title: Europeiska systemrisknämndens rekommendation av den 2 juni 2022 om ändring av rekommendation ESRB/2015/2 om bedömningen av gränsöverskridande effekter och frivillig ömsesidighet för makrotillsynsåtgärder (ESRB/2022/4) 2022/C 286/01

text:
                  27.7.2022

                  SV

                  Europeiska unionens officiella tidning

                  C 286/1

         EUROPEISKA SYSTEMRISKNÄMNDENS REKOMMENDATION
         av den 2 juni 2022
         om ändring av rekommendation ESRB/2015/2 om bedömningen av gränsöverskridande effekter och frivillig ömsesidighet för makrotillsynsåtgärder
         (ESRB/2022/4)
         (2022/C 286/01)
         EUROPEISKA SYSTEMRISKNÄMNDENS STYRELSE HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
         med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
         med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (1), särskilt bilaga IX,
         med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1092/2010 av den 24 november 2010 om makrotillsyn av det finansiella systemet på EU-nivå och om inrättande av en europeisk systemrisknämnd (2), särskilt artiklarna 3 och 16–18,
         med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2013/36 av den 26 juni 2013 om behörighet att utöva verksamhet i kreditinstitut och om tillsyn av kreditinstitut och värdepappersföretag, om ändring av direktiv 2002/87/EG och om upphävande av direktiv 2006/48/EG och 2006/49/EG (3), särskilt avsnitt II i kapitel 4 i avdelning VII,
         med beaktande av Europeiska systemrisknämndens beslut ESRB/2011/1 av den 20 januari 2011 om arbetsordningen för Europeiska systemrisknämnden (4), särskilt artiklarna 18–20, och
         av följande skäl:

                     (1)

                     För att säkerställa effektiva och konsekventa nationella makrotillsynsåtgärder är det viktigt att komplettera erkännandet enligt unionsrätten med frivillig ömsesidighet.

                     (2)

                     Ramverket för frivillig ömsesidighet för makrotillsynsåtgärder som framgår av Europeiska systemrisknämndens rekommendation ESRB/2015/2 (5) har som mål att alla exponeringsbaserade makrotillsynsåtgärder som aktiveras i en medlemsstat även vidtas i andra medlemsstater.

                     (3)

                     I Europeiska systemrisknämndens beslut ESRB/2017/4 (6) rekommenderas att den relevanta aktiverande myndigheten föreslår ett maximalt relevant tröskelvärde när den lämnar en ansökan om ömsesidighet till Europeiska systemrisknämnden (ESRB), under vilket en individuell finansiell tjänsteleverantörs exponering mot den identifierade makrotillsynsrisken i den jurisdiktionen där den relevanta aktiverande myndigheten tillämpar makrotillsynsåtgärden i fråga ej anses väsentlig. ESRB får vid behov rekommendera ett annat tröskelvärde.

                     (4)

                     Den 10 mars 2022 (7) informerade Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht (BaFin), i egenskap av utsedd myndighet i enlighet med artikel 133.10 i direktiv 2013/36/EU, ESRB om att den avser att fastställa ett systemriskbuffertvärde enligt artikel 133.9 i det direktivet för alla exponeringar (dvs. hushållsexponeringar och icke-hushållsexponeringar) mot fysiska och juridiska personer där säkerhet ställts i form av bostadsfastighet belägen i Tyskland. Systemriskbuffertvärdet kommer att tillämpas på i) kreditinstitut som är auktoriserade i Tyskland och som tillämpar interna modeller (internmetoden) för att beräkna sina riskvägda exponeringsbelopp, och ii) kreditinstitut som är auktoriserade i Tyskland och använder schablonmetoden för att beräkna sina riskvägda exponeringsbelopp för exponeringar som är fullt ut säkrade genom panträtt i bostadsfastighet i enlighet med artikel 125.2 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 575/2013 (8).

                     (5)

                     Denna åtgärd trädde i kraft den 1 april 2022 och ska tillämpas av kreditinstitut med tillstånd i Tyskland från och med den 1 februari 2023. Åtgärden kommer att bedömas på nytt minst vartannat år, i enlighet med bestämmelserna i direktiv 2013/36/EU. Dessutom kommer BaFin att bevaka hur de risker som omfattas av systemriskbufferten utvecklas, och vid behov justera buffertvärdet.

                     (6)

                     Den 10 mars 2022 (9) inkom BaFin med en ansökan till ESRB om ömsesidighet avseende ett systemriskbuffertvärde enligt artikel 134.5 i direktiv 2013/36/EU.

                     (7)

                     Baserat på BaFins ansökan om att andra medlemsstater ska vidta motsvarande åtgärder, och för att förhindra negativa gränsöverskridande effekter (t.ex. regelarbitrage) som kan bli resultatet av genomförandet av de makrotillsynsåtgärder som kommer att tillämpas i Tyskland, har Europeiska systemrisknämndens styrelse beslutat att också inkludera denna åtgärd på den förteckning över makrotillsynsåtgärder som bör antas baserat på ömsesidighet inom ramen för rekommendation ESRB/2015/2.

                     (8)

                     Rekommendation ESRB/2015/2 bör därför ändras i enlighet med detta.

               HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.

            Ändringar

         Rekommendation ESRB/2015/2 ska ändras på följande sätt:

                     1.

                     Avsnitt 1, delrekommendation C.1 ska ersättas med följande:

                                 ”1.

                                 Det rekommenderas att de relevanta myndigheterna antar motsvarande makrotillsynsåtgärder som antagits av andra relevanta myndigheter om detta rekommenderas av ESRB. Det rekommenderas att följande åtgärder, som beskrivs mer i detalj i bilagan, antas baserat på ömsesidighet:

                                             Belgien:

                                                         —

                                                         Ett systemriskbuffertvärde på 9 procent på alla IRB-hushållsexponeringar mot fysiska personer där säkerhet ställts i form av bostadsfastighet belägen i Belgien.

                                             Tyskland:

                                                         —

                                                         Ett systemriskbuffertvärde på 2 procent på alla i) exponeringar från interna modeller (internmetoden) där säkerhet ställts i form av bostadsfastighet belägen i Tyskland, och ii) alla exponeringar från schablonmetoden som är fullt ut säkrade av panträtt i bostadsfastighet, som avses i artikel 125.2 i Europaparlamentets och rådets förordning (*1) (EU) nr 575/2013, som är belägna i Tyskland.

                                             Frankrike:

                                                         —

                                                         En skärpning av gränsen för stora exponeringar enligt artikel 395.1 i förordning (EU) nr 575/2013 vad gäller exponeringar mot högt skuldsatta stora icke-finansiella företag som har sitt säte i Frankrike till 5 procent av kärnprimärkapitalet, vilken i enlighet med artikel 458.2 d ii i förordning (EU) nr 575/2013 ska tillämpas på globalt systemviktiga institut och andra systemviktiga institut på högsta konsolideringsnivå inom sin banktillsynsperimeter.

                                             Litauen

                                                         —

                                                         Ett systemriskbuffertvärde på 2 procent på alla hushållsexponeringar mot fysiska personer i Litauen där säkerhet ställts i form av bostadsfastighet.

                                             Luxemburg:

                                                         —

                                                         rättsligen bindande begränsningar av belåningsgraden (LTV-kvoten) för nya lån avseende bostadsfastigheter belägna i Luxemburg, där LTV-kvoten skiljer sig efter låntagarkategori:

                                                                     a)

                                                                     En LTV-kvot på 100 % för förstagångsköpare som köper sin huvudbostad.

                                                                     b)

                                                                     En LTV-kvot på 90 % för andra köpare (ej förstagångsköpare) som köper sin huvudbostad. Denna begränsning genomförs proportionellt via en buffert för hela låneportföljen. Långivare får bevilja maximalt 15 % av alla nya bostadslån som beviljas sådana låntagare en LTV-kvot över 90 % men under det högsta tillåtna värdet på 100 %).

                                                                     c)

                                                                     En LTV-kvot på 80 % för andra bostadslån (inklusive förvärv för uthyrning).

                                             Nederländerna:

                                                         —

                                                         En lägsta genomsnittlig riskvikt tillämpad i enlighet med artikel 458.2 d vi i förordning (EU) nr 575/2013 för kreditinstitut med auktorisation i Nederländerna som tillämpar interna modeller (IRB-modeller) för att beräkna lagstadgade kapitalkrav avseende sina exponeringar gentemot privatpersoner vilka säkerställs genom inteckningar i bostäder belägna i Nederländerna. För varje enskild exponeringspost som omfattas av denna åtgärd, åsätts en riskvikt om 12 procent på den del av lånet som inte överstiger 55 procent av marknadsvärdet på den bostad som ställts som säkerhet för lånet, och en riskvikt om 45 procent åsätts den återstående delen av lånet. Portföljens lägsta genomsnittlig riskvikt är det exponeringsvägda genomsnittet av riskvikterna på de individuella lånen.

                                             Norge:

                                                         —

                                                         Ett systemriskbuffertvärde motsvarande 4,5 % för exponeringar i Norge tillämpas, i enlighet med artikel 133 i direktiv 2013/36/EU, såsom tillämpligt på och i Norge den 1 januari 2020, enligt bestämmelserna i avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (*2) (EES-avtalet) (nedan kallat CRD såsom tillämpligt på och i Norge den 1 januari 2020), för alla kreditinstitut som är auktoriserade i Norge.

                                                         —

                                                         Ett genomsnittligt riskviktsgolv på 20 % avseende exponeringar gentemot bostadsfastigheter i Norge tillämpas, i enlighet med artikel 458.2 d vi i förordning (EU) nr 575/2013, såsom tillämplig på och i Norge den 1 januari 2020 enligt bestämmelserna EES-avtalet (nedan kallat CRR såsom tillämplig på och i Norge den 1 januari 2020), för kreditinstitut som är auktoriserade i Norge och som tillämpar interna modeller (internmetoden) för att beräkna de lagstadgade kapitalkraven.

                                                         —

                                                         Ett genomsnittligt riskviktsgolv på 35% avseende exponeringar gentemot kommersiella fastigheter i Norge tillämpas, i enlighet med artikel 458.2 d vi i CRR såsom tillämplig på och i Norge den 1 januari 2020, för kreditinstitut som är auktoriserade i Norge och som tillämpar interna modeller (internmetoden) för att beräkna de lagstadgade kapitalkraven.

