolutioner
                  4
               ,

               med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

               med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

               med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

               av följande skäl:

               (1)Den 26 november 2015 antog kommissionen den årliga tillväxtöversikten
                  5
               , som inledde 2016 års europeiska planeringstermin för samordning av den ekonomiska politiken. Prioriteringarna i den årliga tillväxtöversikten godkändes av Europeiska rådet den 17–18 mars 2016. Den 26 november 2015 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, rapporten om förvarningsmekanismen
                  6
               , där det angavs att Nederländerna var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken för euroområdet
                  7
               . Den rekommendationen godkändes av Europeiska rådet den 18–19 februari 2016 och antogs av rådet den 8 mars 2016. Med tanke på att ekonomierna i den ekonomiska och monetära unionen är tätt sammanvävda bör Nederländerna, i egenskap av ett land som har euron som valuta, se till att dessa rekommendationer genomförs fullständigt och i tid.

               (2)Landsrapporten 2016 för Nederländerna
                  8
                offentliggjordes den 26 februari 2016. Den innehöll en bedömning av hur väl Nederländerna hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som antogs av rådet den 14 juli 2015 och med sina nationella Europa 2020-mål. Den innehöll också den fördjupade granskning som föreskrivs i artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011. Den 8 mars 2016 lade kommissionen fram resultaten av den fördjupade granskningen
                  9
               . Av analysen drog kommissionen slutsatsen att Nederländerna har makroekonomiska obalanser. Det är särskilt viktigt att ta itu med det stora och ihållande bytesbalansöverskottet, som återspeglar strukturella drag i ekonomin och de politiska ramarna för icke-finansiella företag. Med hänsyn till dess storlek har det nederländska bytesbalansöverskottet sannolikt måttliga men dock inte obetydliga negativa effekter på euroområdets ekonomiska resultat. Det är också viktigt att ta itu med hushållens mycket stora skuldsättning.

               (3)Den 28 april 2016 lade Nederländerna fram sitt nationella reformprogram för 2016 och sitt stabilitetsprogram för 2016. För att beakta deras inbördes samband har de båda programmen bedömts samtidigt.

               (4)Vid programplaneringen för de europeiska struktur- och investeringsfonderna för 2014–2020 har relevanta landsspecifika rekommendationer beaktats. Enligt artikel 23 i förordning (EU) nr 1303/2013 får kommissionen begära att en medlemsstat ser över och föreslår ändringar av sin partnerskapsöverenskommelse och av relevanta program när så krävs för att stödja genomförandet av relevanta rekommendationer från rådet. Kommissionen har i riktlinjerna för tillämpning av åtgärder som sammanlänkar effektiva europeiska struktur- och investeringsfonder med sund ekonomisk styrning
                  10
                beskrivit närmare hur den kommer att tillämpa denna bestämmelse.

               (5)Nederländerna omfattas för närvarande av stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del och av övergångsreglerna för skuldkriteriet. Enligt stabilitetsprogrammet för 2016 förutser regeringen en successiv förbättring av det totala saldot till 0,1 % av BNP 2019. Regeringen förutser också att det omräknade strukturella saldot
                  11
                2016 kommer att sjunka till -1,4 % av BNP och därefter förbättras. Det medelfristiga budgetmålet – ett strukturellt underskott på 0,5 % av BNP – räknar man med att nå 2019. Baserat på det omräknade strukturella saldot kommer dock det medelfristiga budgetmålet att nås redan 2018. Enligt stabilitetsprogrammet förväntas den offentliga skuldkvoten att uppgå till 65,4 % 2016 och därefter succesivt minska till 58,9 % 2019. Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för dessa budgetprognoser är rimligt. Enligt kommissionens vårprognos 2016 finns det en risk för att Nederländerna kommer att avvika något från kraven i den förebyggande delen både under 2016 och under 2016 och 2017 tillsammans, om politiken förblir oförändrad. Nederländerna förväntas följa övergångsreglerna för skuldkriteriet under 2016 och, efter övergångsperiodens slut, uppnå riktvärdet för skuldminskning under 2017. Rådet anser, på grundval av sin bedömning av stabilitetsprogrammet och kommissionens vårprognos 2016, att Nederländerna i stort sett kan förväntas följa stabilitets- och tillväxtpaktens regler. Det kommer dock att krävas ytterligare åtgärder för att säkerställa efterlevnad både 2016 och 2017.

               (6)Den senaste tidens ökande sysselsättning beror helt och hållet på att antalet visstidsanställda och antalet egenföretagare har ökat. Nederländerna har vidtagit åtgärder för att åtgärda detta, men det saknas fortfarande en övergripande strategi. Få övergångar från visstidsavtal till tillsvidareanställningar innebär att arbetsmarknaden riskerar att segmenteras. Den stora och ökande andelen visstidsanställningar ska ses mot bakgrund av att det finns stora skillnader i fråga om anställningsskydd mellan visstidsanställningar och tillsvidareanställningar. Egenföretagare utan anställda är oftare underförsäkrade, såväl när det gäller funktionsnedsättning som i fråga om arbetslöshet och pension, och detta skulle kunna äventyra det sociala trygghetssystemets hållbarhet på lång sikt. Flera åtgärder har vidtagits som minskade skillnaderna mellan tillsvidare- och visstidsanställda. Gynnsamma skatteregler och inga skyldigheter att betala vissa sociala avgifter utgör fortfarande ekonomiska incitament till egenföretagande.

               (7)En stor utmaning när det gäller att ta itu med hushållens skuldsättning är bostadsmarknaden. Stelbenthet och snedvridande incitament har byggts upp över årtionden och präglar nu bostadsfinansieringen och sparmönstren inom sektorn. Hushållens tendens att öka sina bolån i takt med stigande fastighetsvärden, speglar i stort de skatteincitament som länge erbjudits, särskilt att räntan på bolån är avdragsgill. Sedan 2012 har en rad åtgärder vidtagits för att delvis åtgärda detta, men insatserna har inte intensifierats i linje med rekommendationen. Subventioner i andra delsektorer på bostadsmarknaden hämmar utvecklingen av en välfungerande privat hyresmarknad. Sektorn för subventionerat boende är en av de största i EU men bostäder ges inte alltid på ett effektivt sätt till de mest behövande. Mer inkomstbaserade hyresskillnader har införts i sektorn för subventionerat boende. Bostadsbolag kommer att bli tvungna att separera verksamhet av allmänt ekonomiskt intresse (dvs. subventionerat boende) från annan verksamhet. Eftersom vissa snedvridande incitament när det gäller anpassning av hyrorna till inkomsterna på marknaden för subventionerat boende har åtgärdats, är det lämpligt att ändra denna del av den tidigare rekommendationen till övervakning av situationen. Samtidigt är bostadsmarknaden dock alltjämt snedvriden och fortsätter att locka hushållen att ta lån. Ytterligare framsteg krävs i dessa frågor.

               (8)Förutom snedvridningen av bostadsmarknaden belastar obligatoriska icke skatteavgifter till den andra pelaren i pensionssystemet hushållens disponibla inkomster. Den andra pelaren i pensionssystemet fungerar väl i fråga om kvalitet och tillräcklighet, men har brister i fråga om rättvisa mellan generationer, öppenhet och motståndskraft mot ekonomiska chocker. Under de senaste åren har pensionssystemets långsiktiga hållbarhet förbättrats genom att pensionsåldern från och med 2021 höjs till 67 år och sedan koppas till den förväntade livslängden. I genomsnitt har pensionsavgifterna sänkts sedan den maximala skattebefriade tillväxtprocenten sänktes. En lämplig fördelning av kostnader och risker inom och mellan generationer, utöver de regler som antagits i fråga om indexreglering och finansiella reserver (ramverk för finansiell bedömning) skulle hjälpa hushållen att placera sina ekonomiska resurser på ett mer tillväxtvänligt sätt. Regeringen har tillkännagett sina avsikter att tillsammans med arbetsmarknadens parter reformera den andra pelaren i pensionssystemet avsevärt för att skapa ett mer öppet och försäkringstekniskt rättvisare system.

               (9)Investeringarna sjönk markant under den ekonomiska krisen och har endast delvis återhämtat sig sedan dess. Svagheten hos de investeringar som omfattar hela ekonomin tycks vara cyklisk. Det berodde på en nedgång på bostadsmarknaden och de val som gjorts i fråga om konsolidering av de offentliga finanserna. Det verkar inte finnas några större hinder för investeringar men den låga investeringstakten inom byggsektorn och förnybar energi verkar vara knuten till osäkerheten på marknaden och regleringen. Trots förbättrade kreditvillkor ökar riskerna vid ny utlåning i den nuvarande finansiella situationen. De offentliga utgifterna för forskning och utveckling har minskat sedan 2014 och de privata satsningarna på inom detta område ligger kvar på en låg nivå. Nederländerna rekommenderades därför att satsa offentliga utgifter på att främja investeringar i forskning och utveckling och arbeta för att förbättra privata satsningar inom detta område. De offentliga och privata utgifterna för forskning och utveckling är låga i förhållande till utbildningsnivån, studieresultaten och den ekonomiska utvecklingen i Nederländerna.

               (10)Kommissionen har inom ramen för den europeiska planeringsterminen gjort en omfattande analys av Nederländernas ekonomiska politik och offentliggjort den i 2016 års landsrapport. Kommissionen har också bedömt stabilitetsprogrammet och det nationella reformprogrammet samt uppföljningen av de rekommendationer Nederländerna fått under tidigare år. Kommissionen har beaktat inte bara programmens relevans för hållbarheten i finanspolitiken och den socioekonomiska politiken i Nederländerna utan även i vilken utsträckning EU:s regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet att stärka EU:s övergripande ekonomiska styrning genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på EU-nivå. Rekommendationerna inom ramen för den europeiska planeringsterminen återspeglas i rekommendationerna 1–3.

               (11)Mot bakgrund av denna bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet och dess yttrande
                  12
                återspeglas särskilt i rekommendation 1.

