               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 18.5.2016
            COM(2016) 344 final
            Rekommendation till
            RÅDETS REKOMMENDATION
            om Sloveniens nationella reformprogram 2016med avgivande av rådets yttrande om Sloveniens stabilitetsprogram 2016

               Rekommendation till

               RÅDETS REKOMMENDATION

               om Sloveniens nationella reformprogram 2016

                  med avgivande av rådets yttrande om Sloveniens stabilitetsprogram 2016

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

               med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken
                  1
               , särskilt artikel 5.2,

               med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser
                  2
               , särskilt artikel 6.1,

               med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation
                  3
               ,

               med beaktande av Europaparlamentets resolutioner
                  4
               ,

               med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

               med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

               med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

               av följande skäl:

               (1)Den 26 november 2015 antog kommissionen den årliga tillväxtöversikten
                  5
               , som inledde 2016 års europeiska planeringstermin för samordning av den ekonomiska politiken. Prioriteringarna i den årliga tillväxtöversikten godkändes av Europeiska rådet den 17–18 mars 2016. Den 26 november 2015 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, rapporten om förvarningsmekanismen
                  6
               , där det angavs att Slovenien var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken för euroområdet
                  7
               . Den rekommendationen godkändes av Europeiska rådet den 18–19 februari 2016 och antogs av rådet den 8 mars 2016. Med tanke på att ekonomierna i den ekonomiska och monetära unionen är tätt sammanvävda bör Slovenien, i egenskap av ett land som har euron som valuta, se till att dessa rekommendationer genomförs fullständigt och i tid.

               (2)Landsrapporten 2016 för Slovenien
                  8
                offentliggjordes den 26 februari 2016. Den innehöll en bedömning av hur väl Slovenien hade lyckats genomföra de landsspecifika rekommendationer som antogs av rådet den 14 juli 2015 och uppnå sina nationella Europa 2020-mål. Den innehöll också den fördjupade granskningen i enlighet med artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011. Den 8 mars 2016 lade kommissionen fram resultaten av den fördjupade granskningen
                  9
               . Av analysen drog kommissionen slutsatsen att Slovenien har makroekonomiska obalanser. Brister i banksektorn, skuldsättningen i företagssektorn, bristen på investeringar och långsiktiga finanspolitiska risker utgör sårbarheter som måste åtgärdas. Förtroendet har återvänt till Sloveniens banksektor. Kredittillväxten är dock fortfarande negativ och andelen nödlidande lån relativt stor. Det är mycket viktigt att Slovenien tar itu med de hot mot den finanspolitiska hållbarheten som kommer från den ökade belastningen på landets hälso- och sjukvårdssystem och pensionssystem, samt att det minskar den ökade statsskulden. Dessutom krävs det att man ytterligare minskar hindren för investeringar, särskilt inom offentlig förvaltning. Arbetsmarknadens parter behöver bli mer involverade i utformningen av politiken och genomförandet av strukturreformer, särskilt när det gäller pensioner, hälso- och sjukvård, långvarig vård och omsorg samt arbetsmarknaden.

               (3)Den 15 april 2016 lade Slovenien fram sitt nationella reformprogram för 2016 och sitt stabilitetsprogram för 2016. För att kunna beakta sambandet mellan de båda programmen har man bedömt dem samtidigt.

               (4)Vid programplaneringen för de europeiska struktur- och investeringsfonderna 2014–2020 har relevanta landsspecifika rekommendationer beaktats. Enligt artikel 23 i förordning (EU) nr 1303/2013 får kommissionen begära att en medlemsstat ser över och föreslår ändringar av sin partnerskapsöverenskommelse och av relevanta program när så krävs för att stödja genomförandet av relevanta rekommendationer från rådet. Kommissionen har beskrivit närmare hur den kommer att tillämpa denna bestämmelse i riktlinjerna för tillämpning av åtgärder som sammanlänkar effektiva europeiska struktur- och investeringsfonder med sund ekonomisk styrning
                  10
               .

               (5)I Sloveniens stabilitetsprogram för 2016 konstateras det att den exceptionella flyktingströmmen kommer att få betydande inverkan på budgeten och det ges även tillräckliga belägg för dessa extra budgetkostnaders art och omfattning. Enligt kommissionen uppgick de extra stödberättigande utgifterna till 0,06 % av BNP 2015 och beräknas för närvarande uppgå till 0,07 % av BNP 2016. Bestämmelserna i artiklarna 5.1 och 6.3 i förordning (EG) nr 1466/97 gör det möjligt att ta hänsyn till dessa extra utgifter, eftersom flyktingströmmen är en ovanlig händelse som har stor inverkan på Sloveniens offentliga finanser och eftersom den finanspolitiska hållbarheten inte äventyras av att medlemsstaten tillfälligt tillåts avvika från anpassningsbanan för att nå det medelfristiga budgetmålet. Bestämmelsen var inte tillämplig för 2015 eftersom Slovenien då omfattades av förfarandet vid alltför stora underskott, men under våren 2017 kommer man att göra en slutlig bedömning av år 2016 på grundval av uppgifter som tillhandahålls av de slovenska myndigheterna.

               (6)[Efter upphävandet av förfarandet vid alltför stora underskott omfattas Slovenien av stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del och av övergångsreglerna för skuldkriteriet.] I stabilitetsprogrammet för 2016 planerar regeringen en successiv förbättring av det totala saldot från 2,2 % år 2016 till 0,4 % av BNP år 2019. Det medelfristiga budgetmålet – en balanserad budget i strukturella termer, vilket inte uppfyller kraven i stabilitets- och tillväxtpakten – beräknas uppnås 2020, efter programperiodens slut. Det omräknade strukturella saldot tyder dock på ett strukturellt underskott på 1,2 % av BNP under 2019. Enligt stabilitetsprogrammet förväntas den offentliga skuldkvoten minska till 80,2 % av BNP under 2016 och sedan fortsätta att falla till 73,8 % 2019. Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för dessa budgetprognoser är realistiskt. Men de åtgärder som ska stödja de planerade underskottsmålen från 2017 och framåt har inte beskrivits tillräckligt. Enligt kommissionens vårprognos 2016 beräknas Sloveniens produktionsgap 2017 till 1,8 % av BNP, medan den potentiella tillväxten beräknas till 1,1 % och den faktiska BNP-tillväxten till 2,3 % av BNP. På denna grund bedöms Slovenien ha ”goda tider” 2017, vilket kräver en strukturell anpassning på 1 % av BNP. Det finns dock en betydande osäkerhet kring beräkningen av den potentiella tillväxten och produktionsgapet i just Sloveniens fall, på grund av den speciella situationen på arbetsmarknaden, den särskilt stora ekonomiska nedgången 2008–2013 och de strukturreformer som genomförs. Alternativa beräkningar av produktionsgapet som täcker en längre tidsperiod och som avspeglar den pågående översynen av beräkningsmetoden tyder på en jämnare utveckling av produktionsgapet i Slovenien, vilket skulle betyda att det är förhastat att dra slutsatsen om goda tider för Sloveniens ekonomi 2017. I det nuvarande läget verkar det därför lämpligare att kräva en strukturanpassning 2017 som i normala tider. Det verkar finnas risk för en viss avvikelse från den rekommenderade anpassningen mot det medelfristiga målet under 2016 och, om politiken förblir oförändrad, en risk för stor avvikelse under 2017. Slutsatsen för 2016 skulle inte ändras om den exceptionella flyktingströmmens inverkan på budgeten räknas bort. Enligt prognoserna kommer Slovenien att följa övergångsreglerna för skuldkriteriet 2016 och i stort uppfylla dem 2017. Rådet anser, på grundval av sin bedömning av stabilitetsprogrammet och med beaktande av kommissionens vårprognos 2016, att det finns en risk för att Slovenien inte kommer att följa stabilitets- och tillväxtpaktens regler. Det kommer därför att krävas ytterligare åtgärder för att säkerställa efterlevnad 2016 och 2017.