                                             Sverige:

                                                         —

                                                         Ett för varje kreditinstitut specifikt golv om 25 procent för den exponeringsviktade genomsnittliga riskvikten som tillämpas på portföljen av hushållsexponeringar mot gäldenärer med hemvist i Sverige som säkras genom fastigheter i enlighet med artikel 458.2 d led vi i förordning (EU) nr 575/2013, för kreditinstitut som har tillstånd i Sverige och tillämpar internmetoden (IRB) för att beräkna de lagstadgade kapitalkraven.”

                        (*1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 575/2013 av den 26 juni 2013 om tillsynskrav för kreditinstitut och värdepappersföretag och om ändring av förordning (EU) nr 648/2012 (EGT L 176, 27.6.2013, s. 1)."

                        (*2)  EGT L 1, 3.1.1994, s. 3.”."

                     2.

                     Bilagan ska ersättas med bilagan till den här rekommendationen.

            Utfärdad i Frankfurt am Main den 2 juni 2022.

                  På ESRB-styrelsens vägnar

               Francesco MAZZAFERRO

                  Chef för ESRB:s sekretariat

            (1)  EGT L 1, 3.1.1994, s 3.

            (2)  EUT L 331, 15.12.2010, s 1.

            (3)  EUT L 176, 27.6.2013, s. 338.

            (4)  EUT C 58, 24.2.2011, s. 4.

            (5)  Europeiska systemrisknämndens rekommendation ESRB/2015/2 av den 15 december 2015 om bedömningen av gränsöverskridande effekter och frivillig ömsesidighet för makrotillsynsåtgärder (EUT C 97, 12.3.2016, s. 9).

            (6)  Europeiska systemrisknämndens rekommendation ESRB/2017/4 av den 20 oktober 2017 om ändring av rekommendation ESRB/2015/2 om bedömningen av gränsöverskridande effekter och frivillig ömsesidighet för makrotillsynsåtgärder (EUT C 431, 15.12.2017, s. 1).

            (7)  Ett första meddelande skickades till ESRB den 24 februari 2022. En ny version av meddelandet skickades till ESRB den 10 mars 2022.

            (8)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 575/2013 av den 26 juni 2013 om tillsynskrav för kreditinstitut och om ändring av förordning (EU) nr 648/2012 (EUT L 176, 27.6.2013, s. 1).

            (9)  Ett första meddelande skickades till ESRB den 24 februari 2022. En ny version av meddelandet skickades till ESRB den 10 mars 2022.

            BILAGA
            Bilagan till rekommendation ESRB/2015/2 ska ersättas med följande:

                     ”BILAGA

                        Belgien

                           Ett systemriskbuffertvärde på 9 procent på alla IRB-hushållsexponeringar där säkerhet ställts i form av bostadsfastighet belägen i Belgien.

                     I.   Beskrivning av åtgärden

                                 1.

                                 Den belgiska åtgärden, tillämpad i enlighet med artikel 133 i direktiv 2013/36/EU, inför ett systemriskbuffertvärde på 9 procent på alla IRB-hushållsexponeringar mot fysiska personer där säkerhet ställts i form av bostadsfastighet belägen i Belgien (både nödlidande och icke-nödlidande exponeringar).

                           II.   Ömsesidighet

                                 2.

                                 Relevanta myndigheter bör anta motsvarande åtgärd som antagits i Belgien genom att tillämpa denna på IRB-hushållsexponeringar mot fysiska personer där säkerhet ställts i form av bostadsfastighet belägen i Belgien (både nödlidande och icke-nödlidande exponeringar). Alternativt kan ömsesidighet för åtgärden uppnås genom att använda följande COREP-rapportering: IRB-hushållsexponeringar där säkerhet ställts i form av bostadsfastighet gentemot personer som befinner sig i Belgien (både nödlidande och icke-nödlidande exponeringar)

                                 3.

                                 Om samma makrotillsynsåtgärd inte kan antas enligt den nationella lagstiftningen rekommenderas de relevanta myndigheterna, efter samråd med ESRB, tillämpa sådana makrotillsynsåtgärder i enlighet med sin nationella lagstiftning som bäst motsvarar de åtgärder som beskrivs ovan, inklusive antagandet av tillsynsåtgärder och utövandet av tillsynsbefogenheter enligt avdelning VII, kapitel 2, avsnitt IV i direktiv 2013/36/EU. Det rekommenderas att relevanta myndigheter antar motsvarande åtgärder inom fyra månader efter det att denna rekommendation har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

                           III.   Relevant tröskelvärde

                                 4.

                                 Åtgärden kompletteras av ett institutspecifikt relevant tröskelvärde för en eventuell tillämpning av de minimis-principen av relevanta myndigheter som vidtar motsvarande åtgärder. Institut får undantas från kravet på systemriskbuffert om deras relevanta sektorexponeringar inte överstiger 2 miljarder euro. Beslut om ömsesidighet behövs därför bara om det institutspecifika tröskelvärdet överskrids.

                                 5.

                                 I överensstämmelse med avsnitt 2.2.1 i rekommendation ESRB/2015/2 är tröskelvärdet motsvarande 2 miljarder euro ett rekommenderat maximalt tröskelvärde. Berörda myndigheter som antar ömsesidiga åtgärder får därför, istället för att tillämpa det rekommenderade tröskelvärdet, anta ett lägre tröskelvärde för sina jurisdiktioner om detta är lämpligt, eller anta motsvarande åtgärder utan att använda ett relevant tröskelvärde.

                        Tyskland

                     I.   Beskrivning av åtgärden

                                 1.

                                 Den tyska åtgärden, tillämpad i enlighet med artikel 133 i direktiv 2013/36/EU, fastställer ett systemriskbuffertvärde på 2 procent för alla exponeringar (dvs. hushållsexponeringar och icke-hushållsexponeringar) mot fysiska och juridiska personer där säkerhet ställts i form av bostadsfastighet belägen i Tyskland. Åtgärden kommer att tillämpas på i) kreditinstitut som är auktoriserade i Tyskland och som tillämpar interna modeller (internmetoden) för att beräkna sina riskvägda exponeringsbelopp där säkerhet ställts i form av bostadsfastighet belägen i Tyskland, och ii) kreditinstitut som är auktoriserade i Tyskland och använder schablonmetoden för att beräkna sina riskvägda exponeringsbelopp för exponeringar som är fullt ut säkrade genom panträtt i bostadsfastighet enligt vad som avses i artikel 125.2 i förordning (EU) nr 575/2013 och är belägna i Tyskland.

                           II.   Ömsesidighet

                                 2.

                                 Det rekommenderas att relevanta myndigheter antar motsvarande åtgärder som antagits i Tyskland genom att tillämpa dessa på nationellt auktoriserade kreditinstitut.

                                 3.

                                 Om samma makrotillsynsåtgärd inte kan antas enligt den nationella lagstiftningen rekommenderas de relevanta myndigheterna, efter samråd med ESRB, tillämpa sådana makrotillsynsåtgärder i enlighet med sin nationella lagstiftning som bäst motsvarar de åtgärder som beskrivs ovan, inklusive antagandet av tillsynsåtgärder och utövandet av tillsynsbefogenheter enligt avdelning VII, kapitel 2, avsnitt IV i direktiv 2013/36/EU.

                                 4.

                                 Det rekommenderas att de relevanta myndigheterna säkerställer att de motsvarande åtgärderna är i kraft och tillämpas från och med den 1 februari 2023.

                           III.   Relevant tröskelvärde

                                 5.

                                 Åtgärden kompletteras av ett institutspecifikt relevant tröskelvärde för en eventuell tillämpning av de minimis-principen av relevanta myndigheter som vidtar motsvarande åtgärder. Kreditinstituten får undantas från kravet på systemriskbuffert om deras relevanta sektorexponeringar inte överstiger 10 miljarder euro. Beslut om ömsesidighet behövs därför bara om det institutspecifika tröskelvärdet överskrids.

                                 6.

                                 De relevanta myndigheterna bör bevaka de relevanta tröskelvärdena. I överensstämmelse med avsnitt 2.2.1 i rekommendation ESRB/2015/2 är tröskelvärdet motsvarande 10 miljarder euro ett rekommenderat maximalt tröskelvärde. Berörda myndigheter som antar ömsesidiga åtgärder får därför, istället för att tillämpa det rekommenderade tröskelvärdet, anta ett lägre tröskelvärde för sina jurisdiktioner om detta är lämpligt, eller anta motsvarande åtgärder utan att använda ett relevant tröskelvärde.

                        Frankrike

                           En skärpning av gränsen för stora exponeringar enligt artikel 395.1 i förordning (EU) nr 575/2013 vad gäller exponeringar mot högt skuldsatta stora icke-finansiella företag som har sitt säte i Frankrike till 5 procent av kärnprimärkapitalet, vilken i enlighet med artikel 458.2 d ii i förordning (EU) nr 575/2013 ska tillämpas på globalt systemviktiga institut och andra systemviktiga institut på högsta konsolideringsnivå inom sin banktillsynsperimeter.

                     I.   Beskrivning av åtgärden

                                 1.

                                 Den franska åtgärden, som tillämpas i enlighet med artikel 458.2 d ii i förordning (EU) nr 575/2013 och införs för globalt systemviktiga institut och andra systemviktiga institut på högsta konsolideringsnivå inom sin banktillsynsperimeter (inte på undergruppsnivå), omfattar en skärpning av gränsen för stora exponeringar vad gäller exponeringar mot högt skuldsatta stora icke-finansiella företag som har sitt säte i Frankrike till 5 procent av deras kärnprimärkapital.

                                 2.

                                 Ett icke-finansiellt företag definieras som en privaträttslig fysisk eller juridisk person som har sitt säte i Frankrike, och som på sin nivå respektive på högsta konsolideringsnivå ingår i sektorn icke-finansiella företag enligt definitionen i punkt 2.45 i bilaga A till Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 549/2013 (*1).

                                 3.

                                 Åtgärden är tillämplig på exponeringar mot icke-finansiella företag som har sitt säte i Frankrike samt på exponeringar mot grupper av icke-finansiella företag med inbördes anknytning enligt följande:

                                             a)

                                             För icke-finansiella företag som ingår i en grupp av icke-finansiella företag med inbördes anknytning som har sitt säte på högsta konsolideringsnivå i Frankrike, är åtgärden tillämplig på summan av nettoexponeringarna mot gruppen och alla dess enheter med inbördes anknytning i den mening som avses i artikel 4.1.39 i förordning nr 575/2013.