               (12)Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och denna bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet och stabilitetsprogrammet. Dess rekommendationer enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 återspeglas i rekommendation 3.

               HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Nederländerna att under 2016 och 2017 vidta följande åtgärder:

               1.Begränsa avvikelsen från det medelfristiga budgetmålet 2016 och uppnå en årlig finanspolitisk korrigering på 0,6 % av BNP 2017. Satsa offentliga utgifter på att främja investeringar inom forskning och utveckling.

               2.Undanröja de sista hindren för rekrytering av tillsvidareanställd personal och underlätta övergången från visstidsanställning till tillsvidareanställning. Ta itu med den stora ökningen av egenföretagare utan anställda, bland annat genom att minska de skattesnedvridningar som främjar egenföretagande utan att för den skull äventyra entreprenörskapet, och göra det lättare för egenföretagare att få tillgång till ett socialt trygghetssystem till överkomligt pris.

               3.Vidta åtgärder för att göra den andra pelaren i pensionssystemet öppnare och mer motståndskraftig mot chocker samt att öka rättvisan mellan generationer. Vidta åtgärder för att minska de kvarvarande snedvridningarna på bostadsmarknaden och incitamenten för hushållen att ta lån, i synnerhet genom att begränsa möjligheterna till skatteavdrag för bolåneräntor.

               Utfärdad i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordförande

                     (1)
                  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)
                  EUT L 306, 23.11.2011, s. 25.

                     (3)
                  COM(2016) 339 final.

                     (4)
                  P8_TA(2016)0058, P8_TA(2016)0059, och P8_TA(2016)0060.

                     (5)
                  COM(2015) 690 final.

                     (6)
                  COM(2015) 691 final.

                     (7)
                  COM(2015) 692 final.

                     (8)
                  SWD(2016) 87 final.

                     (9)
                  COM(2016) 95 final.

                     (10)
                  COM(2014) 494 final.

                     (11)
                  Det strukturella saldot, omräknat av kommissionen på grundval av uppgifterna i stabilitetsprogrammet enligt den allmänt vedertagna metoden.

                     (12)
                  I enlighet med artikel 5.2 i rådets förordning (EG) nr 1466/97.


               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 18.5.2016
            COM(2016) 332 final
            Rekommendation till
            RÅDETS REKOMMENDATION
            om Italiens nationella reformprogram 2016med avgivande av rådets yttrande om Italiens stabilitetsprogram 2016

               Rekommendation till

               RÅDETS REKOMMENDATION

               om Italiens nationella reformprogram 2016

                  med avgivande av rådets yttrande om Italiens stabilitetsprogram 2016

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

               med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken
                  1
               , särskilt artikel 5.2,

               med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser
                  2
               , särskilt artikel 6.1,

               med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation
                  3
               ,

               med beaktande av Europaparlamentets resolutioner
                  4
               ,

               med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

               med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

               med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

               av följande skäl:

               (1)Den 26 november 2015 antog kommissionen den årliga tillväxtöversikten
                  5
               , som inledde 2016 års europeiska planeringstermin för samordning av den ekonomiska politiken. Prioriteringarna i den årliga tillväxtöversikten godkändes av Europeiska rådet den 17–18 mars 2016. Den 26 november 2015 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, rapporten om förvarningsmekanismen
                  6
               , där det angavs att Italien var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken för euroområdet
                  7
               . Den rekommendationen godkändes av Europeiska rådet den 18–19 februari 2016 och antogs av rådet den 8 mars 2016. Med tanke på den täta sammankopplingen mellan ekonomierna i den ekonomiska och monetära unionen bör Italien, i egenskap av ett land som har euron som valuta, se till att rekommendationen genomförs fullständigt och i tid.

               (2)2016 års landsrapport för Italien
                  8
                offentliggjordes den 26 februari 2016. Den innehöll en bedömning av hur väl Italien hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som antogs av rådet den 14 juli 2015 och med sina nationella Europa 2020-mål. Den innehöll också den fördjupade granskningen i enlighet med artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011. Den 8 mars 2016 lade kommissionen fram resultatet av den fördjupade granskningen.
                  9
                Av analysen drog kommissionen slutsatsen att Italien har alltför stora makroekonomiska obalanser. I synnerhet hämmar den långsamma produktivitetstillväxten konkurrenskraftens återhämtning och gör det svårare att minska den höga offentliga skuldkvoten. Det finns en betydande risk för negativa effekter på den italienska ekonomin och, med tanke på landets storlek, även för negativa spridningseffekter till den ekonomiska och monetära unionen.

               (3)Den 28 april 2016 lade Italien fram sitt nationella reformprogram för 2016 och sitt stabilitetsprogram för 2016. I syfte att beakta deras inbördes samband har de båda programmen bedömts samtidigt.

               (4)Relevanta landsspecifika rekommendationer har beaktats i planeringen för perioden 2014–2020 av de europeiska struktur- och investeringsfonderna. Enligt artikel 23 i förordning (EU) nr 1303/2013 får kommissionen begära att en medlemsstat ser över och föreslår ändringar av sin partnerskapsöverenskommelse och av relevanta program när så krävs för att stödja genomförandet av relevanta rekommendationer från rådet. Kommissionen har i riktlinjerna för tillämpning av åtgärder som sammanlänkar effektiva europeiska struktur- och investeringsfonder med sund ekonomisk styrning
                  10
                beskrivit närmare hur den kommer att tillämpa denna bestämmelse.

               (5)Italien omfattas av stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del och av övergångsreglerna för skuldkriteriet under 2013–2015. Enligt stabilitetsprogrammet förväntas den offentliga skuldkvoten nå sin högsta notering 2015 på 132,7 % av BNP och sedan minska successivt till 123,8 % av BNP under 2019. Enligt kommissionens vårprognos 2016 förväntas den offentliga skuldkvoten stabiliseras under 2016 och börja sjunka något först från 2017. Genomförandet av den italienska regeringens omfattande privatiseringsprogram är en av de största utmaningarna för Italien med tanke på det förväntade bidraget till de skuldminskande insatserna. Privatiseringar har genomförts i linje med 2015 års planer, men målet på 0,5 % privatisering per år under perioden 2016–2018 och på 0,3 % under 2019 förefaller mycket ambitiöst, bland annat med tanke på de förseningar som har drabbat vissa privatiseringsprojekt. Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna är rimligt.

               (6)Den 18 maj 2016 utfärdade kommissionen en rapport enligt artikel 126.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, eftersom Italien inte gjorde tillräckliga framsteg mot att uppfylla skuldkriteriet under 2015. I analysen, som omfattade alla relevanta faktorer, drogs slutsatsen att skuldkriteriet bör anses vara uppfyllt. Med utgångspunkt i sin höstprognos 2016 kommer kommissionen att se över sin bedömning i en ny rapport enligt artikel 126.3 i fördraget, när ytterligare uppgifter om återupptagandet av anpassningsbanan mot det medelfristiga budgetmålet för 2017 blir tillgängliga.

               (7)Våren 2015 beviljades Italien en tillfällig avvikelse på 0,4 procentenheter av BNP från den nödvändiga anpassningsbanan mot det medelfristiga budgetmålet under 2016, för att ta hänsyn till större strukturreformer som ska ge en positiv effekt på de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet. I sitt utkast till budgetplan för 2016 begärde Italien en ytterligare avvikelse på 0,1 procentenheter av BNP från den nödvändiga anpassningsbanan mot det medelfristiga budgetmålet under 2016, för att ta hänsyn till andra strukturreformer som ska ge en positiv effekt på de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet. Bakgrundsuppgifter om samtliga dessa reformer finns i Italiens nationella reformprogram för 2016, där de planerade reformerna i stort sett bekräftas. De reformområden som enligt programmet förväntas ge en positiv effekt på de offentliga finansernas hållbarhet är bland annat i) den offentliga förvaltningen och en förenkling av denna, ii) produkt- och tjänstemarknaden, iii) arbetsmarknaden, iv) civilrätten, v) utbildningen, vi) en skatteväxling, vii) åtgärder för att minska antalet nödlidande lån och reformera insolvensförfarandena, och vii) utgiftsöversyn som en finansieringsåtgärd. Myndigheterna beräknar att reformernas effekt på BNP kommer att bli 2,2 procentenheter fram till 2020, vilket verkar rimligt. Om reformerna genomförs fullt ut och i planerad tid kommer de att ge en positiv effekt på de offentliga finansernas hållbarhet. Italien bedöms för närvarande uppfylla kraven för hela den begärda tillfälliga avvikelsen på 0,5 procentenheter av BNP under 2016, under förutsättning att de avtalade reformerna genomförs på ett tillfredsställande sätt, vilket kommer att övervakas inom ramen för den europeiska planeringsterminen, och med förbehåll för de villkor som anges i skäl 10.

               (8)I sitt utkast till budgetplan för 2016 begärde Italien en ytterligare avvikelse på 0,3 procentenheter av BNP från den nödvändiga anpassningsbanan mot det medelfristiga budgetmålet under 2016, för att ta hänsyn till nationella investeringsutgifter i projekt som medfinansieras av EU. De uppgifter som lämnas genom 2016 års stabilitetsprogram verkar bekräfta att Italiens avvikelse från anpassningsbanan mot det medelfristiga budgetmålet under 2016 i själva verket används för att öka investeringar. Det finns dock fortfarande vissa tvivel som rör genomförbarheten av alla planerade medfinansierade investeringar under 2016. Italien bedöms för närvarande uppfylla kraven för en tillfällig avvikelse på 0,25 procentenheter av BNP under 2016, under förutsättning att de avsedda investeringarna genomförs på ett tillfredsställande sätt och med förbehåll för de villkor som anges i skäl 10. Kommissionen kommer att göra en efterhandsbedömning för att kontrollera den faktiska storleken på de nationella utgifterna i medfinansierade investeringsprojekt och på den avvikelse som Italien har rätt till enligt den så kallade investeringsklausulen.