               (7)Det slovenska parlamentet antog lagen om finanspolitiska regler i juli 2015. Det oberoende finanspolitiska råd som ska övervaka lagens genomförande har dock ännu inte inrättats. Man har inte heller gjort den översyn av lagen om offentliga finanser som behövs för att lagen om finanspolitiska regler ska kunna tillämpas fullt ut och för att införa regler om flerårig budgetering.

               (8)Den stora offentliga skulden, som ligger gott och väl över 60 % av BNP, gör Slovenien sårbart vid negativa effekter på den nominella tillväxten och på räntenivåerna. Samtidigt åldras Sloveniens befolkning snabbare än befolkningen i de flesta andra medlemsstaterna. Slovenien står inför stora risker när det gäller den långsiktiga hållbarheten i de offentliga finanserna eftersom landet har den högsta indikatorn av alla medlemsstater för det långsiktiga hållbarhetsgapet, vilket beror på den förväntade ökningen av offentliga utgifter för pensioner samt utgifter för hälso- och sjukvård och långvarig vård och omsorg. De förväntade offentliga utgifterna för pensioner är högst bland medlemsstaterna och kommer enligt beräkningarna att öka från 11,8 % år 2013 till 15,3 % av BNP år 2060. Försörjningskvoten för äldre förväntas mer än fördubblas mellan 2013 och 2060, vilket innebär stora belastningar på pensionssystemen. Förväntade implicita skuldåtaganden i samband med kostnaderna för den åldrande befolkningen avspeglar de långsiktiga utmaningarna med åldrandet. Dessutom kan man förvänta sig problem i framtiden när pensionen inte räcker till för arbetstagare med otillräcklig tid i arbetslivet, eftersom allt fler människor har ett ofullständigt eller kort yrkesliv beroende på att de gjort ett sent inträde på arbetsmarknaden, att de haft oregelbundna anställningar och att de har betalat låga avgifter. En vitbok om pensioner offentliggjordes i april 2016 och kommer att ligga till grund för ett omfattande offentligt samråd. Resultaten från samrådet ska användas vid en ny pensionsreform som ska antas under innevarande mandatperiod, och arbetet ska inledas skyndsamt med ett avtal med arbetsmarknadens parter om viktiga delar av reformen, nämligen pensionsålder, pensionernas storlek, indexreglering samt optimering av den andra pensionspelaren.

               (9)De offentliga utgifterna för långvarig vård och omsorg förväntas mer än fördubblas till 2060 på grund av den åldrande befolkningen. Det utgör en betydande finanspolitisk utmaning för Slovenien. Andelen av befolkningen som är 80 år och äldre förväntas tredubblas, från 4,6 % 2013 till 12,4 % 2060. Mellan 2003 och 2013 ökade de sammanlagda utgifterna för långvarig vård och omsorg med 85 %, och de privata utgifterna ökade snabbare än de offentliga utgifterna. Det finns inte något integrerat system för långvarig vård och omsorg i Slovenien. Sloveniens utgifter fokuseras främst på formella vårdförmåner, och största delen går till institutionsvård snarare än vård i hemmet, även om båda vårdformerna ligger under EU-genomsnittet. Det finns stora möjligheter att öka kostnadseffektiviteten i vårdsystemet genom bättre prövning av vårdbehovet i primärvården, en övergång från sjukhusvård till öppenvård, ökad effektivitet och bättre förvaltning vid sjukhusen, bättre kontrakts- och betalningsprocesser för hälso- och sjukvårdstjänster, bättre kostnadsuppgifter för anpassning av importerade diagnosrelaterade grupper samt ytterligare utveckling av ett kvalitetsövervakningssystem. Andelen gemensam upphandling är låg och det viktigaste tilldelningskriteriet är låg kostnad. En omfattande översyn av hälso- och sjukvårdssystemet har gjorts och den nationella resolutionsplanen för hälso- och sjukvården 2016–2025 antogs av regeringen i slutet av 2015 och av parlamentet i mars 2016. Resolutionen utgör en strategisk reformplan, och förslag på bindande genomförandeåtgärder håller på att utarbetas men har ännu inte lagts fram. Det är inte heller klart om reformen kommer att omfatta centrala frågor som system för inbyggda automatiska stabilisatorer som skulle dämpa inkomstfluktuationer över konjunkturcykeln eller tillgång till och kvaliteten hos de tjänster som tillhandahålls. Antagandet av lagen om långvarig vård och omsorg och sjukförsäkringslagen har skjutits upp gång på gång, och enligt de nuvarande planerna verkar det optimistiskt att lagarna ska antas under andra hälften av 2016.

               (10)Arbetsmarknaden förbättras undan för undan och de sociala förhållandena har stabiliserats. Betydligt fler arbetstillfällen skapas och arbetslösheten sjunker. Äldre och lågutbildade arbetstagares deltagande på arbetsmarknaden är dock fortfarande en utmaning. Långtidsarbetslösheten utgör fortfarande mer än hälften av all arbetslöshet, och de flesta långtidsarbetslösa är lågutbildade eller äldre än 50 år. Riktlinjerna för aktiva arbetsmarknadsåtgärder 2016–2020 utgör en fortsättning på den strategi som använts hittills, medan utgifterna på området fortfarande är låga. Tillfälliga undantag från arbetsgivaravgifterna för nyanställda äldre än 55 år antogs i november 2015. Ytterligare åtgärder för att förlänga arbetslivet, inklusive för att anpassa arbetsmiljön, vilket är relevant också för pensionssystemets hållbarhet, ska enligt planerna läggas fram 2016. Löneökningarna höll jämn takt med produktivitetsökningarna och fortsatte att gynna den externa konkurrenskraften. I november 2015 antog parlamentet ett lagförslag som lagts fram av fackföreningarna som innebar att vissa typer av bonusar inte längre ingår när man beräknar minimilönen. Detta ledde till att arbetsgivarorganisationerna drog sig ur överenskommelsen mellan arbetsmarknadens parter, vilket försvagade den sociala dialogen betydligt.