                                             b)

                                             För icke-finansiella företag som ingår i en grupp av icke-finansiella företag med inbördes anknytning som har sitt säte på högsta konsolideringsnivå utanför Frankrike, är åtgärden tillämplig på summan av

                                                         i)

                                                         exponeringar mot icke-finansiella företag som har sitt säte i Frankrike,

                                                         ii)

                                                         exponeringar mot enheter i Frankrike eller utomlands som icke-finansiella företag enligt punkt i har direkt eller indirekt kontroll över i den mening som avses i artikel 4.1.39 i förordning nr 575/2013,

                                                         iii)

                                                         exponeringar mot enheter i Frankrike eller utomlands som är ekonomiskt beroende av icke-finansiella företag enligt punkt i i den mening som avses i artikel 4.1.39 i förordning nr 575/2013.

                           Åtgärden omfattar därför inte icke-finansiella företag som inte har sitt säte i Frankrike eller icke-finansiella företag som inte är ett dotterbolag eller en ekonomiskt beroende enhet i, och som inte direkt eller indirekt kontrolleras av, ett icke-finansiellt företag som har sitt säte i Frankrike.
                     I enlighet med artikel 395.1 i förordning (EU) nr 575/2013 är åtgärden tillämplig med hänsyn tagen till effekten av kreditriskreducerande metoder samt undantag enligt artiklarna 399–403 i förordning (EU) nr 575/2013.

                                 4.

                                 Ett globalt systemviktigt institut eller annat systemviktigt institut måste bedöma ett icke-finansiellt företag som har sitt säte i Frankrike som stort om dess ursprungliga exponering mot det icke-finansiella företaget, eller mot gruppen av icke-finansiella företag med inbördes anknytning enligt punkt 3, uppgår till minst 300 miljoner euro. Det ursprungliga exponeringsvärdet beräknas i enlighet med artiklarna 389 och 390 i förordning (EU) nr 575/2013 utan hänsyn tagen till effekten av kreditriskreducerande metoder samt undantag enligt artiklarna 399–403 i förordning (EU) nr 575/2013, såsom rapporterats i enlighet med artikel 9 i kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 680/2014 (*2).

                                 5.

                                 Ett icke-finansiellt företag bedöms som högt skuldsatt om det har en skuldsättningsgrad över 100 procent och en finansieringstäckningsgrad under 3, beräknat på högsta gruppkonsolideringsnivå enligt följande:

                                             a)

                                             Bruttosoliditetsgrad är kvoten mellan den totala skulden minus likvida medel och eget kapital.

                                             b)

                                             Finansieringstäckningsgrad är kvoten mellan å ena sidan förädlingsvärde plus driftssubventioner minus i) löner, ii) rörelserelaterade skatter och avgifter, iii) övriga ordinarie nettorörelsekostnader exklusive nettoräntor och liknande kostnader, samt iv) avskrivningar och amorteringar, och å andra sidan räntor och liknande kostnader.

                           Dessa kvoter beräknas baserat på redovisningsaggregat som definieras i enlighet med tillämpliga standarder, såsom framgår av det icke-finansiella företagets redovisning, som vid behov har godkänts av en auktoriserad revisor.
                     II.   Ömsesidighet

                                 6.

                                 Relevanta myndigheter bör anta motsvarande åtgärder som antagits i Frankrike genom att tillämpa dessa på nationellt auktoriserade globalt systemviktiga institut och andra systemviktiga institut på högsta konsolideringsnivå inom jurisdiktionen för sin banktillsynsperimeter.

                                 7.

                                 Om samma makrotillsynsåtgärd inte kan antas enligt den nationella lagstiftningen i enlighet med delrekommendation C.2 rekommenderas det att de relevanta myndigheterna, efter samråd med ESRB, antar en sådan makrotillsynsåtgärd i enlighet med den nationella lagstiftning som bäst motsvarar den aktiverade makrotillsynsåtgärden. Det rekommenderas att relevanta myndigheter antar motsvarande åtgärder inom sex månader efter det att denna rekommendation har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

                           III.   Relevant tröskelvärde

                                 8.

                                 Åtgärden kompletteras av ett kombinerat relevant tröskelvärde för en eventuell tillämpning av de minimis-principen av relevanta myndigheter som vidtar motsvarande åtgärder, bestående av.

                                             a)

                                             Ett tröskelvärde på 2 miljarder euro för de totala ursprungliga exponeringarna för nationellt auktoriserade globalt systemviktiga institut och andra systemviktiga institut på högsta konsolideringsnivå inom sin banktillsynsperimeter gentemot den franska sektorn icke-finansiella företag.

                                             b)

                                             Ett tröskelvärde på 300 miljoner euro för nationellt auktoriserade globalt systemviktiga institut och andra systemviktiga institut motsvarande eller överstigande det tröskelvärde som anges i punkt a för

                                                         i)

                                                         en enstaka ursprunglig exponering mot ett icke-finansiellt företag som har sitt säte i Frankrike,

                                                         ii)

                                                         summan av ursprungliga exponeringar mot en grupp av icke-finansiella företag med inbördes anknytning som har sitt säte på högsta konsolideringsnivå i Frankrike, beräknat i enlighet med punkt 3 a,

                                                         iii)

                                                         summan av ursprungliga exponeringar mot icke-finansiella företag som har sitt säte i Frankrike och som ingår i en grupp av icke-finansiella företag med inbördes anknytning som har sitt säte på högsta konsolideringsnivå utanför Frankrike såsom rapporterats i mallarna C 28.00 och C 29.00 i bilaga VIII till genomförandeförordning (EU) nr 680/2014.

                                             c)

                                             Ett tröskelvärde på 5 procent av de globalt systemviktiga institutens och de andra systemviktiga institutens kärnprimärkapital på högsta konsolideringsnivå, för exponeringar identifierade under punkt b med hänsyn tagen till effekten av kreditriskreducerande metoder samt undantag enligt artiklarna 399–403 i förordning (EU) nr 575/2013.

                           De tröskelvärden som avses i punkterna b och c ska tillämpas oberoende av om enheten eller det icke-finansiella företaget är högt skuldsatt eller ej.
                     Det ursprungliga exponeringsvärdet enligt punkterna a och b beräknas i enlighet med artiklarna 389 och 390 i förordning (EU) nr 575/2013 utan hänsyn tagen till effekten av kreditriskreducerande metoder samt undantag enligt artiklarna 399–403 i förordning (EU) nr 575/2013, såsom rapporterats i enlighet med artikel 9 i kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 680/2014.

                                 9.

                                 I överensstämmelse med avsnitt 2.2.1 i rekommendation ESRB/2015/2 får de relevanta myndigheterna i den berörda medlemsstaten undanta de nationellt auktoriserade globalt systemviktiga institut eller andra systemviktiga institut på högsta konsolideringsnivå inom sin banktillsynsperimeter som inte åsidosätter det kombinerade relevanta tröskelvärdet enligt punkt 8. När de relevanta myndigheterna tillämpar tröskelvärdet bör de granska hur exponeringarna för nationellt auktoriserade globalt systemviktiga institut eller andra systemviktiga institut utvecklas mot den franska sektorn icke-finansiella företag samt hur koncentrationen av exponeringar för nationellt auktoriserade globalt systemviktiga institut eller andra systemviktiga institut utvecklas mot stora icke-finansiella företag som har sitt säte i Frankrike, och de bör tillämpa den franska åtgärden på tidigare undantagna nationellt auktoriserade globalt systemviktiga institut eller andra systemviktiga institut på högsta konsolideringsnivå inom sin banktillsynsperimeter när det kombinerade relevanta tröskelvärdet enligt punkt 8 har åsidosatts. Relevanta myndigheter uppmanas även att uppmärksamma andra marknadsaktörer inom sin jurisdiktion på systemriskerna med den ökade skuldsättningen i stora icke-finansiella företag som har sitt säte i Frankrike.

                                 10.

                                 Om det saknas globalt systemviktiga institut eller andra systemviktiga institut som är auktoriserade i de berörda medlemsstaterna på högsta konsolideringsnivå inom deras banktillsynsperimeter och som har exponeringar mot den franska sektorn icke-finansiella företag över tröskelvärdet enligt punkt 8, får relevanta myndigheter i de berörda medlemsstaterna besluta att inte vidta motsvarande åtgärder enligt avsnitt 2.2.1 i rekommendation ESRB/2015/2. I sådana fall bör de relevanta myndigheterna granska hur exponeringarna för nationellt auktoriserade globalt systemviktiga institut och andra systemviktiga institut utvecklas mot den franska sektorn icke-finansiella företag samt hur koncentrationen av exponeringar för nationellt auktoriserade globalt systemviktiga institut och andra systemviktiga institut utvecklas mot stora icke-finansiella företag som har sitt säte i Frankrike, och de bör tillämpa den franska åtgärden när ett globalt systemviktigt institut eller annat systemviktigt institut på högsta konsolideringsnivå inom sin banktillsynsperimeter överstiger det kombinerade relevanta tröskelvärdet enligt punkt 8. Relevanta myndigheter uppmanas även att uppmärksamma andra marknadsaktörer inom sin jurisdiktion på systemriskerna med den ökade skuldsättningen i stora icke-finansiella företag som har sitt säte i Frankrike.

                                 11.

                                 I överensstämmelse med avsnitt 2.2.1 i rekommendation ESRB/2015/2 är det kombinerade relevanta tröskelvärdet som avses i punkt 8 ett rekommenderat maximalt tröskelvärde. Berörda myndigheter som antar ömsesidiga åtgärder får därför, istället för att tillämpa det rekommenderade tröskelvärdet, anta ett lägre tröskelvärde för sina jurisdiktioner om detta är lämpligt, eller anta motsvarande åtgärder utan att använda ett relevant tröskelvärde.

                        Litauen

                           Ett systemriskbuffertvärde på 2 procent för alla hushållsexponeringar mot fysiska personer i Litauen där säkerhet ställts i form av bostadsfastighet.

                     I.   Beskrivning av åtgärden

                                 1.

                                 Den litauiska åtgärden, tillämpad i enlighet med artikel 133 i direktiv 2013/36/EU, fastställer ett systemriskbuffertvärde på 2 procent för alla hushållsexponeringar mot fysiska personer i Litauen där säkerhet ställts i form av en bostad.

                           II.   Ömsesidighet

                                 2.

                                 Det rekommenderas det att de relevanta myndigheterna antar motsvarande åtgärder som antagits i Litauen för filialer i Litauen till nationellt auktoriserade banker och direkta gränsöverskridande exponeringar gentemot fysiska personer i Litauen där säkerhet ställts i form av en bostad. En betydande del av de totala positionerna relaterade till bostadslån innehas av utländska bankfilialer som bedriver verksamhet i Litauen vilket medför att andra medlemsstater bör vidta motsvarande åtgärder för att säkerställa likvärdiga konkurrensvillkor samt att alla marknadsaktörer beaktar riskerna som utgår från bostadssektorn i Litauen och förbättrar sin motståndskraft.