               (9)I stabilitetsprogrammet för 2016 anges det att både den exceptionella flyktingströmmen och exceptionella säkerhetsåtgärder kommer att få en betydande inverkan på budgeten och ska betraktas som ovanliga händelser utanför regeringens kontroll, enligt artiklarna 5.1 och 6.3 i förordning (EG) nr 1466/97. Enligt kommissionen är denna ytterligare inverkan i linje med beräkningarna i stabilitetsprogrammet och uppgår till 0,03 % av BNP under 2015 och 0,04 % under 2016 för flyktingrelaterade utgifter, och till 0,06 % av BNP under 2016 för säkerhetsåtgärder. Italien begärde i samband med detta en tillfällig avvikelse från anpassningsbanan mot det medelfristiga budgetmålet. Bestämmelserna i artiklarna 5.1 och 6.3 i förordning (EG) nr 1466/97 gör det möjligt att ta hänsyn till dessa extra utgifter, eftersom både flyktingströmmen och det allvarliga terroristhotet är ovanliga händelser som har stor inverkan på Italiens offentliga finanser, och eftersom den finanspolitiska hållbarheten inte äventyras av att landet tillåts avvika från anpassningsbanan mot det medelfristiga budgetmålet. Den anpassning som krävs för att nå det medelfristiga budgetmålet för 2015 har därför minskats för att beakta ytterligare flyktingrelaterade kostnader. Beträffande 2016 kommer en slutlig bedömning, även av de belopp som undantaget gäller, att göras våren 2017 på grundval av de uppgifter som tillhandahålls av de italienska myndigheterna.

               (10)I sitt yttrande om Italiens utkast till budgetplan för 2016
                  11
                uppgav kommissionen att den inom ramen för den ”samlade bedömningen” av en möjlig avvikelse från anpassningsbanan mot det medelfristiga budgetmålet skulle beakta Italiens eventuella berättigande att utnyttja flexibilitet inom ramen för stabilitets- och tillväxtpakten, och ägna särskild uppmärksamhet åt huruvida en avvikelse från anpassningsbanan faktiskt utnyttjas för att öka investeringarna. Kommissionen kommer även att ta hänsyn till om det finns trovärdiga planer för återupptagande av anpassningsbanan mot det medelfristiga budgetmålet, samt vilka framsteg som görs i fråga om strukturreformerna, med beaktande av rådets rekommendationer. Kommissionen bedömer att Italien ska beviljas en ytterligare avvikelse om 0,35 procentenheter av BNP för 2016, med beaktande av framstegen med de planerade strukturreformerna, planerade investeringar samt regeringens åtagande att säkerställa efterlevnad av anpassningsbanan mot det medelfristiga budgetmålet under 2017, som kommissionen kommer att bedöma igen under hösten.

               (11)Enligt kommissionens vårprognos 2016 visar den beräknade strukturella försämringen på −0,7 % av BNP år 2016 att det finns risk för en viss avvikelse från Italiens åtagande enligt stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del, efter att den tillåtna avvikelsen för investeringar och genomförandet av strukturreformer har beaktats. För 2017 visar kommissionens prognos en strukturell insats på 0 %, om politiken förblir oförändrad. Detta skulle leda till risk för en betydande avvikelse från den nödvändiga strukturella anpassningen på 0,6 % av BNP.

               (12)På det hela taget anser rådet, på grundval av sin bedömning av stabilitetsprogrammet 2016 och med beaktande av kommissionens vårprognos 2016, att det finns en risk för att Italien inte kommer att följa stabilitets- och tillväxtpaktens regler. Kommissionen kommer att göra en ny bedömning av Italiens efterlevnad av den nödvändiga anpassningen mot det medelfristiga budgetmålet med utgångspunkt i sin höstprognos 2016, när ytterligare uppgifter om Italiens återupptagande av anpassningsbanan mot det medelfristiga budgetmålet för 2017 blir tillgängliga, däribland utkastet till budgetplan för 2017.

               (13)Initiativ för att reformera det finanspolitiska regelverket har inletts, men man har endast vidtagit begränsade åtgärder för att säkerställa att utgiftsöversynen bidrar till konsolidering av de offentliga finanserna. I synnerhet har målen i utgiftsöversynen minskats ytterligare, och eftersom utgiftsöversynen inte har integrerats helt i budgetförfarandet blir arbetet med detta mindre effektivt. Den omfattande reform av budgetförfarandet som har pågått sedan 2009 förväntas åtgärda denna brist och göra budgetförfarandet mer resultatinriktat. För att förbättra statsskuldens hållbarhet är det också viktigt att påskynda genomförandet av privatiseringsprogrammet. Italiens skattesystem hämmar ekonomisk effektivitet och står fortfarande inför flera utmaningar. Dessa är kopplade till en mycket låg efterlevnad av skattelagstiftningen, ett trängande behov av en reform av skatteutgifterna, i synnerhet avseende minskningen av momssatserna, samt av det gamla taxeringsvärdessystemet. Samtliga är aspekter av tillämpningsbestämmelserna för reformen av skattesystemet och har hittills endast genomförts delvis eller också inte alls. Dessutom verkar utvecklingen på senare tid, exempelvis avskaffandet av fastighetsskatt på den första bostaden, strida mot målsättningen att bredda skattebasen och göra en skatteväxling i form av sänkt skatt på produktionsfaktorer och höjd skatt på egendom och konsumtion.

               (14)Reformen av den offentliga förvaltningen är ett viktigt steg som under förutsättning att nödvändiga lagstiftningsdekret antas och genomförs skulle göra det möjligt för Italien att utnyttja de förväntade fördelarna i form av ökad effektivitet och kvalitet i den offentliga sektorn. De lagstiftningsdekret som regeringen föreslog i januari 2016 om statsägda företag och lokala offentliga tjänster samt det kommande dekretet om offentlig anställning är särskilt viktiga i arbetet med att angripa de bakomliggande orsakerna till ineffektiviteten. På senare tid har åtgärder vidtagits för att intensifiera kampen mot korruption, inbegripet ökade påföljder och preskriptionstider för vissa korruptionsbrott, men man har ännu inte genomfört den systematiska översyn av bestämmelserna om preskriptionstider som länge har rekommenderats. Bokföringsbrott är också en viktig fråga. Inom rättsväsendet är utdragna domstolsförfaranden och det stora antalet pågående civil- och handelsrättsliga mål fortfarande stora utmaningar. En noggrann övervakning av effekterna av de åtgärder som vidtagits under senare år för att angripa problemen underlättar bedömningen av huruvida de behöver kompletteras med ytterligare åtgärder.

               (15)Vissa framsteg har gjorts mot att förbättra kvaliteten på tillgångarna i banksektorn. Även om inflödet av nya nödlidande lån har avtagit under de senaste månaderna ligger belåningen kvar på en mycket hög nivå och utgör fortfarande en påfrestning på lönsamheten och bankernas resurser. Italiens konkursförfarande och regler för skuldindrivning är dessutom inte tillräckligt gynnsamma för en snabb sanering av osäkra fordringar. Sedan mitten av 2015 har flera lagar antagits i syfte att förenkla och påskynda insolvens- och utmätningsförfaranden, och det har lagts fram ett utkast till tillämpningsbestämmelser för en organisk reform av konkursregelverket. Hur dessa reformer kommer att påverka förfarandenas längd och de återvunna värdena återstår dock att se. Italien har sedan i början av 2015 vidtagit flera åtgärder för att åtgärda svagheter i ägarstyrningen av bankerna, i synnerhet större kooperativa banker, banker med stiftelser som aktieägare och små medlemsbanker. Om dessa reformer genomfördes fullt ut skulle det göra sektorn mer motståndskraftig och säkerställa en effektivare kredittilldelning till den reala ekonomin. Låg kostnadseffektivitet i banksektorn hindrar lönsamhet och intern kapitalgenerering, och låg tillväxt och ränta är ytterligare en utmaning. EU:s nya avvecklingsordning för banker har förändrat riskprofilen för obligationer som emitteras av banker. Många sådana innehas av italienska privatkunder, vilket understryker hur viktigt det är att allmänheten förstår finansiell information.

               (16)Under 2015 genomförde Italien en djupgående reform av landets arbetsmarknadsinstitutioner genom den så kallade Jobs Act. För att det ska gå att aktivera dem som befinner sig längst bort från arbetsmarknaden, särskilt långtidsarbetslösa och yngre personer, är det avgörande att reformen av den aktiva arbetsmarknadspolitiken genomförs. För närvarande finns en rad administrativa, politiska och resursrelaterade utmaningar. Mer specifikt krävs det att de offentliga arbetsförmedlingarna stärks och att tillhandahållandet av tjänster övervakas noga. Lärlingssystemet har reformerats och omfattar nu även vuxna som har blivit arbetslösa, men genomförandet pågår fortfarande. Löneförhandlingar på lokal nivå inte är tillräckligt utvecklat i Italien och detta gör det svårare att på företagsnivå införa innovativa och potentiellt produktivitetshöjande lösningar och göra lönerna mer anpassningsbara till förhållandena på arbetsmarknaden. Det är nödvändigt att vidta åtgärder på detta område i samråd med arbetsmarknadens parter och i enlighet med nationell praxis. Arbetsmarknadens parter har ännu inte enats om kollektivförhandlingsreformen. I enlighet med det nationella reformprogrammet förväntas en reform före utgången av 2016. Kvinnornas deltagande på arbetsmarknaden är bland de lägsta i EU. Kvinnorna dominerar inom atypiska och osäkra anställningar, utgör merparten av arbetstagarna utan fast anställning och påverkas i särskilt hög grad av den informella ekonomin. Skatte- och bidragssystemet avskräcker den andra inkomsttagaren i hushållet från att arbeta och detta problem behandlades inte på ett effektivt sätt i arbetsrättslagen Jobs Act. Även den begränsade tillgången till omsorgstjänster till rimliga priser försvårar deltagandet på arbetsmarknaden för kvinnor med barn och äldre släktingar. Fattigdomen är hög – över en fjärdedel av italienarna är i riskzonen för fattigdom och social utestängning – och tillhandahållandet av socialt bistånd är fortfarande svagt och fragmenterat. Ett antagande och genomförande av den nationella strategin för fattigdomsbekämpning samt en rationalisering av de sociala utgifterna skulle kunna vara första steg på vägen mot att gradvis införa ett nationellt minimiinkomstsystem på ett i stort sett budgetneutralt sätt. Betydande framsteg har gjorts med utbildningsreformen. Skolreformen antogs i juli 2015 och genomförandedekret ska antas senast i januari 2017.