               (11)Framsteg har gjorts för att sanera nödlidande lån, även om de fortfarande ligger på en hög nivå jämfört med före krisen. Slovenien har genomfört flera åtgärder för att förbättra banksektorns hållbarhet. Där ingår att stärka bankernas kapacitet att sanera lån och att införa specifika mål för minskningen av nödlidande lån. Slovenien har också vidtagit flera åtgärder för att hantera kreditrisker. Positiva resultat förväntas till mitten av 2016. Avveckling av nödlidande lån och hantering av kreditrisker är dock fortfarande prioriterat på kort sikt. Den driftsmässiga och finansiella omstruktureringen av större företag har avslutats och övergripande omstruktureringsavtal övervakas kontinuerligt. Verksamheten i förvaltningsbolaget för banktillgångar (Bank Asset Management Company, BAMC) är i full gång och dess strategi för 2017–2022 har fastställts. BAMC har gjort framsteg när det gäller att sanera sin låneportfölj, men en betydande risk kvarstår för de offentliga finansernas hållbarhet. År 2015 var dess bidrag till BNP en procentenhet av det offentliga underskottet på 2,9 %. Tillsynen över BAMC:s verksamhet verkar vara otillräcklig eftersom myndigheterna gjorde en grov underskattning av BAMC:s underskott 2015 med 0,7 % av BNP, och dessutom inte verkade medvetna om omfattningen av BAMC:s avskrivningar. Det finns också ytterligare skuldsaneringsverktyg. Efter att ha gjort betydande framsteg med omstruktureringen av storföretagen har Slovenien inlett en omstrukturering av flera små och medelstora företag. Bankerna håller för närvarande på att genomföra riktlinjerna för omstrukturering av små och medelstora företag. Framsteg har gjorts för att förbättra tillgången till finansiering för små och medelstora företag och mikroföretag. Tillgången till alternativa finansieringskällor, t.ex. riskkapital, är dock fortfarande begränsad. Småföretagen är fortfarande alltför beroende av bankernas utlåning trots den ökade tillgången till skuld- och aktieinstrument på marknaden. Det segmentet är därför väldigt sårbart för utvecklingen på kreditmarknaden.

               (12)Investeringstillväxten har dämpats på senare år, vilket begränsar Sloveniens ekonomiska resultat och framtida tillväxt. De privata investeringarna minskade kraftigt under den ekonomiska krisen och sedan dess har deras andel av BNP fortsatt att minska. De offentliga investeringarna är starkt beroende av dynamiken i EU-fonderna, och det behövs därför mer produktiva investeringar för att stimulera och främja den ekonomiska tillväxten. De utländska direktinvesteringarna i Slovenien har ökat betydligt det två senaste åren, huvudsakligen beroende på ökade privatiseringssträvanden. Sloveniens företagsklimat påverkas dock fortfarande negativt av den pågående skuldminskningen och en stor administrativ börda, särskilt när det gäller byggande, fysisk planering och efterlevnad av skattelagstiftningen, men också av stränga bestämmelser när det gäller tillträde till och utövande av reglerade yrken, vilket hindrar inflödet av investeringar. För att det ska bli lättare att göra affärer i Slovenien behöver man öka företagens förtroende och ytterligare effektivisera den offentliga förvaltningen och minska den byråkrati som kommer från ett stort antal lagar och föreskrifter, och många ändringar av lagarna. Ungefär hälften av de åtgärder för att minska byråkratin som anges i regeringens samlade dokument har redan genomförts, men några viktiga åtgärder, särskilt vad gäller bygglov och fysisk planering, har blivit försenade.

               (13)Den strategi för att utveckla den offentliga förvaltningen 2015–2020, som antogs som en del av Sloveniens åtgärder för att uppfylla förhandskraven för att få tillgång till EU:s struktur- och investeringsfonder 2014–2020, omfattar flera olika politikområden vilket gör det viktigt med samordning mellan olika ministerier om strategin ska kunna genomföras korrekt och i tid. I februari 2016 antog regeringen sin andra interimsrapport om genomförandet av programmet för nolltolerans mot korruption. Vissa framsteg har gjorts i genomförandet, men vissa av åtgärderna inom programmet (gemensam offentlig upphandling inom hälso- och sjukvård, granskning av brottslighet inom banksektorn och antagandet av lagen om integritet och förebyggande av korruption) har försenats. Den planerade ändringen av lagen om integritet och förebyggande av korruption kommer att ge tillfälle att förbättra verksamheten i kommissionen för förebyggande av korruption, genom att man åtgärdar vissa problem vad gäller trovärdigheten och effektiviteten i dess arbete. I rättssystemet har man lyckats minska rättegångarnas längd ytterligare och antalet pågående mål har kunnat minskas från en mycket hög nivå, delvis beroende på att färre nya mål har tillkommit. Minskningen beror också till viss del på ändringar i förfaranden och statistik i fråga om verkställighetsärenden. Den högsta domstolen fortsätter att förnya domstolarnas processmodeller och att reformera ärendehanteringssystemen. Trots att insolvensreglerna förbättrats, vilket gett företag ökade möjligheter till omorganisation, är likvidationsförfarandet fortfarande tidskrävande och omständligt.

               (14)Staten är fortfarande i hög grad involverad i ekonomin. Staten är den största arbetsgivaren, kapitalförvaltaren och innehavaren av företagsskulder i Slovenien. Som en reaktion på rekommendationerna till Slovenien mellan 2012 och 2015 i den frågan har landet tagit fram ett nytt regelverk för Slovenian Sovereign Holding. Där ingår en strategi för att hantera statligt ägande, en uppsättning kriterier för tillgångsförvaltningen och en förvaltningsplan för 2016. Systemet kompletterar det nya regelverket för styrning av statsägda företag som antogs i slutet av 2014. Strategin bekräftar omfattningen av statens nuvarande involvering i ekonomin och riktar fokus mot förbättrade resultat vid de statsägda företagen. Det är därför än viktigare att Slovenian Sovereign Holding genomför det nya regelverket, för att man ska kunna skilja statens ägande och tillsynsfunktion från den professionella förvaltningen av statsägda företag. Detta, tillsammans med ytterligare privatiseringar av utvalda tillgångar, borde minska åtagandena för budgeten på området. Privatiseringen av NLB ska inledas under 2016 i enlighet med förvaltningsplanen för Slovenian Sovereign Holding.