                                 3.

                                 Om samma makrotillsynsåtgärd inte kan antas enligt den nationella lagstiftningen rekommenderas de relevanta myndigheterna, efter samråd med ESRB, tillämpa sådana makrotillsynsåtgärder i enlighet med sin nationella lagstiftning som bäst motsvarar de åtgärder som beskrivs ovan, inklusive antagandet av tillsynsåtgärder och utövandet av tillsynsbefogenheter enligt avdelning VII, kapitel 2, avsnitt IV i direktiv 2013/36/EU. Det rekommenderas att relevanta myndigheter antar motsvarande åtgärder inom fyra månader efter det att denna rekommendation har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

                           III.   Relevant tröskelvärde

                                 4.

                                 Åtgärden kompletteras av ett institutspecifikt relevant tröskelvärde för en eventuell tillämpning av de minimis-principen av relevanta myndigheter som vidtar motsvarande åtgärder. Institut får undantas från kravet på systemriskbuffert om deras relevanta sektorexponeringar inte överstiger 50 miljoner euro, vilket motsvarar cirka 0,5 procent av de berörda exponeringarna som kreditinstitutsektorn i Litauen har totalt. Beslut om ömsesidighet behövs därför bara om det institutspecifika tröskelvärdet överskrids.

                                 5.

                                 Motivering för ett sådant tröskelvärde:

                                             a)

                                             Det är nödvändigt att minimera risken för en fragmenterad lagstiftning, eftersom samma tröskelvärde även kommer att gälla för kreditinstitut som är auktoriserade i Litauen.

                                             b)

                                             Tillämpningen av en sådan tröskel skulle bidra till att säkerställa likvärdiga konkurrensvillkor eftersom institut med exponeringar i samma storleksordning omfattas av kravet på systemriskbuffert.

                                             c)

                                             Tröskelvärdet är relevant för den finansiella stabiliteten, eftersom den fortsatta utvecklingen av riskerna inom bostadssektorn främst kommer att bero på verksamheten på bostadsmarknaden, som delvis beror på antalet nya lån som beviljas för bostadsköp. Åtgärden bör därför tillämpas på marknadsaktörer som är verksamma på denna marknad även om deras bolåneportföljer inte är lika stora som de största långivarnas.

                                 6.

                                 I överensstämmelse med avsnitt 2.2.1 i rekommendation ESRB/2015/2 är tröskelvärdet motsvarande 50 miljoner euro ett rekommenderat maximalt tröskelvärde. Berörda myndigheter som antar ömsesidiga åtgärder får därför, istället för att tillämpa det rekommenderade tröskelvärdet, anta ett lägre tröskelvärde för sina jurisdiktioner om detta är lämpligt, eller anta motsvarande åtgärder utan att använda ett relevant tröskelvärde.

                        Luxemburg

                           Rättsligen bindande begränsningar av belåningsgraden (LTV-kvoten) för nya lån avseende bostadsfastigheter belägna i Luxemburg, där LTV-kvoten skiljer sig efter låntagarkategori:

                                    a)

                                       En LTV-kvot på 100 procent för förstagångsköpare som köper sin huvudbostad.

                                    b)

                                       En LTV-kvot på 90 procent för andra köpare (ej förstagångsköpare) som köper sin huvudbostad. Denna begränsning genomförs proportionellt via en buffert för hela låneportföljen. Långivare får bevilja maximalt 15 % av alla nya bostadslån som beviljas sådana låntagare en LTV-kvot över 90 % men under det högsta tillåtna värdet på 100 %).

                                    c)

                                       En LTV-kvot på 80 procent för andra bostadslån (inklusive förvärv för uthyrning).

                           I.   Beskrivning av åtgärden

                                 1.

                                 Myndigheterna i Luxemburg har aktiverat rättsligen bindande begränsningar av belåningsgraden (LTV-kvoten) för lån avseende bostadsfastigheter belägna i Luxemburg. På rekommendation av Comité du Risque Systémique (kommittén för systemrisker) (*3), har Commission de Surveillance du Secteur Financier (kommittén för tillsyn över finanssektorn) (*4) i samarbete med Banque centrale du Luxembourg aktiverat begränsningar av LTV-kvoten som skiljer sig efter låntagarkategori. LTV-kvoterna för var och en av dessa kategorier har fastställts enligt följande:

                                             a)

                                             En LTV-kvot på 100 procent för förstagångsköpare som köper sin huvudbostad.

                                             b)

                                             En LTV-kvot på 90 procent för andra köpare (ej förstagångsköpare) som köper sin huvudbostad. Denna begränsning genomförs proportionellt via en buffert för hela låneportföljen. Långivare får bevilja maximalt 15 % av alla nya bostadslån som beviljas sådana låntagare en LTV-kvot över 90 % men under det högsta tillåtna värdet på 100 %).

                                             c)

                                             En LTV-kvot på 80 % för andra bostadslån (inklusive förvärv för uthyrning).

                                 2.

                                 LTV-kvoten (belåningsgraden) är förhållandet mellan summan av alla lån eller trancher av lån som låntagaren tagit ut på en bostad vid tidpunkten då lånet beviljas i förhållande till den fasta egendomens värde när lånet beviljas.

                                 3.

                                 Begränsningen av LTV-kvoten har inget samband med vilken typ av ägande det rör sig om.

                                 4.

                                 Åtgärden tillämpas på alla privata låntagare som tar ett bostadslån för att förvärva en bostad i Luxemburg för icke-kommersiella ändamål. Åtgärden tillämpas också på låntagare som använder sig av rättsliga konstruktioner som t.ex. fastighetsinvesteringsföretag för transaktionen, och även vid gemensamma ansökningar. ’Bostad’ inkluderar mark, oavsett om byggverksamheten sker omedelbart efter köpet eller flera år senare. Åtgärden tillämpas också för lån som beviljas en låntagare som avser att förvärva en egendom via ett avtal om långtidshyra. Bostadsfastigheten kan användas för eget bruk eller avse förvärv för uthyrning.

                           II.   Ömsesidighet

                                 5.

                                 Medlemsstater vars kreditinstitut, försäkringsbolag och enheter som yrkesmässigt bedriver utlåningsverksamhet (bolåneföretag) har relevanta väsentliga kreditexponeringar mot Luxemburg genom kreditgivning direkt över gränserna rekommenderas anta motsvarande åtgärder som i Luxemburg i sina respektive jurisdiktioner. Om samma åtgärd inte kan antas enligt den nationella lagstiftningen för alla relevanta gränsöverskridande exponeringar, bör de relevanta myndigheterna tillämpa existerande åtgärder som bäst motsvarar den aktiverade makrotillsynsåtgärden.

                                 6.

                                 Medlemsstaterna bör underrätta ESRB huruvida de har vidtagit motsvarande åtgärder som i Luxemburg eller tillämpar de minimis undantagen i enlighet med rekommendation D i rekommendation ESRB/2015/2. Underrättelsen bör skickas senast en månad efter det att åtgärderna antagits och ske med hjälp av den förlaga som finns på ESRB:s webbplats. ESRB kommer att offentliggöra underrättelserna på ESRB:s webbplats och på så sätt informera allmänheten om att dessa nationella beslut antagits. Detta offentliggörande omfattar även undantag som medlemsstaterna inför och deras åtagande att övervaka situationen och vid behov vidta åtgärder.

                                 7.

                                 Det rekommenderas att medlemsstaterna antar motsvarande åtgärder inom tre månader efter det att denna rekommendation har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

                           III.   Relevant tröskelvärde

                                 8.

                                 Åtgärden kompletteras av två tröskelvärden för tillämpningen av de minimis-principen av medlemsstater som vidtar motsvarande åtgärder: ett landspecifikt tröskelvärde och ett institutspecifikt tröskelvärde. Det landspecifika tröskelvärdet för den samlade gränsöverskridande utlåningen avseende bolån till Luxemburg är 350 miljoner euro, vilket motsvarar ca 1 % av den samlade inhemska bolånemarknaden i december 2020. Det institutspecifika tröskelvärdet för den samlade gränsöverskridande utlåningen avseende bolån till Luxemburg är 35 miljoner euro, vilket motsvarar ca 0,1 % av den samlade inhemska bolånemarknaden i Luxemburg i december 2020. Beslut om ömsesidighet behövs bara om både det landspecifika och det institutspecifika tröskelvärdet överskrids.

                        Nederländerna

                           En lägsta genomsnittlig riskvikt tillämpad för kreditinstitut som tillämpar interna modeller (IRB-modeller) för sina exponeringar gentemot privatpersoner vilka säkerställs genom inteckningar i bostäder belägna i Nederländerna. För varje enskild exponeringspost som omfattas av denna åtgärd, åsätts en riskvikt om 12 procent på den del av lånet som inte överstiger 55 procent av marknadsvärdet på den bostad som ställts som säkerhet för lånet, och en riskvikt om 45 procent åsätts den återstående delen av lånet. Portföljens lägsta genomsnittlig riskvikt är det exponeringsvägda genomsnittet av riskvikterna på de individuella lånen.

                     I.   Beskrivning av åtgärden

                                 1.

                                 Den nederländska åtgärden tillämpad i enlighet med artikel 458.2 d vi i förordning (EU) nr 575/2013 innebär en lägsta genomsnittlig riskvikt för kreditinstitut som tillämpar IRB-modeller på sina exponeringar gentemot privatpersoner vilka säkerställs genom inteckningar i bostäder belägna i Nederländerna. Lån som omfattas av det nationella bolånegarantisystemet är undantagna från åtgärden.

                                 2.

                                 Den lägsta genomsnittliga riskvikten ska beräknas enligt följande:

                                             a)

                                             För varje enskild exponeringspost som omfattas av denna åtgärd, åsätts en riskvikt om 12 procent på den del av lånet som inte överstiger 55 procent av marknadsvärdet på den bostad som ställts som säkerhet för lånet, och en riskvikt om 45 procent åsätts den återstående delen av lånet. Den belåningsgrad som ska användas vid denna beräkning bör fastställas i enlighet med de tillämpliga bestämmelserna i förordning (EU) nr 575/2013.

                                             b)

                                             Portföljens lägsta genomsnittlig riskvikt är det exponeringsvägda genomsnittet av riskvikterna på de individuella lånen, beräknad enligt förklaringen ovan. Enskilda lån som är undantagna från åtgärden beaktas inte vid beräkningen av den lägsta genomsnittliga riskvikten.

                                 3.