               (17)Begränsade framsteg har gjorts mot att främja konkurrens i tjänstesektorn. 2015 års konkurrenslag debatteras fortfarande i parlamentet. Ett antal bestämmelser, exempelvis avseende juridiska yrken, har försvagats under behandlingen i parlamentet. På ett antal områden finns det fortfarande alltför många skydd eller regleringar. Detta gäller särskilt reglerade yrken, hälso- och sjukvård, lokal kollektivtrafik och lokala taxibilar, hamnar och flygplatser. Detaljhandeln hämmas av olika slags ineffektivitet, som orsakats av den stränga marknadsregleringen. Det offentliga förfarandet med beviljande av rättigheter på offentlig domän för ekonomisk verksamhet främjar inte konkurrens, i synnerhet inte som tillstånd beviljas utan konkurrensutsatta och öppna förfaranden. Åtgärder som öppnar markaden måste stödjas av en företagsvänlig miljö. Inom ramen för förenklingsagendan för 2015–2017 har det skett vissa framsteg mot en förenkling, vilket skapar förutsättningar för enklare och effektivare samarbete mellan statlig och regional förvaltning. Den italienska företagsklimatet är emellertid ännu inte tillräckligt gynnsamt för tillväxt och investering, och systemet av lagar och andra författningar utfärdade på olika myndighetsnivåer är splittrat och skiktat. Administrations- och regleringsbördan påverkar fortfarande de ekonomiska aktörerna. Positiva aspekter som start av företag eller insolvensförfarande neutraliseras av brister kring hantering av bygglov, verkställighet av kontrakt, betalning av skatt eller tillgång till krediter. Ett genomförande av den nationella strategi för offentlig upphandling som antogs i början av 2016 skulle också kunna bidra till att lösa vissa systematiska och utbredda brister.

               (18)Kommissionen har inom ramen för den europeiska planeringsterminen gjort en omfattande analys av Italiens ekonomiska politik och offentliggjort den i 2016 års landsrapport. Kommissionen har också bedömt stabilitetsprogrammet och det nationella reformprogrammet samt uppföljningen till de rekommendationer Italien har fått tidigare år. Kommissionen har beaktat inte bara programmens relevans för hållbarheten i finanspolitiken och den socioekonomiska politiken i Italien utan även i vilken utsträckning EU:s regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet att stärka EU:s övergripande ekonomiska styrning genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på EU-nivå. Rekommendationerna inom ramen för den europeiska planeringsterminen återspeglas i rekommendationerna 1–5 nedan.

               (19)Mot bakgrund av denna bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet och dess yttrande
                  12
                återspeglas särskilt i rekommendation 1.

               (20)Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och denna bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet och stabilitetsprogrammet. Dess rekommendationer enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 återspeglas i rekommendationerna 1–5 nedan.

               HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Italien att under 2016 och 2017 vidta följande åtgärder:

               1.Under 2016 begränsa den tillfälliga avvikelsen från den fastställda anpassningen på 0,5 % av BNP mot det medelfristiga budgetmålet till de 0,75 % av BNP som tillåts för investeringar och genomförandet av strukturreformer, under förutsättning att anpassningsbanan mot det medelfristiga budgetmålet återupptas under 2017. Uppnå en årlig finanspolitisk korrigering på minst 0,6 % av BNP mot det medelfristiga budgetmålet under 2017. Påskynda genomförandet av privatiseringsprogrammet och använda eventuella oförutsedda intäkter till att påskynda minskningen av den offentliga skuldkvoten. Flytta skattebördan från produktionsfaktorer till konsumtion och egendom. Minska skatteutgifternas antal och omfattning och slutföra reformen av taxeringsvärdessystemet senast i mitten av 2017. Vidta åtgärder för att förbättra efterlevnaden av skattelagstiftningen, bland annat genom elektronisk fakturering och betalning.

               2.Genomföra reformen av den offentliga förvaltningen genom att anta och genomföra alla nödvändiga lagstiftningsdekret, särskilt sådana som medför en reform av lokala offentliga företag, lokala offentliga tjänster och förvaltningen av mänskliga resurser. Intensifiera korruptionsbekämpningen genom att se över bestämmelserna om preskriptionstider före utgången av 2016. Göra civilrättsliga förfaranden snabbare genom genomdrivande av reformer och en effektiv ärendehantering.

               3.Påskynda minskningen av antalet nödlidande lån, vilket innefattar att ytterligare förbättra regelverket för insolvens och skuldindrivning. Påskynda genomförandet av de pågående reformerna av företagsstyrning i banksektorn.

               4.Genomföra reformen av aktiva arbetsmarknadsåtgärder, särskilt genom att förbättra arbetsförmedlingarnas effektivitet. Underlätta för en andra inkomsttagare i hushållet att börja arbeta. Anta och genomföra den nationella strategin för fattigdomsbekämpning och rationalisera de sociala utgifterna.

               5.Snabbt anta och genomföra den planerade konkurrenslagen. Vidta ytterligare åtgärder för att öka konkurrensen inom reglerade yrken, transport, hälso- och sjukvård, detaljhandel samt systemet med koncessioner.

               Utfärdad i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordförande

                     (1)
                  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)
                  EGT L 306, 23.11.2011, s. 25.

                     (3)
                  COM(2016) 332 final.

                     (4)
                  P8_TA(2016)0058, P8_TA(2016)0059 och P8_TA(2016)0060.

                     (5)
                  COM(2015) 690 final.

                     (6)
                  COM(2015) 691 final.

                     (7)
                  COM(2015) 692 final.

                     (8)
                  SWD(2016) 81 final.

                     (9)
                  COM(2016) 95 final.

                     (10)
                  COM(2014) 494 final.

                     (11)
                  C(2015) 8105 final.

                     (12)
                  I enlighet med artikel 5.2 i rådets förordning (EG) nr 1466/97.


               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 18.5.2016
            COM(2016) 348 final
            Rekommendation till
            RÅDETS REKOMMENDATION
            om Förenade kungarikets nationella reformprogram 2016med avgivande av rådets yttrande om Förenade kungarikets konvergensprogram 2016

               Rekommendation till

               RÅDETS REKOMMENDATION

               om Förenade kungarikets nationella reformprogram 2016

                  med avgivande av rådets yttrande om Förenade kungarikets konvergensprogram 2016

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

               med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken
                  1
               , särskilt artikel 9.2,

               med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation
                  2
               ,

               med beaktande av Europaparlamentets resolutioner
                  3
               ,

               med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

               med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

               med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

               av följande skäl:

               (1)Den 26 november 2015 antog kommissionen den årliga tillväxtöversikten
                  4
               , som inledde 2016 års europeiska planeringstermin för samordning av den ekonomiska politiken. Prioriteringarna i den årliga tillväxtöversikten godkändes av Europeiska rådet den 17–18 mars 2016. Den 26 november 2015 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, rapporten om förvarningsmekanismen
                  5
               , där det angavs att Förenade kungariket var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning.

               (2)2016 års landsrapport för Förenade kungariket
                  6
                offentliggjordes den 26 februari 2016. Den innehöll en bedömning av hur väl Förenade kungariket hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som antogs den 14 juli 2015 och med sina nationella Europa 2020-mål. Den innehöll också den fördjupade granskningen i enlighet med artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011. Den 8 mars 2016 lade kommissionen fram resultatet av den fördjupade granskningen
                  7
               . Av analysen drog kommissionen slutsatsen att Förenade kungariket inte har några makroekonomiska obalanser. Hushållens skuldsättning och bostadspriserna är höga och bytesbalansunderskotten är stora, och detta kan utgöra sårbarheter. Samtidigt är hushållens balansräkningar starka totalt sett, och banksektorns motståndskraft fortsätter att förbättras. På kort sikt verkar förmågan att hantera risker som ränte- eller sysselsättningschocker ha förbättrats i hushållssektorn och hos ekonomin i allmänhet. Flera statliga initiativ har emellertid ännu inte haft någon större påverkan på obalansen mellan utbud av och efterfrågan på bostäder. Riskerna med det stora bytesbalansunderskottet minskas dessutom av gynnsamma institutionella ramar och låga skulder i utländsk valuta. Det ökade underskottet har drivits på av ökningen av underskottet för primära inkomster och förväntas minska i takt med att de negativa konjunkturförhållandena avtar.

               (3)Den 24 mars 2016 lade Förenade kungariket fram sitt nationella reformprogram för 2016 och sitt konvergensprogram för 2016. I syfte att beakta deras inbördes samband har de båda programmen bedömts samtidigt.

               (4)Relevanta landsspecifika rekommendationer har beaktats i planeringen för perioden 2014–2020 av de europeiska struktur- och investeringsfonderna. Enligt artikel 23 i förordning (EU) nr 1303/2013 får kommissionen begära att en medlemsstat ser över och föreslår ändringar av sin partnerskapsöverenskommelse och av relevanta program när så krävs för att stödja genomförandet av relevanta rekommendationer från rådet. Kommissionen har i riktlinjerna för tillämpning av åtgärder som sammanlänkar effektiva europeiska struktur- och investeringsfonder med sund ekonomisk styrning
                  8
                beskrivit närmare hur den kommer att tillämpa denna bestämmelse.