               (15)Kommissionen har inom ramen för den europeiska planeringsterminen gjort en omfattande analys av Sloveniens ekonomiska politik och offentliggjort den i 2016 års landsrapport. Kommissionen har också bedömt stabilitetsprogrammet och det nationella reformprogrammet samt uppföljningen av de rekommendationer Slovenien har fått tidigare år. Kommissionen har beaktat inte bara programmens relevans för hållbarheten i finanspolitiken och den socioekonomiska politiken i Slovenien utan även i vilken utsträckning EU:s regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet att stärka EU:s övergripande ekonomiska styrning genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på EU-nivå. Rekommendationerna inom ramen för den europeiska planeringsterminen återspeglas i rekommendationerna 1–4 nedan.

               (16)Mot bakgrund av denna bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet, och dess yttrande
                  11
                återspeglas särskilt i rekommendation 1 nedan.

               (17)Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och denna bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet och stabilitetsprogrammet. Dess rekommendationer enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 återspeglas i rekommendationerna 1, 3 och 4 nedan.

               HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Slovenien att under perioden 2016–2017 vidta följande åtgärder:

               1.Efter korrigeringen av det alltför höga underskottet, uppnå en årlig finanspolitisk korrigering på 0,6 % av BNP i riktning mot det medelfristiga budgetmålet både 2016 och 2017. Fastställa ett medelfristigt budgetmål som uppfyller kraven i stabilitets- och tillväxtpakten. Stärka det finanspolitiskt regelverket genom att utnämna ett oberoende finanspolitiskt råd och ändra lagen om offentliga finanser. Slutföra och genomföra reformen av systemet för långvarig vård och omsorg samt hälso- och sjukvårdssystemet för att göra dem mer kostnadseffektiva och på så sätt uppnå en långsiktigt hållbar tillgång till vård av hög kvalitet. Anta reformen av pensionssystemet till slutet av 2017.

               2.I samråd med arbetsmarknadens parter, öka anställbarheten hos lågutbildade och äldre arbetstagare, även genom riktat livslångt lärande och aktiveringsåtgärder.

               3.Förbättra finansieringsvillkoren för kreditvärdiga företag, även genom att underlätta en hållbar avveckling av nödlidande lån och tillgång till alternativa finansieringskällor. Säkerställa att strategin för förvaltningsbolaget för banktillgångar (Bank Asset Management Company) genomförs korrekt.

               4.Vidta åtgärder för att modernisera den offentliga förvaltningen och minska den administrativa bördan för företagen. Förbättra styrningen och resultaten för de statsägda företagen.

               Utfärdad i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordförande

                     (1)
                  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)
                  EUT L 306, 23.11.2011, s. 25.

                     (3)
                  COM(2016) 344 final.

                     (4)
                  P8_TA(2016)0058, P8_TA(2016)0059 och P8_TA(2016)0060.

                     (5)
                  COM(2015) 690 final.

                     (6)
                  COM(2015) 691 final.

                     (7)
                  COM(2015) 692 final.

                     (8)
                  SWD(2016) 92 final.

                     (9)
                  COM(2016) 95 final.

                     (10)
                  COM(2014) 494 final.

                     (11)
                  I enlighet med artikel 5.2 i rådets förordning (EG) nr 1466/97.


               EUROPEISKA
               KOMMISSIONEN

                                     Bryssel den 13.5.2015
                                     COM(2015) 270 final

                       Rekommendation till

                RÅDETS REKOMMENDATION

             om Polens nationella reformprogram 2015

med avgivande av rådets yttrande om Polens konvergensprogram 2015
 ---pagebreak---                                     Rekommendation till

                            RÅDETS REKOMMENDATION

                        om Polens nationella reformprogram 2015

         med avgivande av rådets yttrande om Polens konvergensprogram 2015

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2
och 148.4,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av
övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den
ekonomiska politiken1, särskilt artikel 9.2,
med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation2,
med beaktande av Europaparlamentets resolutioner3,
med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,
med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,
med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,
med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,
med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och
av följande skäl:
(1)      Den 26 mars 2010 godkände Europeiska rådet kommissionens förslag om en ny
         strategi för tillväxt och sysselsättning, Europa 2020, som bygger på stärkt
         samordning av den ekonomiska politiken. Strategin inriktas på de centrala områden
         där åtgärder krävs för att stärka Europas potential för hållbar tillväxt och
         konkurrenskraft.
(2)      Den 13 juli 2010 antog rådet, på grundval av kommissionens förslag, en
         rekommendation om de allmänna riktlinjerna för medlemsstaternas och unionens
         ekonomiska politik (2010–2014) och den 21 oktober 2010 ett beslut om riktlinjer för
         medlemsstaternas sysselsättningspolitik. Tillsammans utgör dessa de integrerade
         riktlinjer som medlemsstaterna uppmanades att beakta i sin nationella ekonomiska
         politik och sysselsättningspolitik.
(3)      Den 8 juli 2014 antog rådet en rekommendation om Polens nationella reformprogram
         för 2014 och avgav ett yttrande om Polens uppdaterade konvergensprogram för
         2014.