                                 Denna åtgärd ersätter inte de befintliga kapitalkrav som fastställs i, och följer av, förordning (EU) nr 575/2013. Banker som omfattas av åtgärden måste beräkna den genomsnittliga riskvikten för den del av bolåneportföljen som omfattas av åtgärden på grundval av både de grundläggande tillämpliga bestämmelserna i förordning (EU) nr 575/2013 och den metod som anges i åtgärden. När de beräknar sina kapitalkrav måste de sedan tillämpa den högre av de två genomsnittliga riskvikterna.

                           II.   Ömsesidighet

                                 4.

                                 Det rekommenderas att relevanta myndigheter antar motsvarande åtgärder som antagits i Nederländerna genom att tillämpa dessa på nationellt auktoriserade kreditinstitut som använder internmetoden (IRB) och som har direkta exponeringar mot privatpersoner för vilka säkerhet har ställts i form av bostäder i Nederländerna eftersom deras banksektor, genom sina filialer, direkt eller indirekt kan komma att exponeras för systemrisken på den nederländska bostadsmarknaden.

                                 5.

                                 I enlighet med delrekommendation C.2 bör de relevanta myndigheterna tillämpa samma åtgärd som har genomförts i Nederländerna av den aktiverande myndigheten inom den tidsfrist som framgår av delrekommendation C.3.

                                 6.

                                 Om samma makrotillsynsåtgärd inte kan antas enligt den nationella lagstiftningen rekommenderas de relevanta myndigheterna, efter samråd med ESRB, tillämpa sådana makrotillsynsåtgärder i enlighet med sin nationella lagstiftning som bäst motsvarar de åtgärder som beskrivs ovan, inklusive antagandet av tillsynsåtgärder och utövandet av tillsynsbefogenheter enligt avdelning VII, kapitel 2, avsnitt IV i direktiv 2013/36/EU. Det rekommenderas att relevanta myndigheter antar motsvarande åtgärder inom fyra månader efter det att denna rekommendation har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

                           III.   Relevant tröskelvärde

                                 7.

                                 Åtgärden kompletteras av ett institutspecifikt relevant tröskelvärde för en eventuell tillämpning av de minimis-principen av relevanta myndigheter som vidtar motsvarande åtgärder. Institut får undantas från den lägsta genomsnittliga riskvikten för kreditinstitut som tillämpar IRB-modeller på sina exponeringar gentemot privatpersoner vilka säkerställs genom inteckningar i bostäder belägna i Nederländerna om värdet på dessa inte överstiger 5 miljarder euro. Lån som omfattas av det nationella bolånegarantisystemet omfattas inte vid beräkningen av tröskelvärdet.

                                 8.

                                 I överensstämmelse med avsnitt 2.2.1 i rekommendation ESRB/2015/2 är tröskelvärdet motsvarande 5 miljarder euro ett rekommenderat maximalt tröskelvärde. Berörda myndigheter som antar ömsesidiga åtgärder får därför, istället för att tillämpa det rekommenderade tröskelvärdet, anta ett lägre tröskelvärde för sina jurisdiktioner om detta är lämpligt, eller anta motsvarande åtgärder utan att använda ett relevant tröskelvärde.

                        Norge

                                 —

                                       Ett systemriskbuffertvärde motsvarande 4,5 % för exponeringar i Norge tillämpas, i enlighet med artikel 133 i direktiv 2013/36/EU, såsom tillämpligt på och i Norge den 1 januari 2020, enligt bestämmelserna i avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES-avtalet) (nedan kallat CRD såsom tillämpligt på och i Norge den 1 januari 2020), för alla kreditinstitut som är auktoriserade i Norge.

                                 —

                                       Ett genomsnittligt riskviktsgolv på 20 % avseende exponeringar gentemot bostadsfastigheter i Norge tillämpas, i enlighet med artikel 458.2 d vi i förordning (EU) nr 575/2013, såsom tillämplig på och i Norge den 1 januari 2020 enligt bestämmelserna EES-avtalet (nedan kallat CRR såsom tillämplig på och i Norge den 1 januari 2020), för kreditinstitut som är auktoriserade i Norge och som tillämpar interna modeller (internmetoden) för att beräkna de lagstadgade kapitalkraven.

                                 —

                                       Ett genomsnittligt riskviktsgolv på 35% avseende exponeringar gentemot kommersiella fastigheter i Norge tillämpas, i enlighet med artikel 458.2 d vi i CRR såsom tillämplig på och i Norge den 1 januari 2020, för kreditinstitut som är auktoriserade i Norge och som tillämpar interna modeller (internmetoden) för att beräkna de lagstadgade kapitalkraven.

                           I.   Beskrivning av åtgärderna

                                 1.

                                 Sedan den 31 december 2020 har det norska Finansdepartementet infört i) ett systemriskbuffertvärde för exponeringar i Norge, enligt artikel 133 i CRD såsom tillämpligt på och i Norge den 1 januari 2020, ii) ett lägsta genomsnittligt riskviktsgolv för exponeringar gentemot bostadsfastigheter i Norge, enligt artikel 458.2 d vi i CRR såsom tillämplig på och i Norge den 1 januari 2020, samt iii) ett lägsta genomsnittligt riskviktsgolv för exponeringar gentemot kommersiella fastigheter i Norge, enligt artikel 458.2 d vi i CRR såsom tillämplig på och i Norge den 1 januari 2020.

                                 2.

                                 Systemriskbuffertvärdet är 4,5 % och omfattar de inhemska exponeringarna som alla kreditinstitut som är auktoriserade i Norge har. För kreditinstitut som inte tillämpar den avancerade internmetoden, gäller ett systemriskbuffertvärde på 3 % för alla exponeringar fram till den 31 december 2022, efter detta datum gäller sedan ett systemriskbuffertvärde på 4,5 % för alla inhemska exponeringar.

                                 3.

                                 Riskviktsgolvet för exponeringar gentemot bostadsfastigheter är en institutspecifik åtgärd som innebär ett genomsnittligt riskviktsgolv för exponeringar gentemot bostadsfastigheter i Norge, som tillämpas på kreditinstitut som använder internmetoden. Riskviktsgolvet för fastigheter berör den exponeringsviktade genomsnittliga riskvikten i bostadsfastighetsportföljen. Exponeringar gentemot bostadsfastigheter i Norge ska tolkas som hushållsexponeringar som är säkrade genom fast egendom i Norge.

                                 4.

                                 Riskviktsgolvet för exponeringar gentemot kommersiella fastigheter är en institutspecifik åtgärd som innebär ett genomsnittligt riskviktsgolv för exponeringar gentemot kommersiella fastigheter i Norge, som tillämpas på kreditinstitut som använder internmetoden. Riskviktsgolvet för fastigheter berör den exponeringsviktade genomsnittliga riskvikten i portföljen med kommersiella fastigheter. Exponeringar gentemot kommersiella fastigheter i Norge ska tolkas som företagsexponeringar som är säkrade genom fast egendom i Norge.

                           II.   Ömsesidighet

                                 5.

                                 Det rekommenderas att de relevanta myndigheterna antar åtgärder som motsvarar de norska avseende exponeringar belägna i Norge i enlighet med artikel 134.1 i direktiv 2013/36/EU respektive artikel 458.5 i förordning (EU) nr 575/2013. Det rekommenderas att relevanta myndigheter antar åtgärder som motsvarar systemriskbuffertvärdet inom arton månader efter det att denna rekommendation, i dess ändrade lydelse enligt Europeiska systemrisknämndens rekommendation ESRB/2021/3 (*5) har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning, utom i de fall som föreskrivs i punkt 7 nedan. Man bör anta åtgärder som motsvarar de genomsnittliga riskviktsgolven för exponeringar gentemot bostadsfastigheter och kommersiella fastigheter i Norge inom den tre månader långa övergångsperioden som framgår av rekommendationen ESRB/2015/2.

                                 6.

                                 Om samma makrotillsynsåtgärder inte kan antas enligt den nationella lagstiftningen i enlighet med delrekommendation C.2 rekommenderas det att de relevanta myndigheterna, efter samråd med ESRB, antar sådana makrotillsynsåtgärder i enlighet med den nationella lagstiftning som bäst motsvarar de aktiverade makrotillsynsåtgärderna. Det rekommenderas att relevanta myndigheter antar åtgärder som motsvarar de genomsnittliga riskviktsgolven för exponeringar gentemot bostadsfastigheter och kommersiella fastigheter inom tolv månader respektive inom arton månader för systemriskbuffertvärdet efter det att denna rekommendation har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning, utom i de fall som föreskrivs i punkt 7 nedan vad gäller buffertvärdet avseende systemrisker.

                                 7.

                                 Fram tills dess att direktiv (EU) 2019/878 blir tillämpligt på och i Norge i enlighet med bestämmelserna EES-avtalet, får relevanta myndigheterna anta åtgärder motsvarande de norska avseende buffertvärdet för systemrisker på ett sätt och på en nivå som beaktar de eventuella överlappningar eller luckor som kan finnas mellan de kapitalkrav som gäller i deras medlemsstat och Norge, under förutsättning att följande principer beaktas:

                                             a)

                                             Risktäckning: de relevanta myndigheterna bör säkerställa att den systemrisk som den norska åtgärden riktar sig mot beaktas på ett adekvat sätt.

                                             b)

                                             Undvika regelarbitrage och säkerställa likvärdiga konkurrensvillkor: de relevanta myndigheterna bör minimera riskerna för negativa gränsöverskridande effekter och regelarbitrage och vid behov omgående täppa till eventuella luckor i regelverket. De relevanta myndigheterna bör säkerställa likvärdiga konkurrensvillkor mellan kreditinstituten.

                           Detta stycke är inte tillämpligt på åtgärder avseende de genomsnittliga riskviktsgolven för exponeringar mot bostadsfastigheter och kommersiella fastigheter.
                     III.   Relevant tröskelvärde

                                 8.

                                 Åtgärderna kompletteras av institutspecifika relevanta tröskelvärden baserade på exponeringar belägna i Norge som riktlinje om de andra relevanta myndigheterna som vidtar motsvarande åtgärder avser tillämpa de minimis-principen:

                                             a)

                                             För systemriskbuffertvärdet fastställs ett tröskelvärde motsvarande ett riskvägt exponeringsbelopp på 32 miljarder norska kronor (NOK), vilket motsvarar ca 1 % av kreditinstitutens samlade riskvägda exponeringsbelopp i Norge.

                                             b)

                                             För riskviktsgolvet avseende bostadsfastigheter fastställs ett tröskelvärde motsvarande en bruttoutlåning motsvarande 32,3 miljarder norska kronor (NOK), vilket motsvarar ca 1 % av den samlade utlåningen till norska kunder där säkerhet ställts i form av bostad.