               (5)Förenade kungariket omfattas för närvarande av stabilitets- och tillväxtpaktens korrigerande del. Förutsatt att en varaktig korrigering av det alltför stora underskottet uppnås under 2016–2017 kommer Förenade kungariket att omfattas av den förebyggande delen och övergångsreglerna för skuldkriteriet från och med 2017–2018. I konvergensprogrammet för 2015–2016 förväntar sig regeringen att det totala underskottet kommer att vara lägre än 3 % av BNP 2016–2017, och förutser att det minskar ytterligare under 2017–2018, till 2,0 % av BNP. Det omräknade
                  9
                strukturella underskottet tyder på en strukturell förbättring med 0,6 procentenheter av BNP 2015–2016, 0,9 procentenheter av BNP 2016–2017 och 0,7 procentenheter av BNP 2017–2018. Konvergensprogrammet innehåller inte något medelfristigt budgetmål. Enligt konvergensprogrammet förväntas den offentliga skuldkvoten öka från 88,0 % av BNP 2015–2016 till en högsta notering på 88,3 % av BNP 2016–2017, innan den sjunker till 87,1 % av BNP 2017–2018. Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna är rimligt. De åtgärder som ska stödja de planerade underskottsmålen 2016–2017 och 2017–2018 har beskrivits i tillräcklig utsträckning. Påverkan från vissa av åtgärderna under 2017–2018, vars inverkan på budgeten beräknas uppgå till omkring 0,2 % av BNP, är mer osäker. Enligt kommissionens vårprognos 2016 beräknas Förenade kungariket under 2015–2016 ha uppnått det rekommenderade totala underskottet på 4,1 % av BNP och ha genomfört den rekommenderade finanspolitiska insatsen. Förenade kungariket beräknas korrigera sitt alltför stora underskott före tidsfristen 2016–2017 enligt rådets rekommendation, dock utan att klara det rekommenderade målet på 2,7 % av BNP för det totala underskottet. En finanspolitisk insats som är marginellt mindre än den rekommenderade förväntas göras kumulativt under den period då förfarandet för det alltför stora underskottet pågår. Förenade kungariket förväntas under 2017–2018 följa den rekommenderade justeringen mot det medelfristiga minimibudgetmålet om politiken förblir oförändrad. Förenade kungariket beräknas även följa övergångsreglerna för skuldkriteriet under 2017–2018. Rådet anser, på grundval av sin bedömning av konvergensprogrammet och kommissionens vårprognos 2016, att Förenade kungariket i stort sett kan förväntas följa stabilitets- och tillväxtpaktens regler.

               (6)Produktiviteten i Förenade kungariket har stagnerat sedan 2008. Detta kan bero på olika faktorer såsom låga kapitalinvesteringar, kompetensbrist, kompetensglapp och en omställning av ekonomin mot sektorer med lägre produktivitet. Utmaningarna relaterade till ett otillräckligt bostadsutbud, särskilt i geografiska områden med hög ekonomisk tillväxt, måste också beaktas i detta sammanhang. I regeringens policydokument från juli 2015, ”Fixing the foundations: Creating a prosperous nation”, fastställs en rad olika insatser. Med tanke på vissa investeringshinder som fortfarande finns och på den låga nivån av offentliga och privata investeringar i Förenade kungariket kommer regeringens politiska åtgärder för att höja kompetensnivån och öka innovation och infrastrukturinvesteringar vid rätt tidpunkt, även om ett verkningsfullt genomförande blir viktigt. En av de främsta investeringsutmaningarna är att tillhandahålla en ändamålsenlig nätinfrastruktur. Den nationella infrastrukturplanen, som uppdaterades i mars 2016, innehåller en utförlig beskrivning av utvecklingen av infrastrukturprojekt inom enhetliga ramar. Planen bygger på att en ökning av den privata finansieringen säkerställs för en stor del av investeringen. Tillhandahållande och övervakning är av avgörande betydelse, och insyn och redovisningsskyldighet är centrala element. Trots regeringens olika initiativ överstiger efterfrågan på bostäder alltjämt utbudet, vilket återspeglas i höga bostadspriser som fortsätter att stiga. Bostadsbristen är allra störst i London och den sydöstra delen av landet, som är snabbväxande regioner. Markanvändningen styrs av principerna i den nationella planeringsramen, och ett effektivt genomförande av det reformerade planeringssystemet skulle kunna leda till ökat bostadsbyggande.

               (7)Den brittiska arbetsmarknaden är fortsatt dynamisk. År 2015 uppgick sysselsättningsgraden (i åldersgruppen 20–64) till 76,9 %, medan arbetslösheten fortsatte att sjunka och stannade på 5,3 %. Ungdomsarbetslösheten och andelen ungdomar som varken arbetar eller studerar har också minskat ytterligare. Det finns emellertid utrymme för att förbättra utsikterna för icke-yrkesverksamma personer liksom för undersysselsatta och lågutbildade arbetstagare. Bättre möjligheter till framsteg på arbetsmarknaden och en tydligare väg till kompetenshöjning skulle hjälpa dem som har ett lågavlönat arbete och/eller få arbetstimmar. Det skulle även vara ett sätt att komma till rätta med den kompetensbrist som är tydlig inom vissa delar av ekonomin, som byggsektorn. Det kommer att krävas särskild omsorg för att framgångsrikt använda de medel som inkommer genom lärlingsutbildningsavgiften. Förslag som syftar till att förbättra tillgången till barnomsorg kommer att behöva genomföras utan dröjsmål, eftersom tillgången till och kostnaden för barnomsorg fortfarande är ett problem.

               (8)Kommissionen har inom ramen för den europeiska planeringsterminen gjort en omfattande analys av Förenade kungarikets ekonomiska politik och offentliggjort den i 2016 års landsrapport. Kommissionen har också bedömt konvergensprogrammet och det nationella reformprogrammet samt uppföljningen av de rekommendationer Förenade kungariket fått under tidigare år. Kommissionen har beaktat inte bara programmens relevans för hållbarheten i finanspolitiken och den socioekonomiska politiken i Förenade kungariket utan även i vilken utsträckning EU:s regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i unionen genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på EU-nivå. Rekommendationerna inom ramen för den europeiska planeringsterminen återspeglas i rekommendationerna 1–3 nedan.

               (9)Mot bakgrund av denna bedömning har rådet granskat konvergensprogrammet, och dess yttrande
                  10
                återspeglas särskilt i rekommendation 1.

               HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Förenade kungariket att under 2016 och 2017 vidta följande åtgärder:

               1.Sträva efter att korrigera det alltför stora underskottet på ett hållbart sätt senast 2016–2017. Efter korrigeringen av det alltför stora underskottet uppnå en finanspolitisk korrigering på 0,6 % av BNP under 2017–2018 i riktning mot det medelfristiga minimibudgetmålet.

               2.Åtgärda brister i investering i nätinfrastruktur, bland annat genom att förverkliga prioriteringarna i den nationella infrastrukturplanen. Vidta ytterligare åtgärder för att öka utbudet av bostäder, bland annat genom att genomföra reformerna i den nationella planeringsramen.

               3.Avhjälpa kompetensglapp och skapa förutsättningar för kompetensutveckling, bland annat genom att stärka kvaliteten på lärlingsplatser. Ytterligare förbättra tillgången till bra barnomsorg på heltid till rimlig kostnad.

               Utfärdad i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordförande

                     (1)
                  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)
                  COM(2016) 348 final.

                     (3)
                  P8_TA(2016)0058, P8_TA(2016)0059 och P8_TA(2016)0060.

                     (4)
                  COM(2015) 690 final.

                     (5)
                  COM(2015) 691 final.

                     (6)
                  SWD(2016) 96 final.

                     (7)
                  COM(2016) 95 final.

                     (8)
                  COM(2014) 494 final.

                     (9)
                  Det strukturella saldot, omräknat av kommissionen på grundval av uppgifterna i konvergensprogrammet enligt den allmänt vedertagna metoden.

                     (10)
                  I enlighet med artikel 9.2 i rådets förordning (EG) nr 1466/97.


               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 13.5.2015
            COM(2015) 273 final
            Rekommendation till
            RÅDETS REKOMMENDATION
            om Sloveniens nationella reformprogram 2015,med avgivande av rådets yttrande om Sloveniens stabilitetsprogram 2015

               Rekommendation till

               RÅDETS REKOMMENDATION

               om Sloveniens nationella reformprogram 2015,

                  med avgivande av rådets yttrande om Sloveniens stabilitetsprogram 2015

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

               med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken
                  1
               , särskilt artikel 5.2,

               med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser
                  2
               , särskilt artikel 6.1,

               med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation
                  3
               ,

               med beaktande av Europaparlamentets resolutioner
                  4
               ,

               med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

               med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

               med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

               av följande skäl:

               (1)Den 26 mars 2010 antog Europeiska rådet kommissionens förslag till en ny strategi för tillväxt och sysselsättning, Europa 2020, som bygger på en ökad samordning av den ekonomiska politiken med inriktning på ett antal nyckelområden där åtgärder behövs för att stärka förutsättningarna för hållbar tillväxt och konkurrenskraft i EU.

               (2)Den 13 juli 2010 antog rådet på grundval av kommissionens förslag en rekommendation om de allmänna riktlinjerna för medlemsstaternas och unionens ekonomiska politik (2010–2014) och den 21 oktober 2010 ett beslut om riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik, vilka tillsammans utgör de integrerade riktlinjerna. Medlemsstaterna uppmanades att beakta de integrerade riktlinjerna i sin nationella ekonomiska politik och sysselsättningspolitik.

               (3)Den 8 juli 2014 antog rådet en rekommendation om Sloveniens nationella reformprogram för 2014 och avgav sitt yttrande om Sloveniens uppdaterade stabilitetsprogram för 2014. Den 28 november 2014 avgav kommissionen i enlighet med förordning (EU) nr 473/2013
                  5
                ett yttrande om Sloveniens utkast till budgetplan för 2015
                  6
               .

               (4)Den 28 november 2014 antog kommissionen den årliga tillväxtöversikten
                  7
               , som markerar inledningen av 2015 års europeiska planeringstermin för samordning av den ekonomiska politiken. Samma dag antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även rapporten om varningsmekanismen
                  8
               , i vilken Slovenien angavs som en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning.