1
       EGT L 209, 6.5.1997, s. 1.
2
       COM(2015) 270.
3
       P8_TA(2015)0067, P8_TA(2015)0068, P8_TA(2015)0069.
 ---pagebreak--- (4)    Den 28 november 2014 antog kommissionen den årliga tillväxtöversikten4, som
       inledde 2015 års europeiska planeringstermin för samordning av den ekonomiska
       politiken. Samma dag antog kommissionen på grundval av förordning (EU)
       nr 1176/2011 även rapporten om varningsmekanismen5, i vilken Polen inte angavs
       som en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning.
(5)    Den 18 december 2014 gav Europeiska rådet sitt stöd till prioriteringarna för att
       främja investeringar, skynda på strukturreformerna och fortsätta med en ansvarsfull,
       tillväxtfrämjande konsolidering av de offentliga finanserna.
(6)    Den 26 februari 2015 offentliggjorde kommissionen sin landsrapport för 2015 om
       Polen6. Den innehöll en bedömning av hur väl Polen hade lyckats med de
       landsspecifika rekommendationer som antogs den 8 juli 2014.
(7)    Den 29 april 2015 lade Polen fram sitt nationella reformprogram för 2015 och den 30
       april 2015 sitt konvergensprogram för 2015. För att beakta deras inbördes samband
       har de båda programmen bedömts samtidigt.
(8)    Polen omfattas för närvarande av stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del,
       [då förfarandet vid alltför stora underskott avslutas i juni 2015]. Enligt 2015 års
       konvergensprogram planerar regeringen att gradvis minska det nominella
       underskottet från 3,2 % till 2,7 % av BNP under 2015 och sedan till 1,2 % av BNP
       under 2018. Utifrån kommissionens vårprognos 2015 kan det alltför stora
       underskottet anses ha korrigerats redan 2014, ett år före tidsfristen, om man beaktar
       att överskottet över referensvärdet på 3 % av BNP förklaras av den
       systemövergripande          pensionsreformens         nettobudgetkostnad.       Enligt
       konvergensprogrammet planerar regeringen att nå det medelfristiga budgetmålet på
       ett strukturellt underskott på 1 % av BNP senast 2019. Efter en topp i den offentliga
       skuldsättningen som andel av BNP på 51,7 % under 2015 planerar regeringen att
       minska den så att den 2018 blir 49,1 %. Det makroekonomiska scenario som ligger
       till grund för dessa finanspolitiska prognoser är rimligt 2015 och gynnsamt 2016. På
       grundval av en övergripande bedömning tros Polen uppfylla den erforderliga
       anpassningen i riktning mot det medelfristiga budgetmålet under 2015, eftersom
       nettoutgifterna växer mindre än målet. Åtgärderna som ska stödja de planerade
       underskottsmålen från 2016 och framåt har ännu inte beskrivits tillräckligt. Mot
       bakgrund av kommissionens vårprognos 2015 finns det en risk för en viss avvikelse
       från de erforderliga anpassningarna under 2016, eftersom de strukturella
       anpassningarna inte når upp till kraven. Det kommer därför att krävas ytterligare
       åtgärder under 2016. Rådet anser, på grundval av sin bedömning av
       konvergensprogrammet och kommissionens vårprognos 2015, att Polen i stort sett
       kan förväntas uppfylla kraven i stabilitets- och tillväxtpakten. Skatteintäkterna kan
       ökas genom att man minskar den rådande alltför utbredda användningen av nedsatta
       momssatser och genom att man effektiviserar skatteförvaltningen.
(9)    Polens budgetförfarande skulle förbättras om det inrättades ett oberoende organ med
       ansvar för bedömningar på förhand och i efterhand av efterlevnaden av
       finanspolitiska regler, bedömningar av makroekonomiska prognoser och
       budgetprognoser och bedömningar av de offentliga finansernas långsiktiga
       hållbarhet.

4
      COM(2014) 902.
5
      COM(2014) 904.
6
      SWD(2015) 40 final.
 ---pagebreak--- (10)   Polen rev upp 1999 års systemövergripande pensionsreform i slutet av 2013. Det
       ledde visserligen till vissa kortsiktiga positiva budgeteffekter, men att riva upp 1999
       års systemövergripande pensionsreform förbättrar inte de offentliga finansernas
       långsiktiga hållbarhet, eftersom den kortsiktiga effekten av högre sociala avgifter och
       lägre räntebetalningar kommer att uppvägas av högre framtida pensionsutbetalningar
       från det offentliga pensionssystemet. Att riva upp 1999 års systemövergripande
       pensionsreform innebär i en samlad bedömning vissa risker för Polens offentliga
       finanser på längre sikt.
(11)   Jordbrukarnas och gruvarbetarnas privilegier i fråga om socialförsäkring fortsätter att
       hindra rörligheten på arbetsmarknaden och utgör en betydande kostnad för de
       offentliga finanserna. Dessa förmånsordningar avskräcker människor från att söka
       sig till mer produktiva sektorer, skapar dold arbetslöshet och är på grund av de låga
       egna bidragen starkt subventionerade av skattebetalarna. Polens jordbrukssektor
       sysselsätter 11,4 % av arbetskraften, mer än dubbelt så mycket som medelvärdet i
       EU, men alstrar bara 3,3 % av det nationella bruttoförädlingsvärdet. Statliga
       subventioner av jordbrukarnas socialförsäkringssystem uppgår till nästan 1 % av
       BNP, och av gruvarbetarnas pensioner till 0,5 % av BNP. Kopplingen mellan bidrag
       och förmåner är svag, och bidragen är mestadels utformade som schablonbelopp.
       Jordbrukare med höga inkomster kan inte systematiskt uteslutas från systemet, varför
       det alltså står öppet för missbruk. Att införa ett system för registrering och
       bedömning av jordbrukarnas inkomster skulle vara ett nödvändigt första steg i en
       reform av jordbrukarnas socialförsäkringssystem.
(12)   Arbetsmarkaden är fortsatt uppdelad i Polen. Förekomsten av tidsbegränsade
       anställningsavtal är högst i EU, medan andelen övergångar från tidsbegränsad till fast
       anställning är liten och löneskillnaden är högst i EU. Oflexibla bestämmelser om
       uppsägning, långa rättsliga förfaranden och andra bördor ger arbetsgivarna
       incitament att använda tidsbegränsade och atypiska anställningsavtal. De upplevda
       höga kostnaderna för anställningsavtal som omfattas av anställningsbalken leder till
       orimligt hög användning av civilrättsliga avtal (umowy cywilno-prawne), som är
       attraktiva för arbetsgivarna eftersom de innebär lägre sociala avgifter. Den stora
       andelen av denna typ av avtal, som alltså leder till lägre sociala avgifter, kan dock
       minska de tillgängliga anställningarnas kvalitet, särskilt för unga arbetstagare.
       Ungdomsarbetslösheten är hög, bland annat på grund av felmatchning mellan
       jobbsökarnas kvalifikationer och färdigheter respektive arbetsmarknadens behov.
       Därför krävs fortsatta ansträngningar för att reformera yrkesutbildningssystemet och
       öka det låga deltagandet i livslångt lärande. Andelen kvinnor på arbetsmarknaden
       förblir låg. För att åtgärda detta har Polen ökat tillgången till förskoleplatser, men är
       fortfarande ett av de länder som gör sämst ifrån sig i EU när det gäller tillgång till
       barnomsorg för späd ålder.
(13)   Järnvägssektorn är lidande på grund av höga avgifter för tillträde till järnvägsspår
       och otillräcklig nationell finansiering. Förfarandena för att utforma och genomföra
       projekt tenderar att ta lång tid och vara betungande, till följd av rådande regler och
       förvaltningsmiljö. Den senaste tidens lagändringar kan visserligen ha påverkat
       järnvägssektorn positivt, men de torde knappast påverka investeringsprojekt som
       inleddes under programperioden 2007–2013. Under perioden 2014–2020 är dock
       EU-finansieringen av järnvägssektorn tänkt att öka betydligt.
(14)   Kommissionen har inom ramen för den europeiska planeringsterminen gjort en
       omfattande analys av Polens ekonomiska politik, och offentliggjorde den i
       landsrapporten för 2015. Kommissionen har också bedömt konvergensprogrammet
       och det nationella reformprogrammet och uppföljningen till de rekommendationer
 ---pagebreak---         Polen fått tidigare år. Kommissionen har beaktat inte bara programmens relevans för
        hållbarheten i finanspolitiken och den socioekonomiska politiken i Polen utan också i
        vilken mån EU:s regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet att
        stärka den övergripande ekonomiska styrningen i Europeiska unionen genom att
        framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på EU-nivå.
        Rekommendationerna inom ramen för den europeiska planeringsterminen återspeglas
        i rekommendationerna 1–4.
(15)    Mot bakgrund av denna bedömning har rådet granskat Polens konvergensprogram,
        och dess yttrande7 återspeglas särskilt i rekommendation 1.
HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Polen att under perioden 2015 och 2016 vidta följande
åtgärder:
1.      Efter korrigeringen av det alltför stora underskottet uppnå en budgetpolitisk
        anpassning på 0,5 % av BNP i riktning mot det medelfristiga budgetmålet både 2015
        och 2016. Inrätta ett oberoende finanspolitiskt råd. Minska användningen av nedsatta
        mervärdesskattesatser.
2.      Inleda processen för att anpassa jordbrukarnas och gruvarbetarnas pensionsordningar
        till dem som gäller för andra arbetstagare, och anta en tidsplan för successiv
        fullständig anpassning; införa ett system för bedömning och registrering av
        jordbrukarnas inkomster.
3.      Vidta åtgärder för att minska orimlig användning av tidsbegränsade och civilrättsliga
        anställningsavtal på arbetsmarknaden.
4.      Undanröja hindren för investeringar i järnvägsprojekt.
Utfärdad i Bryssel den