                                             c)

                                             För riskviktsgolvet avseende kommersiella fastigheter fastställs ett tröskelvärde motsvarande en bruttoutlåning motsvarande 7,6 miljarder norska kronor (NOK), vilket motsvarar ca 1 % av den samlade utlåningen till norska kunder där säkerhet ställts i form av kommersiella fastigheter.

                                 9.

                                 I överensstämmelse med avsnitt 2.2.1 i rekommendation ESRB/2015/2 får de relevanta myndigheterna i berörda medlemsstater undanta enskilda nationella auktoriserade kreditinstitut som har icke-väsentliga exponeringar i Norge. Exponeringar som understiger de institutspecifika tröskelvärden som framgår av punkt 8 ovan bedöms vara icke-väsentliga. När de relevanta myndigheterna tillämpar tröskelvärdena bör de granska hur exponeringarna utvecklas och de bör tillämpa de norska åtgärderna på tidigare undantagna enskilda nationellt auktoriserade kreditinstitut om de relevanta tröskelvärdena som framgår av punkt 8 ovan överskrids.

                                 10.

                                 I överensstämmelse med avsnitt 2.2.1 i rekommendation ESRB/2015/2 är tröskelvärdena som framgår av punkt 8 ovan rekommenderade maximala tröskelvärden. Berörda myndigheter som antar ömsesidiga åtgärder får därför, istället för att tillämpa rekommenderade tröskelvärden, anta lägre tröskelvärden för sina jurisdiktioner om detta är lämpligt, eller anta motsvarande åtgärder utan att använda ett relevant tröskelvärde.

                                 11.

                                 Om det inte finns några auktoriserade kreditinstitut i medlemsstaterna som har väsentliga exponeringar i Norge, får de relevanta myndigheterna i de berörda medlemsstaterna, i enlighet med avsnitt 2.2.1 i rekommendation ESRB/2015/2, besluta att inte vidta några åtgärder som motsvarar de norska. I sådana fall bör de relevanta myndigheterna dock granska hur exponeringarna utvecklas och det rekommenderas att man tillämpar åtgärder som motsvarar de norska om ett kreditinstitut överskrider något av tröskelvärdena.

                        Sverige

                           Ett för varje kreditinstitut specifikt golv om 25 procent för den exponeringsviktade genomsnittliga riskvikten som tillämpas på portföljen av hushållsexponeringar mot gäldenärer med hemvist i Sverige som säkras genom fastigheter i enlighet med artikel 458.2 d led vi i förordning (EU) nr 575/2013, för kreditinstitut som har tillstånd i Sverige och tillämpar internmetoden (IRB) för att beräkna de lagstadgade kapitalkraven.

                     I.   Beskrivning av åtgärden

                                 1.

                                 Den svenska åtgärden, tillämpad i enlighet med artikel 458.2 d vi i förordning (EU) nr 575/2013 på kreditinstitut med tillstånd i Sverige som tillämpar internmetoden (IRB), består av ett för kreditinstitutet specifikt golv om 25 procent för den exponeringsviktade genomsnittliga riskvikten som tillämpas på portföljen av hushållsexponeringar mot gäldenärer med hemvist i Sverige som säkras genom fastigheter.

                                 2.

                                 Det exponeringsviktade genomsnittet är genomsnittet av de individuella exponeringarnas riskvikter beräknat i enlighet med artikel 154 i förordning (EU) nr 575/2013, viktat med det relevanta exponeringsvärdet.

                           II.   Ömsesidighet

                                 3.

                                 I enlighet med artikel 458.5 i förordning (EU) nr 575/2013 rekommenderas det att de relevanta myndigheterna i berörda medlemsstater antar motsvarande åtgärder som antagits i Sverige för filialer i Sverige till nationellt auktoriserade kreditinstitut som använder internmetoden (IRB) inom den tidsfrist som framgår av delrekommendation C.3.

                                 4.

                                 Relevanta myndigheter bör anta motsvarande åtgärder som antagits i Sverige genom att tillämpa dessa på nationellt auktoriserade kreditinstitut som använder internmetoden (IRB) och som har direkta hushållsexponeringar mot gäldenärer med hemvist i Sverige som säkras genom fastigheter. I enlighet med delrekommendation C.2 bör de relevanta myndigheterna tillämpa samma åtgärd som har genomförts i Sverige av den aktiverande myndigheten inom den tidsfrist som framgår av delrekommendation C.3.

                                 5.

                                 Om samma makrotillsynsåtgärd inte kan antas enligt den nationella lagstiftningen rekommenderas det att de relevanta myndigheterna, efter samråd med ESRB, antar en sådan makrotillsynsåtgärd i enlighet med den nationella lagstiftning som bäst motsvarar den aktiverade makrotillsynsåtgärden. Det rekommenderas att relevanta myndigheter antar motsvarande åtgärder inom fyra månader efter det att denna rekommendation har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

                           III.   Relevant tröskelvärde

                                 6.

                                 Åtgärden kompletteras av ett institutspecifikt relevant tröskelvärde på 5 miljarder svenska kronor för en eventuell tillämpning av de minimis-principen av relevanta myndigheter som vidtar motsvarande åtgärder.

                                 7.

                                 I överensstämmelse med avsnitt 2.2.1 i rekommendation ESRB/2015/2 får de relevanta myndigheterna i berörda medlemsstater undanta enskilda nationellt auktoriserade institut som använder internmetoden (IRB) som har icke-väsentliga hushållsexponeringar mot gäldenärer med hemvist i Sverige som säkras genom fastigheter som understiger det relevanta tröskelvärdet om 5 miljarder svenska kronor. När de relevanta myndigheterna tillämpar tröskelvärdet bör de granska hur exponeringarna utvecklas och de bör tillämpa de svenska åtgärderna på tidigare undantagna enskilda nationellt auktoriserade kreditinstitut om det relevanta tröskelvärdet om 5 miljarder svenska kronor överskrids.

                                 8.

                                 Om det saknas kreditinstitut med tillstånd i de berörda medlemsstaterna med filialer belägna i Sverige eller med direkta hushållsexponeringar mot gäldenärer med hemvist i Sverige, som säkras genom fastigheter, som använder internmetoden (IRB) och har hushållsexponeringar motsvarande minst 5 miljarder svenska kronor mot gäldenärer med hemvist i Sverige, som säkras genom fastigheter, får relevanta myndigheter i de berörda medlemsstaterna besluta att inte vidta åtgärder motsvarande de svenska i enlighet med avsnitt 2.2.1 i rekommendation ESRB/2015/2. I sådana fall bör de relevanta myndigheterna dock granska hur exponeringarna utvecklas och det rekommenderas att man tillämpar de svenska åtgärderna om kreditinstitut som använder internmetoden (IRB) överskrider tröskelvärdet på 5 miljarder svenska kronor.

                                 9.

                                 I överensstämmelse med avsnitt 2.2.1 i rekommendation ESRB/2015/2 är tröskelvärdet motsvarande 5 miljarder svenska kronor ett rekommenderat maximalt tröskelvärde. Berörda myndigheter som antar ömsesidiga åtgärder får därför, istället för att tillämpa det rekommenderade tröskelvärdet, anta ett lägre tröskelvärde för sina jurisdiktioner om detta är lämpligt, eller anta motsvarande åtgärder utan att använda ett relevant tröskelvärde.

               (*1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 549/2013 av den 21 maj 2013 om det europeiska national- och regionalräkenskapssystemet i Europeiska unionen (EUT L 174, 26.6.2013, s. 1).

               (*2)  Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 680/2014 av den 16 april 2014 om tekniska standarder för genomförande av instituts tillsynsrapportering enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 575/2013 (EUT L 191, 28.6.2014, s. 1).

               (*3)  Recommandation du comité du risque systémique du 09 novembre 2020 relative aux crédits portant sur des biens immobiliers à usage résidentiel situés sur le territoire du Luxembourg (CRS/2020/005).

               (*4)  CSSF Régulation N.20-08 du 3 décembre 2020 fixant des conditions pour l’octroi de crédits relatifs à des biens immobiliers à usage résidentiel situés sur le territoire du Luxembourg.

               (*5)  Europeiska systemrisknämndens rekommendation ESRB/2021/3 av den 30 april 2021 om ändring av rekommendation ESRB/2015/2 om bedömningen av gränsöverskridande effekter och frivillig ömsesidighet för makrotillsynsåtgärder (EUT C 222, 11.6.2021, s. 1).’


title: Kommissionens rekommendation (EU) 2022/1341 av den 23 juni 2022 om frivilliga prestandakrav för röntgenutrustning som används på offentliga platser (utom luftfart)

text:
                  1.8.2022

                  SV

                  Europeiska unionens officiella tidning

                  L 201/63

         KOMMISSIONENS REKOMMENDATION (EU) 2022/1341
         av den 23 juni 2022
         om frivilliga prestandakrav för röntgenutrustning som används på offentliga platser (utom luftfart)
         EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
         med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 292, och
         av följande skäl:

                     (1)

                     Med undantag för området civil luftfart innehåller unionsrätten för närvarande inga harmoniserade prestandakrav för röntgenutrustning som används för detektering på offentliga platser. Sådana krav skiljer sig åt mellan medlemsstaterna, vilket leder till ojämna och inte alltid tillräckligt höga skyddsnivåer för allmänheten mot säkerhetshot. Terrorister och andra brottslingar kan utnyttja den sårbarhet som detta leder till, till exempel för att utföra attacker eller bedriva annan brottslig verksamhet i medlemsstater med lägre säkerhetsnivå på offentliga platser.

                     (2)

                     Terroristattacker som har utförts i unionen under de senaste åren har huvudsakligen ägt rum på offentliga platser och varit riktade mot allmänheten. För att bidra till en tillräckligt hög skyddsnivå mot terroristattacker och säkerhetshot på offentliga platser i hela unionen bör frivilliga prestandakrav för röntgenutrustning fastställas på unionsnivå.

                     (3)

                     Den detekteringsutrustning, bland annat röntgenutrustning, som används på området civil luftfart omfattas av detaljerade krav som fastställs i kommissionens genomförandebeslut C(2015) 8005 (1). Dessa krav är väl definierade och erbjuder en hög och enhetlig skyddsnivå för den civila luftfarten. Därför bör det området inte omfattas av den här rekommendationen. För tydlighetens skull bör det dessutom klargöras att den här rekommendationen inte påverkar tillämpningen av unionsrättsakter som reglerar säkerhetsaspekter på röntgenutrustning.