               (5)Den 18 december 2014 godkände Europeiska rådet prioriteringarna för att främja investeringar, skynda på strukturreformerna och fortsätta med en ansvarsfull, tillväxtfrämjande konsolidering av de offentliga finanserna.

               (6)Den 26 februari 2015 offentliggjorde kommissionen 2015 års landsrapport för Slovenien
                  9
               . Den innehöll en bedömning av hur väl Slovenien har lyckats med de landspecifika rekommendationer som antogs den 8 juli 2014. Landsrapporten innehöll också resultaten av den fördjupade granskningen i enlighet med artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011. Av analysen drog kommissionen slutsatsen att Slovenien har makroekonomiska obalanser som kräver beslutsamma politiska åtgärder och särskild övervakning. Ombalansering pågår, och beslutsamma politiska åtgärder, ett förbättrat exportresultat och bättre förutsättningar för tillväxt har minskat riskerna jämfört med fjolåret, särskilt risker kopplade till extern hållbarhet. Svag företagsstyrning, ett stort statligt ägande, en hög skuldsättning i företagen och ökande offentliga skulder innebär emellertid risker för den finansiella stabiliteten och tillväxten och bör hållas under närmare utsikt. Obalanserna är därför inte längre att betrakta som alltför stora, men måste även fortsättningsvis följas noggrant.

               (7)Den 30 april 2015 lade Slovenien fram sitt nationella reformprogram 2015 och sitt stabilitetsprogram 2015. För att beakta deras inbördes samband har de båda programmen bedömts samtidigt.

               (8)Slovenien omfattas för närvarande av stabilitets- och tillväxtpaktens korrigerande del. Regeringen planerar i sitt stabilitetsprogram 2015 att korrigera det alltför stora underskottet fram till 2015, i linje med rådets tidsfrist, och att nå det medelfristiga målet om en balanserad budget i strukturella termer senast 2020, dvs. ett år efter programperioden. Regeringen planerar att successivt minska det nominella underskottet till 2,9 % av BNP 2015 och 0,9 % av BNP 2019. I stabilitetsprogrammet anges att den offentliga skuldkvoten kommer att nå sitt högsta värde på 81,6 % av BNP 2015 för att sedan börja sjunka. Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för dessa finanspolitiska beräkningar är rimligt. Enligt kommissionens vårprognos 2015 förväntas en hållbar korrigering av det alltför stora underskottet i god tid under 2015. Samtidigt ligger den finanspolitiska insatsen lägre än vad rådet rekommenderar, baserat på det strukturella saldot och de diskretionära åtgärder som vidtagits. Under förutsättning att det alltför stora underskottet korrigeras som planerat i tid, kan Slovenien komma att omfattas av den förebyggande delen av pakten från och med 2016. Det finns inga tillräckliga beskrivningar av vilka åtgärder som ska stödja de planerade underskottsmålen från 2016 och framåt. Mot bakgrund av kommissionens vårprognos 2015 förefaller det därför finnas risk för en betydande avvikelse från den nödvändiga anpassningen mot det medelfristiga målet 2016 och ytterligare åtgärder kommer att behövas. Rådet anser, på grundval av sin bedömning av stabilitetsprogrammet och med beaktande av kommissionens vårprognos 2015, att det finns en risk för att Slovenien inte kommer att följa stabilitets- och tillväxtpaktens regler. Med avseende på det finanspolitiska regelverket godkände parlamentet under 2013 en konstitutionell grund för att införa en regel om att det strukturella saldot i de offentliga finanserna ska vara i balans eller visa överskott. Den nödvändiga genomförandelagstiftningen har dock ännu inte antagits. En översyn av lagen om offentliga finanser förväntas ge den nödvändiga rättsliga grunden för de procedurfrågor som ligger till grund för lagen om finanspolitiska regler.

               (9)Slovenien har vidtagit åtgärder för att minska trycket på pensionssystemets medelfristiga hållbarhet men nyckelparametrar behöver fortfarande justeras för att säkerställa systemets hållbarhet efter 2020. Pensionsreformen 2013 har haft en positiv inverkan och en rättsakt om inrättande av en demografisk fond väntas antas i juni 2015. Att säkerställa pensionernas långsiktiga hållbarhet kommer dock att kräva ytterligare reformer. Inga framsteg har gjorts när det gäller reformen av långtidsvården. I slutet av 2013 antog regeringen en plan för reform av långtidsvården, men antagandet av den lagstiftning som genomför reformen har skjutits upp till slutet av 2015 så att beslut om reform av sjukförsäkringen och om finansieringen av sjukvård och långtidsvård i allmänhet kan fattas först. De åldersrelaterade utgifterna för långtidsvård kan begränsas genom att förmåner riktas till dem som mest behöver dem och fokus flyttas från institutionsvård till vård i hemmet.

               (10)Ett socialt avtal slöts i januari 2015 och föreskriver att löneökningarna i den offentliga sektorn ska släpa efter löneökningarna i den privata sektorn. Minimilönernas sammansättningen och indexering omfattas inte av detta avtal. Ökningen av minimilönen har varit begränsad på senare tid, även om den fortfarande är relativt hög jämfört med den genomsnittliga lönen. En utvärdering av arbetsmarknadsreformen från 2013 visar att restriktionerna på arbetsmarknaden har minskat, men strukturella problem kvarstår när det gäller långtidsarbetslösheten och den låga sysselsättningsgraden för lågutbildade och äldre arbetstagare. Slovenien har vidtagit vissa åtgärder för att komma till rätta med kompetensglappet och många andra åtgärder planeras till och med 2020.

               (11)Banksektorn har stabiliserats ytterligare genom en rekapitalisering av Abanka och Banka Celje under 2014. En omfattande handlingsplan för banker har slutförts och lämnats till premiärministerns kansli i januari 2015. Sloveniens centralbank har garanterat en uppföljning av de brister som konstaterades i 2013 års översyn av kvaliteten på tillgångarna och kommer att återuppta inspektioner på plats under första kvartalet 2015 för att kontrollera om rekommendationerna har genomförts av bankerna. De stora bankerna har omorganiserat och förstärkt sina enheter för sanering och omstrukturering. Det är emellertid nödvändigt att främja den långsiktiga lönsamheten och minska mängden nödlidande lån inom företagssektorn för att få en sundare banksektor. Både en övergripande plan och en central arbetsgrupp för företagsomstruktureringar har inrättats. En ytterligare skuldminskning i företagssektorn, däribland genom förvaltningsbolaget för banktillgångar och en fullständig tillämpning av den nya insolvenslagstiftningen, skulle bidra till att återställa villkoren för en återhämtning av privata investeringar. Bankernas utlåning fortsätter att minska, särskilt till små och medelstora företag. Den nyligen genomförda rekapitaliseringen av banksektorn förväntas ge full effekt först 2016. Begränsad bankutlåning och höga räntor inverkar negativt på den finansiella kapaciteten hos små och medelstora företag. Även om andelen avslagna låneansökningar har minskat under de senaste sex åren, har antalet små och medelstora företag som rapporterar en nedgång i bankernas vilja att tillhandahålla lån ökat avsevärt och är bland de högsta inom EU.

               (12)Privatiseringsprogrammet går framåt, om än med förseningar. Omstruktureringen av de fem stora statsägda bankerna och avvecklingen av två mindre inhemska banker fortskrider enligt planerna. Slovenian Sovereign Holding som ansvarar för förvaltning och avyttring av statliga tillgångar är nu i full drift. Ett utkast till strategi för förvaltning av tillgångar väntar fortfarande på godkännande av det slovenska parlamentet och väntas följas av en avyttringsplan för ett antal väl utvalda statsägda tillgångar. Ett nytt regelverk för företagsstyrning antogs av Slovenian Sovereign Holding i december 2014 och i januari 2015 utsågs en tjänsteman som ansvarig för efterlevnaden.

               (13)Domstolarnas effektivitet förbättrades ytterligare under 2014, om än i långsammare takt. Även om vissa framsteg har gjorts när det gäller att minska längden på de rättsliga förfarandena i första instans i tvistemål av civil och kommersiell natur, bl.a. i insolvensärenden, är längden på förfarandena och antalet oavgjorda mål fortfarande betydande.

               (14)Det ogynnsamma företagsklimatet i Slovenien är en viktig faktor bakom de låga investeringsnivåerna i slovenska företag och det stora antalet lagar och otaliga lagändringar gör det svårt att driva företag och uppfylla de lokala föreskrifterna. Antalet reglerade yrken har minskat från 323 till 242 men är fortfarande högt. Ungefär 25 % av de åtgärder som ingår i det samlade dokumentet om minskning av den administrativa bördan har genomförts. Tillräcklig budgetautonomi för organet för konkurrensskydd har tillgodosetts liksom dess institutionella oberoende.

               (15)Den nya regeringen upprepade sitt åtagande att bekämpa korruption och antog ett nytt tvåårigt program med 11 fleråriga åtgärder i januari 2015. Vissa framsteg har gjorts i fråga om öppenhet och ansvarighet. En omfattande reform av den offentliga sektorn håller på att utarbetas. Inga framsteg har gjorts i fråga om resultatutvärderingar och förfaranden för kvalitetskontroll.

               (16)Kommissionen har inom ramen för den europeiska planeringsterminen gjort en omfattande analys av Sloveniens ekonomiska politik och offentliggjort den i 2015 års landsrapport. Kommissionen har också bedömt stabilitetsprogrammet och det nationella reformprogrammet samt uppföljningen till de rekommendationer Slovenien har fått tidigare år. Kommissionen har beaktat inte bara programmens relevans för hållbarheten i finanspolitiken och den socioekonomiska politiken i Slovenien utan också i vilken mån EU:s regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i Europeiska unionen genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på EU-nivå. Rekommendationerna inom ramen för den europeiska planeringsterminen återspeglas i rekommendationerna 1–4.

               (17)Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och denna bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet och stabilitetsprogrammet. Rekommendationerna enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 återspeglas i rekommendationerna 1–4.