                                                    På rådets vägnar
                                                    Ordförande

7
       Enligt artikel 9.2 i rådets förordning (EG) nr 1466/97.


               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 22.5.2017
            COM(2017) 512 final
            Rekommendation till
            RÅDETS REKOMMENDATION
            om Cyperns nationella reformprogram 2017med avgivande av rådets yttrande om Cyperns stabilitetsprogram 2017

               Rekommendation till

               RÅDETS REKOMMENDATION

               om Cyperns nationella reformprogram 2017

                  med avgivande av rådets yttrande om Cyperns stabilitetsprogram 2017

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

               med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken
                  1
               , särskilt artikel 5.2,

               med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser
                  2
               , särskilt artikel 6.1,

               med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation
                  3
               ,

               med beaktande av Europaparlamentets resolutioner
                  4
               ,

               med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

               med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

               med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

               av följande skäl:

               (1)Den 16 november 2016 antog kommissionen den årliga tillväxtöversikten
                  5
               , som inledde 2017 års europeiska planeringstermin för samordning av den ekonomiska politiken. Prioriteringarna i den årliga tillväxtöversikten godkändes av Europeiska rådet den 9–10 mars 2017. Den 16 november 2016 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, rapporten om förvarningsmekanismen
                  6
               , där det angavs att Cypern var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken för euroområdet. Den rekommendationen godkändes av Europeiska rådet den 9–10 mars 2017 och antogs av rådet den 21 mars 2017
                  7
               .

               (2)Med tanke på att ekonomierna i den ekonomiska och monetära unionen är tätt sammanvävda bör Cypern, i egenskap av en medlemsstat som har euron som valuta, se till att rekommendationen för euroområdet, som återspeglas i rekommendation 1–5, genomförs fullständigt och i tid.

               (3)Landsrapporten 2017för Cypern
                  8
                offentliggjordes den 22 februari 2017. Den innehöll en bedömning av hur väl Cypern hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som rådet antog den 12 juli 2016, med uppföljningen av tidigare års rekommendationer och med sina nationella Europa 2020-mål. Den innehöll också en fördjupad granskning enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011, vars resultat också offentliggjordes den 22 februari 2017
                  9
               . Av analysen drog kommissionen slutsatsen att Cypern har alltför stora makroekonomiska obalanser. Framför allt är det viktigt att ta itu med de många obalanserna i form av alltför hög privat skuldsättning, alltför stor statsskuld och utlandsskuld samt en stor andel nödlidande lån.

               (4)Den 27 april 2017 lade Cypern fram sitt stabilitetsprogram för 2017 och den 28 april 2017 sitt nationella reformprogram. De båda programmen har bedömts samtidigt så att deras inbördes samband har kunnat beaktas. Cyperns nationella reformprogram omfattar såväl kortsiktiga som långsiktiga åtaganden. Framför allt omfattar det åtgärder för att minska skulderna i den privata sektorn, förbättra företagsklimatet, underlätta tillgången till finansiering, se över hälso- och sjukvårdssektorn och för att reformera den offentliga sektorn och rättsväsendet. Det nationella reformprogrammet omfattar också utmaningarna i landsrapporten för 2017 och rekommendationerna för euroområdet, däribland behovet att få igång investeringar igen och säkerställa de offentliga finansernas hållbarhet. Om programmet genomförs helt inom de angivna tidsfristerna skulle det bidra till att avhjälpa de makroekonomiska obalanserna i Cypern och genomföra de landsspecifika rekommendationerna. Utifrån bedömningen av åtagandena i Cyperns program bekräftar kommissionen sin tidigare bedömning att det i det här läget inte behövs några ytterligare åtgärder vad gäller förfarandet vid makroekonomiska obalanser. Genomförandet av det politiska reformprogrammet kommer att följas noga med hjälp av särskild övervakning.

               (5)De relevanta landsspecifika rekommendationerna har beaktats i medlemsstaternas program för de europeiska struktur- och investeringsfonderna för perioden 2014–2020. Enligt lagstiftningen om de europeiska struktur- och investeringsfonderna
                  10
                får kommissionen begära att en medlemsstat ser över och ändrar sina relevanta program för de europeiska struktur- och investeringsfonderna när så krävs för att stödja genomförandet av relevanta landsspecifika rekommendationer. Kommissionen har lämnat ytterligare vägledning om tillämpningen av dessa bestämmelser
                  11
               .

               (6)Cypern omfattas för närvarande av stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del och av skuldkriteriet. I stabilitetsprogrammet för 2017 planerar regeringen ett samlat budgetöverskott under 2016–2020 (budgetsaldo på cirka 0,4 % av BNP under programperioden). Det medelfristiga budgetmålet, dvs. en balanserad budget i strukturella termer, väntas nås 2017. Det omräknade
                  12
                strukturella saldot förväntas stadigt röra sig bort från det medelfristiga målet under de kommande åren, vilket inte är i linje med kraven i den förebyggande delen av stabilitets- och tillväxtpakten. Den offentliga skuldkvoten förväntas ha nått 107,8 % 2016, minska till 99,7 % 2018 och därefter till 88,8 % senast 2020. Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för dessa budgetprognoser är realistiskt. Riskerna som är kopplade till makroekonomiska antaganden som presenteras i stabilitetsprogrammet är nedåtrisker, främst kopplade till den stora andelen nödlidande lån och en möjlig försämring av de yttre förhållandena.