                     (4)

                     I EU:s agenda för terrorismbekämpning (2) åtog sig kommissionen att stödja utvecklingen av frivilliga krav på detekteringsteknik för att säkerställa att de säkerhetshot som behöver upptäckas upptäcks, samtidigt som människors rörlighet bevaras. I syfte att uppfylla detta åtagande inrättade kommissionen den tekniska arbetsgruppen för krav på detekteringsprestanda, som består av experter från medlemsstaterna, tillverkare samt tjänstemän från ett antal av kommissionens avdelningar, och uppmanade den att bistå vid utarbetandet av frivilliga prestandakrav för röntgenutrustning på unionsnivå. Den här rekommendationen, särskilt de frivilliga kraven på produktdokumentation och prestanda för röntgenutrustning, grundar sig på det förberedande arbete som utförts av denna arbetsgrupp

                     (5)

                     De frivilliga prestandakraven i denna rekommendation bör användas av medlemsstaterna vid offentlig upphandling av röntgenutrustning som är avsedd att användas för att upptäcka säkerhetshot på offentliga platser.

                     (6)

                     Denna rekommendation, som inte är bindande, bör inte tolkas som en skyldighet för medlemsstaterna att upphandla eller använda viss röntgenutrustning för att upptäcka säkerhetshot på offentliga platser. Beslut om vilken utrustning som ska upphandlas eller användas för en viss offentlig plats bör även i fortsättningen uteslutande fattas av medlemsstaterna, i enlighet med unionsrätten. Rekommendationen bör snarare syfta till att främja användningen av de frivilliga prestandakrav som ingår i rekommendationen i samband med medlemsstaternas upphandlingsverksamhet, för att bidra till att uppnå en likvärdig och hög prestandanivå när det gäller att upptäcka säkerhetshot med hjälp av röntgenutrustning som används av medlemsstaternas myndigheter på offentliga platser i hela unionen.

                     (7)

                     De frivilliga prestandakraven i denna rekommendation bör inte tolkas som att de är avsedda att ersätta nationella prestandanormer för röntgenutrustning, om sådana nationella normer finns. I synnerhet bör det stå medlemsstaterna fritt att, i enlighet med unionsrätten, tillämpa strängare prestandakrav för röntgenutrustning som används för att upptäcka säkerhetshot på offentliga platser.

                     (8)

                     Denna rekommendation bör indirekt ge tillverkarna incitament att uppfylla kraven vid framtida tillverkning av röntgenutrustning. Medlemsstaterna bör därför i upphandlingsdokumentet för röntgenutrustning som ska användas för att upptäcka säkerhetshot på offentliga platser kräva att anbudsgivarna i anbudet inbegriper produktdokumentation och en försäkran om överensstämmelse som baseras på tillverkarens egna metoder för att visa att röntgenutrustningen överensstämmer med de frivilliga prestandakraven i denna rekommendation.

                     (9)

                     Användningen av röntgenutrustning på offentliga platser kan innebära utmaningar när det gäller rätten till skydd av privatlivet och personuppgiftsskyddet. Det är av avgörande betydelse för all verksamhet som har samband med användningen av röntgenutrustningen i fråga, inbegripet upphandling och drift av utrustningen och all efterföljande behandling, att så långt det är möjligt begränsa intrånget och att under alla omständigheter agera i enlighet med relevanta unionsrättsakter, särskilt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 (3), Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2016/680 (4) och Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna.

                     (10)

                     Med tanke på relevant teknisk utveckling på området upptäckt av säkerhetshot bör de frivilliga prestandakrav för röntgenutrustning som ingår i denna rekommendation ses över och vid behov justeras. Kommissionen kommer därför att, med bistånd av den tekniska arbetsgruppen för krav på detekteringsprestanda, noga följa den tekniska utvecklingen och annan relevant utveckling och regelbundet bedöma behovet av anpassningar av rekommendationen.

                     (11)

                     För att uppnå effektivitet och öppenhet bör medlemsstaterna uppmuntras att ge verkan åt denna rekommendation och lämna in en rapport om sina genomförandeåtgärder till kommissionen inom rimlig tid.

                     (12)

                     På grundval av de rapporterna och annan relevant information kommer kommissionen efter en lämplig tidsperiod att bedöma de framsteg som har gjorts för att ge verkan åt denna rekommendation, bland annat i syfte att bedöma huruvida unionsrättsakter som är bindande på detta område är nödvändiga.

               HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.

                     1.

                     I denna rekommendation gäller följande definitioner:

                                 a)

                                    röntgenutrustning: röntgenskannrar som används för fysiska kontroller i syfte att upptäcka säkerhetshot, där en pseudofärgbild genereras baserat på uppmätta förändringar av röntgenstrålning som passerar genom de berörda skannade föremålen.

                                 b)

                                    upptäckt av säkerhetshot: fastställande av förekomsten eller frånvaron av ett eller flera ämnen eller föremål av intresse som kan användas för att orsaka säkerhetshot, såsom sprängämnen, farliga kemikalier, skjutvapen eller vassa föremål.

                                 c)

                                    prestandakrav: de tekniska specifikationer som röntgenutrustningen ska uppfylla, som är avsedda att säkerställa att utrustningen på ett tillfredsställande sätt utför sina funktioner för att upptäcka säkerhetshot.

                                 d)

                                    produktdokumentation: dokumentation i pappersform eller elektronisk form som åtföljer röntgenutrustningen.

                                 e)

                                    offentliga platser: varje fysisk plats som är tillgänglig för allmänheten, utan hänsyn till om vissa villkor för tillträde kan gälla.

                     2.

                     Medlemsstaterna bör, i upphandlingsdokumentet för röntgenutrustning som ska användas för att upptäcka säkerhetshot på offentliga platser, kräva att anbudsgivaren i anbudet inbegriper den produktdokumentation som anges i punkt 1 i bilagan.

                     3.

                     Medlemsstaterna bör säkerställa att röntgenutrustning som de anskaffar för att upptäcka säkerhetshot på offentliga platser uppfyller de prestandakrav som anges i punkt 2 i bilagan, med undantag för området civil luftfart.

                     4.

                     I upphandlingsdokumentet för röntgenutrustning som är avsedd att användas för att upptäcka säkerhetshot på offentliga platser bör medlemsstaterna kräva att anbudsgivaren i anbudet inbegriper en försäkran om överensstämmelse med prestandakraven, vilken utfärdas av tillverkaren baserat på tillverkarens egna metoder.

                     5.

                     Senast den 23 juni 2023 bör medlemsstaterna vidta nödvändiga åtgärder i enlighet med unionsrätten för att ge verkan åt denna rekommendation.

                     6.

                     Medlemsstaterna bör rapportera till kommissionen om sina genomförandeåtgärder senast den 23 december 2023.

            Utfärdad i Bryssel den 23 juni 2022.

                  På kommissionens vägnar

               Ylva JOHANSSON

                  Ledamot av kommissionen

            (1)  Kommissionens genomförandebeslut C(2015) 8005 om detaljerade bestämmelser för genomförande av de gemensamma grundläggande standarderna avseende luftfartsskydd och de uppgifter som avses i artikel 18 a i förordning (EG) nr 300/2008.

            (2)  Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, Europeiska rådet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén: En agenda för terrorismbekämpning för EU: förutse, förhindra, skydda, reagera (COM(2020) 795 final).

            (3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 av den 27 april 2016 om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv 95/46/EG (allmän dataskyddsförordning) (EUT L 119, 4.5.2016, s. 1).

            (4)  Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2016/680 av den 27 april 2016 om skydd för fysiska personer med avseende på behöriga myndigheters behandling av personuppgifter för att förebygga, förhindra, utreda, avslöja eller lagföra brott eller verkställa straffrättsliga påföljder, och det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av rådets rambeslut 2008/977/RIF (EUT L 119, 4.5.2016, s. 89).

            BILAGA

               Produktdokumentation och prestandakrav för röntgenutrustning

                  Termer och definitioner

            I denna bilaga gäller följande villkor och definitioner:

                        1.

                           operativt koncept (Conops): dokument som beskriver utrustningens egenskaper och korrekta operativa förfaranden.

                        2.

                           kompaktlarm (Dark alarm): visuell indikering som visas för operatören när röntgenutrustningen inte till fullo kan tränga igenom ett skannat föremål (även kallat ”sköldlarm (shield alarm)” eller ”Darc-larm”).

                        3.

                           dubbel energi: utnyttjande av den energiberoende dämpningen av röntgenstrålar i olika material för att uppskatta det effektiva atomnumret i skannade material, används vanligen för att skilja mellan organiskt och oorganiskt material.

                        4.

                           dubbelvy: röntgenutrustning där röntgendetekteringen genomförs vid två olika vinklar på minst 60° och högst 90° rotation, för att ge två samtidiga vyer av skannade föremål.

                        5.

                           konturförstärkning: ett bildbearbetningsfilter som förbättrar en bilds konturkontrast i ett försök att förbättra dess skärpa.

                        6.

                           effektivt atomnummer: decimaltal som beskriver ett enda hypotetiskt element som skulle uppvisa en röntgendämpning som i hög grad liknar dämpningen för ett skannat objekt som består av olika delar.

                        7.

                           oorganiskt material: (i samband med säkerhetskontroll med hjälp av röntgenstrålning) ett material med ett effektivt atomnummer som är större än 10.

                        8.

                           multivy: röntgenutrustning där röntgendetekteringen genomförs vid olika vinklar, för att ge olika samtidiga visningar av skannade föremål.

                        9.

                           organiskt material: (i samband med säkerhetskontroll med hjälp av röntgenstrålning) ett material med ett effektivt atomnummer som är mindre än 10.

                        10.

                           TIP-teknik (threat image projection): en programvarufunktion som används vid röntgenkontroller för att slå samman en förregistrerad skanning av ett hotföremål med en operativ skanning, för att skapa en realistisk kombinerad bild vilken visas för operatören i nära realtid.

                  1.
                  Produktdokumentation

            Röntgenutrustning som ska användas för att upptäcka säkerhetshot på offentliga platser bör levereras tillsammans med dokumentation (i pappersform och/eller elektronisk form) som innehåller följande information:
            1.1   Utrustningens fysiska mått

                        —

                        Övergripande mått bör uttryckas som längd (L) × bredd (B) × höjd (H) i millimeter (mm).

                        —

                        Tunnelstorlek bör uttryckas som längd (L) × bredd (B) i mm.

                        —

                        Största storlek på det föremål som kan skannas bör uttryckas som längd (L) × bredd (B) i mm.

                        —

                        Största transportmängd bör vara jämnt fördelad och uttryckas i kilogram (kg).

                        —

                        Transportörens höjd (H) bör uttryckas i mm.