               (18)I samband med den europeiska planeringsterminen har kommissionen dessutom analyserat den ekonomiska politiken i euroområdet som helhet. På grundval av analysen har rådet utfärdat särskilda rekommendationer till de medlemsstater som har euron som valuta. Slovenien bör också se till att de rekommendationerna genomförs fullt ut inom rimlig tid.

               HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Slovenien att under perioden 2015–2016 vidta följande åtgärder:

               1.Säkerställa en hållbar korrigering av det alltför höga underskottet 2015 och uppnå en finanspolitisk korrigering på 0,6 % av BNP mot det medelfristiga målet 2016. Anta lagen om finanspolitiska regler och se över lagen om offentliga finanser. Föra den långsiktiga reformen av pensionssystemet framåt. Senast i slutet av 2015 anta en reform av hälso- och sjukvården och långtidsvården.

               2.I samråd med arbetsmarknadens parter och i överensstämmelse med nationell praxis se över mekanismen för fastställande av minimilönen, särskilt bidragens roll, mot bakgrund av effekten på fattigdom bland förvärvsarbetande, skapande av arbetstillfällen och konkurrenskraft. Öka anställbarheten för lågutbildade och äldre arbetstagare. Vidta åtgärder för att ta itu med långtidsarbetslösheten och ge lämpliga incitament för att förlänga arbetslivet.

               3.Sänka andelen nödlidande lån i bankerna genom att införa specifika mål. Förbättra bankernas övervakningskapacitet när det gäller kreditrisker. Fortsätta med företagsomstruktureringarna och upprätthålla en stark företagsstyrning i förvaltningsbolaget för banktillgångar. Vidta åtgärder för att förbättra tillgången till finansiering för små och medelstora företag och mikroföretag. Anta en strategi för Slovenian Sovereign Holding med en tydlig klassificering av tillgångar, införa en årlig plan för förvaltning av tillgångar och tillämpa resultatkriterier.

               4.Se till att de reformer som antagits för att förbättra effektiviteten i civilrättsliga mål bidrar till att minska förfarandenas längd.

               Utfärdad i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordförande

                     (1)
                  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)
                  EUT L 306, 23.11.2011, s. 25.

                     (3)
                  COM(2015) 273.

                     (4)
                  P8_TA(2015)0067, P8_TA(2015)0068, P8_TA(2015)0069.

                     (5)
                  EUT L 140, 27.5.2013, s. 11.

                     (6)
                  C(2014) 8813 final.

                     (7)
                  COM (2014) 902.

                     (8)
                  COM(2014) 904.

                     (9)
                  SWD(2015) 43 final/2.


               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 13.5.2015
            COM(2015) 261 final
            Rekommendation till
            RÅDETS REKOMMENDATION
            om Kroatiens nationella reformprogram 2015,med avgivande av rådets yttrande om Kroatiens konvergensprogram 2015

               Rekommendation till

               RÅDETS REKOMMENDATION

               om Kroatiens nationella reformprogram 2015,

                  med avgivande av rådets yttrande om Kroatiens konvergensprogram 2015

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

               med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken
                  1
               , särskilt artikel 9.2,

               med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser
                  2
               , särskilt artikel 6.1,

               med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation
                  3
               ,

               med beaktande av Europaparlamentets resolutioner
                  4
               ,

               med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

               med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

               med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

               av följande skäl:

               (1)Den 26 mars 2010 antog Europeiska rådet kommissionens förslag till en ny strategi för tillväxt och sysselsättning, Europa 2020, som bygger på ökad samordning av den ekonomiska politiken. Strategin fokuserar på de nyckelområden där åtgärder behövs för att stärka förutsättningarna för hållbar tillväxt och konkurrenskraft i Europa.

               (2)Den 13 juli 2010 antog rådet på grundval av kommissionens förslag en rekommendation om de allmänna riktlinjerna för medlemsstaternas och unionens ekonomiska politik (2010–2014) och den 21 oktober 2010 ett beslut om riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik. Tillsammans utgör dessa de integrerade riktlinjer som medlemsstaterna uppmanades att beakta i sin nationella ekonomiska politik och sysselsättningspolitik.

               (3)Den 8 juli 2014 antog rådet en rekommendation om Kroatiens nationella reformprogram för 2014 och avgav ett yttrande om Kroatiens uppdaterade konvergensprogram för 2014.

               (4)Den 28 november 2014 antog kommissionen den årliga tillväxtöversikten
                  5
               , som inledde 2015 års europeiska planeringstermin för samordning av den ekonomiska politiken. Samma dag antog kommissionen på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011 även rapporten om varningsmekanismen
                  6
               , i vilken Kroatien angavs som en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning.

               (5)Den 18 december 2014 godkände Europeiska rådet prioriteringarna för att främja investeringar, skynda på strukturreformerna och fortsätta med en ansvarsfull, tillväxtfrämjande konsolidering av de offentliga finanserna.

               (6)Den 26 februari 2015 offentliggjorde kommissionen 2015 års landsrapport för Kroatien
                  7
               . Den innehöll en bedömning av hur väl Kroatien hade lyckats med de landspecifika rekommendationer som antogs den 8 juli 2014. Landsrapporten innehöll också resultaten av den fördjupade granskningen i enlighet med artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011. Av analysen drog kommissionen slutsatsen att Kroatien har alltför stora makroekonomiska obalanser som kräver kraftfulla politiska åtgärder och särskild övervakning. I ett läge präglat av dämpad tillväxt, eftersläpande omstrukturering av företag och nedslående förvärvsfrekvens har riskerna kopplade till svag konkurrenskraft, stor utlandsskuld, växande offentlig skuld i kombination med svag styrning i den offentliga sektorn ökat väsentligt.

               (7)I mars 2015 efter det att landsrapporten hade offentliggjorts inleddes en dialog mellan myndigheterna i Kroatien och kommissionen om de mest behövliga reformerna för att angripa de alltför stora makroekonomiska obalanserna. Myndigheterna förde en konstruktiv dialog och aviserade ett antal relevanta åtgärder, däribland sänkning av de skatteliknande avgifterna under 2016 och 2017, rationalisering av systemet med statliga instanser och regionala enheter inom den centrala statsförvaltningen, uppmuntran till frivilliga sammanslagningar av lokala självförvaltningsenheter, minskad rättsosäkerhet och en stärkt statlig revisionsmyndighet. Reformplaner på flera andra områden, t.ex. minskad administrativ börda för företagen och bättre styrning av statsägda företag, lades fram mer detaljerat. Men ambitionsnivån når fortfarande inte upp till förväntningarna på många områden, särskilt gäller detta skärpta regler för tidig pensionsavgång samt offentlig hantering och uppföljning av resultaten av utgiftsöversynen, även om vissa tillkommande åtgärder lades fram för att delvis kompensera för tillkortakommandena.

               (8)Kroatien omfattas för närvarande av stabilitets- och tillväxtpaktens korrigerande del. Regeringen planerar i sitt konvergensprogram 2015 att korrigera det alltför stora underskottet fram till 2017, vilket inte är i linje med den tidsfrist på 2016 som rådet rekommenderade. Regeringen planerar att gradvis minska det nominella underskottet till 5,0 % av BNP under 2015, 3,9 % under 2016 och vidare till 2,7 % av BNP under 2017. Enligt konvergensprogrammet förväntas den offentliga skulden nå en topp på 92,5 % av BNP under 2017 och därefter allmänt stabiliseras på 92,4 % av BNP under 2018. Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna förefaller ganska gynnsamt, eftersom tillväxten är jämförbar, medan de underliggande konsolideringsinsatserna är större i programmet än i kommissionens prognos. De åtgärder som ska stödja de planerade underskottsmålen från 2015 och framåt beskrivs bara delvis. På grundval av kommissionens vårprognos 2015 förväntas inte någon planenlig och hållbar korrigering av det alltför stora underskottet fram till 2016. Om man ser till mängden vidtagna diskretionära åtgärder var den finanspolitiska insatsen under 2014 i linje med rådets rekommendationer. Detta gäller också kumulativt över 2014 och 2015, trots det förväntade bortfallet under 2015. Men den (justerade) förändringen i det strukturella saldot 2014–2015 ligger under det rekommenderade värdet. Under 2016 ligger den finanspolitiska insatsen under rådets rekommendation. Det kommer därför att krävas ytterligare strukturåtgärder. Rådet anser, på grundval av sin bedömning av konvergensprogrammet och med beaktande av kommissionens vårprognos 2015, att det finns en risk för att Kroatien inte kommer att följa stabilitets- och tillväxtpaktens regler.

               (9)Den 23 april 2015 lade Kroatien fram sitt nationella reformprogram för 2015 och sitt konvergensprogram för 2015. För att beakta deras inbördes samband har de båda programmen bedömts samtidigt.

               (10)Kroatien ser för närvarande över sina utgifter i syfte att öka kostnadseffektiviteten framför allt hos utgifterna för löner, social trygghet och bidrag och skapa tillräckligt finanspolitiskt utrymme för att prioritera tillväxtfrämjande utgifter och investeringar. Kroatiens intäkter från periodisk fastighetsskatt som andel av BNP är bland de lägsta i EU. Åtgärder har vidtagits under det senaste året för att förbättra skattedisciplinen, även åtgärder mot momsbedrägeri, och nu behövs krafttag. Kroatiens finanspolitiska regelverk har skärpts genom nyligen genomförda reformer, men stora utmaningar kvarstår. Svagheter när det gäller effektiv utgiftsstyrning och konsekvent tillämpning av budgetbegränsningar inverkar negativt på den finanspolitiska beslutsprocessen och revisionsresultaten. Den snabbväxande offentliga skulden kräver mycket kraftfullare tag.