               (7)Den 12 juli 2016 rekommenderade rådet Cypern att efter att ha korrigerat det alltför stora underskottet, respektera det medelfristiga budgetmålet under 2016 och 2017. Efter en övergripande bedömning och utifrån kommissionens vårprognos 2017 uppfyller Cypern det kravet under 2017. För 2018 rekommenderas det att Cypern står fast vid det medelfristiga budgetmålet. Utifrån kommissionens vårprognos 2017 ligger detta i linje med en maximal nominell tillväxt för nettobeloppet för de primära offentliga utgifterna
                  13
                på 0,3 %, vilket motsvarar en årlig anpassning av det strukturella saldot på 0,2 % av BNP. Efter en övergripande bedömning konstateras att om det inte blir några politiska förändringar finns det risk för en viss avvikelse från det kravet under 2018. Enligt prognoserna kommer Cypern att uppfylla skuldkriteriet 2017 och 2018. Sammantaget anser rådet att Cypern måste vara redo att vidta ytterligare åtgärder för att säkerställa efterlevnad under 2018.

               (8)Den offentliga skuldsättningen är på väg nedåt men det finns fortfarande risker för dess långsiktighet. Ett antal finanspolitiska åtgärder och förseningar i genomförandet av viktiga strukturreformer förväntas leda till en försämring av det strukturella saldot och en risk för att utrymmet för tillväxtfrämjande offentliga investeringar minskar.

               (9)Trots att Cypern har bland de högsta lönekostnaderna (som andel av BNP) i euroområdet kännetecknas ändå den offentliga sektorn fortfarande av ineffektivitet. Enligt det makroekonomiska anpassningsprogrammet utformades en serie reformer som också avtalades med arbetsmarknadens parter i syfte att komma tillrätta med detta problem. Dessa reformer omfattade bland annat en bindande permanent mekanism som ska begränsa löneökning för offentliganställda och en omfattande reform av den offentliga förvaltningen. Antagandet av dessa lagstiftningsreformer har dock stött på hinder, särskilt efter negativ omröstning i representanthuset i december 2016. Mekanismen som ska begränsa löneökning i den offentliga sektorn väntar nu på antagande i sin bindande form men har antagits i kollektivförhandlingar och gäller fram till 2018.

               (10)Vissa reformer har genomförts för att hantera korruptionen. Utvecklingen på senare tid omfattar reformer för att professionalisera den offentliga upphandlingen på lokal nivå, och en lag om finansiering av politiska partier antogs i december 2015. En konstitutionell ändring som gör det möjligt att offentliggöra offentliga tjänstemäns tillgångar antogs 2016. Det samordnande organet mot korruption har dock inte tillräckligt med personal och bristerna i disciplinåtgärderna mot offentliga tjänstemän har fortfarande inte behandlats.

               (11)Cypern står fortfarande inför viktiga utmaningar inom rättsväsendet. Ineffektiva domstolsförfaranden och begränsad kapacitet leder till betydande förseningar av behandlingen av rättsfall. Detta undergräver i sin tur företagsklimatet och inte minst tillämpningen av regelverket för obestånd och insolvens. Det senare har införts för att bidra till att minska ohållbar privat skuldsättning, genom att ge banker och låntagare incitament att komma överens om skuldsaneringslösningar. Verktygens effektivitet hålls dock tillbaka av olika faktorer, däribland ovan nämnda ineffektiviteter i domstolssystemet, svag administrativ kapacitet och dålig medvetenhet bland låntagarna om vilka förfaranden som finns. Eftersläpningar och förseningar med att utfärda och överföra lagfarter är också betydande. Det bidrar till att undergräva skuldminskningsinsatserna och påverkar bostadsmarknadens återhämtning.

               (12)Andelen nödlidande lån minskar men är fortfarande mycket stor, vilket hindrar banksektorn från att fungera optimalt och påverkar dess utlåning till den reala ekonomin. Bankerna lever inte upp till de omstruktureringsmål för lån som avtalats med Cyperns centralbank, vilket tyder på ett behov att bredda systemet och göra det effektivare och mer bindande, bland annat genom att fastställa ambitiösa mål för att minska nödlidande lån, i linje med bankernas strategi för detta. Antalet betalningsinställelser är fortfarande högt, vilket tyder på potentiella brister i skuldsaneringslösningarna. Avsättningsnivåerna ökade men är ändå under genomsnittet i euroområdet, vilket understryker behovet av att se till att säkerhetsvärderingarna är tillförlitliga och bidrar till lämpliga avsättningar. Avsaknaden av en sekundärmarknad för lån och ett regelverk för värdepapperisering begränsar utrymmet för att skynda på skuldminskningen och få bort nödlidande lån från bankernas balansräkningar, och det finns därför behov av fler reglerande och lagstiftande åtgärder för att få fram de verktyg som krävs för att underlätta bankernas balansräkningshantering. Samtidigt är tillsynen av försäkrings- och pensionsfonder fortfarande svag, och myndigheterna har en för låg administrativ kapacitet, vilket medför risker för den finansiella stabiliteten.

               (13)Cyperns ekonomiska återhämtning fortsätter. Ändå är tillväxtpotentialen svag och hämmas av det begränsade genomförandet av strukturreformer, hinder för investeringar och brister i företagsklimatet. Tillväxtfrämjande initiativ som lades fram i handlingsplanen för tillväxt håller på att genomföras, om än ganska långsamt. Ett lagförslag för att locka till sig och underlätta strategiska investeringar är fortfarande på utkaststadiet. Regeringen arbetar på att förbättra tillgången till finansiering för små och medelstora företag. För att hantera denna akuta fråga har nya initiativ lanserats, vilket rapporterats i det nationella reformprogrammet. De flesta av dessa nya initiativ om tillgång till finansiering befinner sig dock fortfarande på ett första stadium. Privatiseringssatsningar i syfte att locka produktivitetsfrämjande utländska investeringar möter politiskt motstånd och har i många fall avstannat. Reformen av energisektorn kan också bli en viktig drivkraft för konkurrenskraften, men dess genomförande har försenats. Förseningarna orsakas bland annat av uppdelningen mellan produktion och distribution inom Cyperns elektricitetsmyndighet och inrättandet av en ny elmarknad, där man fortfarande håller på att säkerställa att den systemansvarige för överföringssystemet är oberoende.