                  1.2   Utrustningens vikt

            Röntgenutrustningens totala vikt bör uttryckas i kilogram (kg). Utrustningens vikt bör endast avse röntgenhårdvaran och inte omfatta ytterligare element, som t.ex. ett transportband.
            1.3   Genomströmning

            Genomströmningen bör uttryckas som transportörens hastighet i meter per sekund (m/s).
            1.4   Strömförsörjning och strömförbrukning

                        —

                        Röntgenutrustningens strömförsörjning bör uttryckas som växelspänning med en tolerans på ± 10 %.

                        —

                        Strömförbrukningen bör uttryckas i kilovoltampere (kVA).

                  1.5   Röntgengenerator

                        —

                        Antalet generatorer bör anges (t.ex. en, två eller flera).

                        —

                        Anodspänningen bör anges i kilovolt (kV).

                        —

                        Strålströmmen bör anges i milliampere (mA).

                        —

                        Kylsystemet bör beskrivas (t.ex. förseglat oljebad med luftkylning).

                  1.6   IP-klass

            IP-klass enligt IEC 60529 bör rapporteras.
            1.7   Driftmiljö

                        —

                        Drifttemperaturen bör anges i grader Celsius (°C).

                        —

                        Lagringstemperaturen bör anges i grader Celsius (°C).

                        —

                        Luftfuktigheten bör anges som ett intervall i procent (%) (icke-kondenserande).

                  1.8   Transportsystem

            Det bör anges om utrustningen omfattar ett transportsystem.
            1.9   TIP-teknik (threat image projection):

            Det bör anges om systemet har TIP-funktion.
            1.10   Krav på CE-märkning

            Utrustningen bör förses med all relevant dokumentation som visar att den uppfyller de krav som fastställs i tillämplig EU-lagstiftning och att det därmed är godkänt att anbringa CE-märkningen. Det bör vara tillverkarnas ansvar att fastställa vilka regler som gäller för deras produkter. Relevanta bestämmelser kan till exempel omfatta följande:

                        —

                        Direktiv 2006/42/EG om maskiner.

                        —

                        Direktiv 2014/35/EU om elektrisk utrustning.

                        —

                        Direktiv 2014/30/EU om elektromagnetisk kompatibilitet.

                  1.11   Strålningsläckage

            Utrustningen bör förses med en försäkran som undertecknats av tillverkarens juridiska ombud om att den uppfyller alla krav vad gäller exponering för joniserande strålning i arbetet och för allmänheten, i enlighet med rådets direktiv 2013/59/Euratom om grundläggande säkerhetsnormer för skydd mot de faror som uppstår till följd av exponering för joniserande strålning.
            1.12   Driftsanvisningar (operativt koncept)

            Systemet bör förses med driftsanvisningar, även kallat operativt koncept (Conops).
            2.
                  Prestandakrav på röntgenutrustningen

            Röntgenutrustning som ska användas för att upptäcka säkerhetshot på offentliga platser bör uppfylla följande prestandakrav:
            2.1   Bildförbättringsfunktioner

            Röntgenutrustningen bör ha följande funktioner för att förbättra den bild som visas på skärmen:

                        —

                        Kapacitet för minst två gångers förstoring av valfritt bildavsnitt.

                        —

                        Negativ/positiv omvändning (dvs. omställning så att man på en monokrom bild kan visa ”vita” objekt som ”svarta” och vice versa).

                        —

                        Funktion för konturförstärkning.

                  Varje vald funktion bör återställas automatiskt när nästa kontrollerade föremål visas för operatören.
            2.2   Kompaktlarm (Dark alarm)

            Röntgenutrustningen bör generera ett kompaktlarm när röntgenstrålningen inte till fullo kan tränga igenom det skannade föremålet.
            2.3   Färgmappning

            Utrustningen bör kunna skilja mellan oorganiska och organiska material genom att visa dem i olika färger. Röntgenutrustningen bör ha följande bildfunktioner för att skilja mellan oorganiska och organiska material:

                        —

                        Oorganisk funktion för att framhäva oorganiska material.

                        —

                        Organisk funktion för att framhäva organiska material.

                  De specifikationer för färgmappning som röntgenutrustningen bör uppfylla anges i tabell 2.1.

               Tabell 2.1

               Färgmappning

                           Materialets effektiva atomnummer

                           Ingen bildfunktion aktiverad

                           Organisk funktion aktiverad

                           Oorganisk funktion aktiverad

                        0 < Zeff ≤ 10

                        orange

                        orange

                        ingen

                        10 < Zeff ≤ 17

                        grön

                        orange

                        blå/grön

                        Zeff > 17

                        blå

                        ingen

                        blå

                  När organiska och oorganiska material är packade ovanpå varandra bör röntgenutrustningen visa det organiska materialet när den organiska funktionen är aktiverad, enligt tabell 2.2.

               Tabell 2.2

               Färgmappning (packat organiskt/oorganiskt)

                           Materialets effektiva atomnummer

                           Ingen bildfunktion aktiverad

                           Organisk funktion aktiverad

                           Oorganisk funktion aktiverad

                        Organiskt material under aluminiumplåt

                        grön

                        orange

                        blå/grön

                        Organiskt material under stålplåt

                        blå

                        orange

                        blå

                  2.4   Tester av bildkvalitet

            Test av röntgenutrustningens bildkvalitet bör utföras med hjälp av det test som bygger på mänsklig uppfattning enligt beskrivning i följande internationella standard:

                        —

                        ASTM F792-17e1, Standard Practice for Evaluating the Imaging Performance of Security X-Ray Systems, ASTM International, West Conshohocken, PA, 2017, www.astm.org

                  Röntgenutrustningens bildkvalitet bör bedömas med hjälp av följande nio tester:
            2.4.1   Test 1: visning av metalltrådar

                        —

                        Röntgenutrustningens förmåga att visa bilder som en operatör kan använda för att identifiera metalltrådar.

                  2.4.2   Test 2: användbart genomlysningsdjup (Useful Penetration)

                        —

                        Röntgenutrustningens förmåga att producera en bild som gör det möjligt för en operatör eller en algoritm att upptäcka metalltrådar som är dolda av blockerande material av olika tjocklekar.

                  2.4.3   Test 3: rumslig upplösning

                        —

                        Röntgenutrustningens förmåga att visa näraliggande föremål med hög kontrast som separata.

                  2.4.4   Test 4: enkel genomlysning (Simple Penetration)

                        —

                        Röntgenutrustningens förmåga att visa bilder som en operatör kan använda för att identifiera blysiffror som annars skulle vara dolda av blockerande material av stål.

                  2.4.5   Test 5: tunn organisk avbildning

                        —

                        Röntgenutrustningens förmåga att visa bilder som en operatör kan använda för att identifiera tunna delar av organiskt material.

                  2.4.6   Test 6: stålkontrastkänslighet

                        —

                        Röntgenutrustningens förmåga att visa bilder som en operatör kan använda för att identifiera grunda cirkulära inbuktningar i stål.

                  2.4.7   Test 7: särskiljande av material

                        —

                        Röntgenutrustningens förmåga att visa bilder som en operatör kan använda för att skilja mellan material med olika effektivt atomnummer.

                  2.4.8   Test 8: klassificering av material

                        —

                        Röntgenutrustningens förmåga att visa bilder som en operatör kan använda för att identifiera ett visst material inom ett intervall av olika tjocklekar.

                  2.4.9   Test 9: organisk differentiering

                        —

                        Röntgenutrustningens förmåga att visa bilder som en operatör kan använda för att skilja mellan organiska material med olika effektivt atomnummer.

                  2.5   Tröskelvärden för bildkvalitet

            Med hänvisning till det test som bygger på mänsklig uppfattning i ASTM F792-17e1 bör det lägsta tröskelvärdet för varje bildkvalitetstest vara i enlighet med tabell 2.3 nedan. För att röntgenutrustningen ska uppfylla kraven för en viss standard bör den nå upp till respektive lägsta tröskelvärde för alla bildkvalitetstester.

               Tabell 2.3

               Tröskelvärden för bildkvalitet

                           Test av bildkvalitet

                           Standard 1

                           Standard 2

                        1

                           visning av metalltrådar: trådtjocklek i luft

                        AWG 30
                        (0,255 mm)

                        AWG 34
                        (0,160 mm)

                        2

                           användbart genomlysningsdjup: trådtjocklek under aluminium (Al) av specificerad tjocklek

                        AWG 24 (0,511 mm) bakom 16 mm Al

                        AWG 24 (0,511 mm) bakom 20 mm Al
                        och
                        AWG 30 (0,255 mm) bakom 12 mm Al

                        3

                           rumslig upplösning: nät med vinkelräta linjepar (4 öppningar, horisontellt och vertikalt, i stål 1018, 1010 eller 1008)

                        2 mm breda öppningar med ett avstånd av 2 mm

                        1,5 mm breda öppningar med ett avstånd av 1,5 mm

                        4

                           enkel genomlysning: blysiffror (tjocklek 3,0 ± 0,2 mm) fästa på stål av specificerad tjocklek

                        24 mm tjockt stål

                        28 mm tjockt stål

                        5

                           tunn organisk avbildning: steg i polyoximetylen med tjockleken 0,25, 0,5, 1, 2 och 5 mm; varje steg har hål med diametern 2, 5 och 10 mm

                        4 synliga hål (*)

                        7 synliga hål (*)

                        6

                           stålkontrastkänslighet: steg i stål med tjockleken 0,5, 1, 2 och 5 mm; varje steg har hål med diametern 2, 5 och 10 mm, alla med djupet 0,1 mm

                        4 synliga hål (*)

                        7 synliga hål (*)

                        7

                           särskiljande av material: ett rutnät av kvadratiska dämpare (varierande mängder av stål och plast, varierande effektivt atomnummer och dämpning (**))

                        nyanser på 10 angränsande rutor kan särskiljas

                        nyanser på 12 angränsande rutor kan särskiljas

                        8

                           klassificering av material: ett test av att systemet konsekvent identifierar ett visst material inom ett intervall av tjocklekar (**)

                        4 kolumner klassificeras som samma material per kolumn

                        6 kolumner klassificeras som samma material per kolumn

                        9

                           organisk differentiering: operatören registrerar om han eller hon uppfattar en skillnad i nyans mellan fyra olika rutor (**)

                        rutorna 1–4 visade som organiskt material

                        rutorna 1–4 visade som organiskt material

               (*)  Ett hål anses synligt om minst hälften av ytan eller kanten kan urskiljas.

               (**)  Se ASTM F792-17e1 för en mer detaljerad beskrivning av test som bygger på mänsklig uppfattning.