               (11)Pensionssystemet lider av väldigt många tidiga pensionsavgångar, ett alltför generöst system för tidig pensionsavgång i vissa yrken och en uppsjö av särskilda system. Tidig pensionsavgång underlättas genom jämförelsevis liten nedsättning av pensionen eller ingen alls för vissa arbetstagare. Gapet mellan den lägsta möjliga pensionsåldern och den lagstadgade pensionsåldern är också stort jämfört med EU-genomsnittet på mindre än tre år. Systemet är vidare mycket fragmenterat, vilket sätter utbetalningarna till normala pensioner under press. Till följd av detta är nyttoförhållandet i pensionssystemet lägre än i de flesta medlemsstaterna, trots utgifter på jämförbar nivå. När det gäller hälso- och sjukvården, skapar eftersläpningen i betalningar finanspolitiska risker. Åtgärder har inletts för att rationalisera finansieringen av sjukhusen, men det finns genomföranderisker. Ökningen i budgeten med 10 % täcker endast delvis finansieringsbehoven. Ytterligare effektivitetsvinster måste göras för att helt få bort skulderna fram till 2017.

               (12)Begränsad löneanpassning under perioden efter krisen förvärrade den negativa effekten på sysselsättningen. Den omfattande analys av hur löner sätts som fullföljdes 2014 visade att systemet inte är tillräckligt flexibelt för anpassning till förändringar i den makroekonomiska omgivningen. Särskilda svagheter står att finna i de stora skillnaderna mellan den privata och den offentliga sektorn, inklusive statsägda företag, bruket att låta kollektivavtalen omfatta parter som inte undertecknat avtalet och svårigheter att avsluta föråldrade överenskommelser. Analysen behöver följas upp med konkreta politiska åtgärder. Det är också viktigt att övervaka effekterna av arbetsmarknadsreformen 2013–2014.

               (13)Den arbetsföra befolkningens storlek påverkas negativt av att befolkningen åldras i snabb takt i kombination med låg förvärvsfrekvens, särskilt bland unga människor och arbetstagare över 50. Trots att den aktiva arbetsmarknadspolitiken har ökat i både omfång och anslag når man inte tillräckligt många långtidsarbetslösa, äldre arbetstagare och unga människor som varken studerar eller arbetar. Andelen högskoleutbildade är bland de lägsta i EU. Kompetensglapp och svagheter i utbildningssystemen verkar avskräckande inför valet att påbörja högre utbildning. Den informella ekonomins storlek är och förblir en utmaning och medför mycket odeklarerat arbete. De åtgärder som kommissionen för bekämpning av odeklarerat arbete angav mot slutet av 2014 behöver nu genomföras. Det finns för närvarande över 80 olika sociala förmåner och program. Konsolideringen av förmåner har påbörjats, men ytterligare reformarbete krävs under 2015 för att förbättra förmånernas täckning och lämplighet.

               (14)Arbetsfördelningen mellan nationella och lokala nivåer är komplicerad och fragmenterad, vilket underminerar förvaltningen av de offentliga finanserna och styrningen av de offentliga utgifterna. Den nuvarande fördelningen av politiska funktioner i kombination med administrativa svagheter hos lokalmyndigheterna påverkar direkt ett antal områden, t.ex. skatteuppbörd, utbetalning av sociala förmåner, förvaltning av de europeiska struktur- och investeringsfonderna, offentlig upphandling och tillhandahållande av offentliga tjänster. En tillfällig åtgärd som myndigheterna planerar är att upprätta system som leder till frivilliga sammanslagningar eller samordning av självförvaltningsenheter. I den centrala förvaltningen har reformer och rationalisering av systemet med statliga instanser gått framåt på grundval av den analys som färdigställdes 2014.

               (15)Kroatiens näringsliv lider av stora systembrister, däribland instabilt regelverk, svag rättslig kvalitetsstyrning, höga kostnader för regelefterlevnad, diskriminerande förfaranden och stora hinder för tjänsteleverantörer, hög administrativ börda, en brokig flora av skatteliknande avgifter, liten insyn och förutsägbarhet i förvaltningsorganens arbete, särskilt på lokal nivå, ojämnt utvecklade elektroniska kommunikationskanaler samt långdragna rättsliga förfaranden, särskilt i handelsdomstolar, där en uppgradering av handläggningen behövs. Den nya strategin mot korruption saknar fokus och är inte tillräckligt detaljerad. Detta bör angripas i en handlingsplan för att genomföra strategin.

               (16)Tillsynen över offentliga företag är ofullständig när det gäller företag som arbetar på lokal nivå och dotterbolag till stora offentliga företag. Myndigheterna planerar att inskränka antalet ”strategiska” företag och intensifiera privatiseringsarbetet. Bättre kvalitet på styrning behövs, även i form av stärkt och samordnad övervakning av olika statsägda företag. Val av styrelsemedlemmar sker utan insyn och kraven på kvalifikationer är förhållandevis små, vilket hämmar sund förvaltning av offentlig egendom.

               (17)Att etablera ett verksamt och genomsynligt regelverk för tidiga insatser vid insolvens är en nyckelåtgärd som skulle lätta på det avsevärda tryck att minska skuldsättningen som tynger företagen i Kroatien och främja en företagskultur inriktad på tidig omstrukturering och en ”andra chans”. En utvärdering av lagstiftningen vid insolvens visar att det nuvarande regelverkets effektivitet är bland de lägsta i EU. En reform av regelverket vid insolvens har påbörjats och ska antas av parlamentet under första halvåret 2015. Kroatiska banken för återuppbyggnad och utveckling skulle kunna spela en central roll i Kroatiens återhämtning. Den är direkt exponerad mot kreditrisker, vilket kan påverka de offentliga finanserna. Det är viktigt att den underkastas tillsyn och stark bolagsstyrning. Det finns också utrymme för att förbättra former och genomsynlighet när det gäller ledningens ansvar och rapporteringskyldighet. Sedan valutarelaterade kreditrisker blivit en realitet behövs det en lösning på lång sikt som är proportionerlig och rättvis samt rättsligt solid och inriktad på att hjälpa de mest utsatta låntagarna.

               (18)Kommissionen har inom ramen för den europeiska planeringsterminen gjort en omfattande analys av Kroatiens ekonomiska politik och offentliggjort den i 2015 års landsrapport. Kommissionen har också bedömt konvergensprogrammet och det nationella reformprogrammet och hur Kroatien hörsammat de rekommendationer man fått under tidigare år. Kommissionen har beaktat inte bara programmens relevans för hållbarheten i finanspolitiken och den socioekonomiska politiken i Kroatien utan även i vilken utsträckning EU:s regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i unionen genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på EU-nivå. Rekommendationerna inom ramen för den europeiska planeringsterminen återspeglas i rekommendationerna 1–6.

               (19)Mot bakgrund av denna bedömning har rådet granskat Kroatiens konvergensprogram, och dess yttrande
                  8
                återspeglas särskilt i rekommendation 1.

               (20)Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och denna bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet och konvergensprogrammet. Dess rekommendationer enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 återspeglas i rekommendationerna 1–6.

               HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Kroatien att under 2015 och 2016 vidta följande åtgärder:

               1.Säkerställa hållbar korrigering av det alltför stora underskottet fram till 2016 genom att vidta nödvändiga åtgärder 2015 och stärka budgetstrategin 2016. Offentliggöra resultaten av utgiftsöversynen och följa upp med genomförandeåtgärder. Förbättra utgiftsstyrning på central och lokal nivå, särskilt genom att införa sanktioner för instanser som spränger utgiftstak i budgeten. Anta lagen om finanspolitiskt ansvar och stärka den statliga revisionsmyndighetens kapacitet. Införa en periodisk fastighetsskatt och förbättra efterlevnaden av momsreglerna. Stärka förvaltningen av den offentliga skulden, särskilt genom att varje år offentliggöra en skuldförvaltningsstrategi och säkra tillräcklig finansiering.

               2.Göra tidig pensionsavgång mindre attraktivt genom större nedsättning av pensionen vid tidig avgång. Förbättra lämplighet och verkan hos pensionsutbetalningarna genom att skärpa definitionen av tunga och farliga yrken. Tackla de finanspolitiska riskerna i hälso- och sjukvården.

               3.Tackla svagheterna i lönesättningssystemet i samråd med arbetsmarknadsparterna och i enlighet med nationell praxis för att främja lönernas samstämmighet med produktivitetsförhållanden och makroekonomiska förhållanden. Stärka incitamenten för arbetslösa och förvärvsinaktiva att ta betald anställning. Mot bakgrund av 2014 års översyn, genomföra reformen av socialförsäkringssystemet och ytterliga konsolidera de sociala förmånerna genom att rikta dem bättre och undanröja överlappningar.

               4.Minska splittring och överlappning mellan central och lokal förvaltning genom att föreslå en ny arbetsfördelning och rationalisera systemet med statliga instanser. Öka öppenheten och ansvarsskyldigheten i offentligt ägda företag, särskilt när det gäller tillsättning av tjänster i ledningen och kvalifikationskrav. Påskynda förteckning av minoritetsandelsposter i offentliga företag och vid privatisering.

               5.Väsentligt minska skatteliknande avgifter och avlägsna stora hinder för tjänsteleverantörer. Föreslå och genomföra åtgärder för att förbättra effektiviteten och kvaliteten i rättssystemet, särskilt i handelsdomstolar.

               6.Stärka regelverket för företag före och vid insolvens för att underlätta skuldsanering och inrätta ett insolvensförfarande för enskilda. Stärka den finansiella sektorns kapacitet att stödja återhämtningen med hänsyn till risker genererade av stora nödlidande företagslån och bolån i utländsk valuta samt svag styrning i vissa institutioner.

               Utfärdad i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordförande

                     (1)
                  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)
                  EUT L 306, 23.11.2011, s. 25.

                     (3)
                  COM(2015) 261.

                     (4)
                  P8_TA(2015)0067, P8_TA(2015)0068, P8_TA(2015)0069.

                     (5)
                  COM(2014) 902.

                     (6)
                  COM(2014) 904.

                     (7)
                  SWD(2015) 30 final.

                     (8)
                  Enligt artikel 9.2 i rådets förordning (EG) nr 1466/97.