               (14)Arbetslösheten minskar men är fortfarande hög, särskilt bland ungdomar och långtidsarbetslösa. Planerna på att öka antalet rådgivare på arbetsförmedlingarna och öka deras specialisering har ännu inte genomförts. Dessutom kommer de att rekryteras på tillfälliga kontrakt och därmed hanteras inte de strukturella utmaningarna. Kapaciteten är därför fortfarande otillräcklig när det gäller att tillgodose de arbetssökandes behov, särskilt för dem som har större problem att integreras på arbetsmarknaden, och när det gäller att vidta utåtriktade åtgärder för deras aktivering. De aktiva arbetsmarknadsprogrammens och inkomststödssystemens effekter hindras fortfarande av begränsad kvalitetsbedömning och begränsade uppföljningsåtgärder.

               (15)Cypern utgiftsnivå för utbildning ligger kvar över EU-genomsnittet. Utbildningsresultatet är ändå lågt och har till och med sjunkit jämfört med tidigare år. Enligt 2015 års resultat av Pisaundersökningen ligger Cypern i botten vad gäller grundläggande kunskaper i matematik, naturkunskap och läsning i EU. Även om de korrigerande åtgärder som införts på senare tid, exempelvis ett bättre system för att utnämna lärare och en modernisering av läroplanen, är steg i rätt riktning, skulle ytterligare åtgärder när det gäller att genomföra planerade reformer, däribland utvärdering av lärare, i hög grad kunna bidra till att förbättra situationen.

               (16)Man har fortfarande inte i någon högre grad tagit itu med kompetensglappen på arbetsmarknaden, vilket påverkar utsikterna för en långsiktig hållbar tillväxt. Deltagandenivåerna är låga i den gymnasiala yrkesutbildningen och den högre utbildningens relevans för arbetsmarknaden är svag, vilket innebär att en stor andel personer med högre utbildning har arbeten som inte nödvändigtvis kräver denna utbildningsgrad.

               (17)Den cypriotiska hälso- och sjukvårdssektorn kännetecknas av bristande täckning och olika nivåer av ineffektivitet. Detta begränsar tillgången till lämplig och effektiv vård. Lagstiftning som syftar till att skapa ett nationellt hälso- och sjukvårdssystem och säkerställa offentliga sjukhus med större självständighet är centralt för att förbättra hälso- och sjukvårdssektorns kapacitet och kostandseffektivitet, men har fortfarande inte antagits i parlamentet.

               (18)Kommissionen har inom ramen för den europeiska planeringsterminen gjort en omfattande analys av Cyperns ekonomiska politik och offentliggjort den i 2017 års landsrapport. Kommissionen har också bedömt stabilitetsprogrammet och det nationella reformprogrammet samt uppföljningen av de rekommendationer Cypern har fått tidigare år. Kommissionen har beaktat inte bara programmens relevans för hållbarheten i finanspolitiken och den socioekonomiska politiken i Cypern, utan även i vilken mån EU:s regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet att stärka EU:s övergripande ekonomiska styrning genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på EU-nivå.

               (19)Mot bakgrund av denna bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet, och dess yttrande
                  14
                återspeglas särskilt i rekommendation 1 nedan.

               (20)Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och denna bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet och stabilitetsprogrammet. Dess rekommendationer enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 återspeglas i rekommendationerna 1–4 nedan.

               HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Cypern att under 2017 och 2018 vidta följande åtgärder:

               1.Fortsätta föra en finanspolitik som är förenlig med kraven i den förebyggande delen av stabilitets- och tillväxtpakten, vilket innebär att landet står fast vid det medelfristiga budgetmålet under 2018. Senast i slutet av 2017 anta de centrala lagstiftningsreformer som syftar till att förbättra effektiviteten inom den offentliga sektorn, bland annat vad gäller den offentliga förvaltningens funktion, styrningen av statsägda företag och lokala myndigheter.

               2.Öka effektiviteten i rättsväsendet genom att modernisera civilförfaranden, införa lämpliga informationssystem och öka domstolarnas specialisering. Vidta ytterligare åtgärder för att undanröja hindren för ett fullständigt genomförande av regelverket för insolvens och obestånd och för att införa tillförlitliga och snabba system för utfärdande av lagfarter och överföring av rättigheter till fast egendom.

               3.Påskynda minskningen av antalet nödlidande lån genom att fastställa kvantitativa och tidsbundna mål för banker och säkerställa korrekt värdering av säkerheter vid avsättning. Skapa förutsättningar för en funktionell sekundärmarknad för nödlidande lån. Integrera och stärka tillsynen av försäkringsbolag och pensionsfonder.

               4.Påskynda genomförandet av handlingsplanen för tillväxt, och särskilt fokusera på påskyndade strategiska investeringar och förbättrad tillgång till finansiering, samt senast i slutet av 2017 återuppta genomförandet av privatiseringsplanen. Genomföra uppdelningen mellan produktion och distribution inom Cyperns elektricitetsmyndighet senast i slutet av 2017.

               5.Påskynda reformerna som syftar till att öka arbestförmedlingarnas kapacitet och förbättra kvaliteten på resultaten för den aktiva arbetsmarknadspolitiken. Slutföra reformen av utbildningssystemet för att förbättra dess relevans och resultat för arbetsmarknaden, däribland utvärdering av lärare. Senast i slutet av 2017 anta lagstiftningen om en sjukhusreform och allmän hälso- och sjukvård.

               Utfärdad i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordförande

                     (1)
                  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)
                  EUT L 306, 23.11.2011 s. 25.

                     (3)
                  COM(2017) 512 final.

                     (4)
                  P8_ TA(2017)0038, P8_ TA(2017)0039 och P8_ TA(2017)0040.

                     (5)
                  COM(2016) 725 final.

                     (6)
                  COM(2016) 728 final.

                     (7)
                  EUT C92/01, 24.3.2017, s. 1.

                     (8)
                  SWD(2017) 78 final.

                     (9)
                  COM(2017) 90 final.

                     (10)
                  Artikel 23 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013 av den 17 december 2013 om fastställande av gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden, Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling och Europeiska havs- och fiskerifonden, om fastställande av allmänna bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden och Europeiska havs- och fiskerifonden samt om upphävande av rådets förordning (EG) nr 1083/2006 (EUT L 347, 20.12.2013, s. 320).

                     (11)
                  COM(2014) 494 final.

                     (12)
                  Det konjunkturrensade saldot exklusive engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder, omräknat av kommissionen enligt den allmänt vedertagna metoden.

                     (13)
                  Nettobeloppet för de offentliga utgifterna består av de sammanlagda offentliga utgifterna exklusive ränteutgifter, utgifter för unionsprogram som motsvaras fullt ut av inkomster från unionsmedel och icke-diskretionära förändringar i utgifterna för arbetslöshetsersättning. Nationella fasta bruttoinvesteringar är utjämnade över fyra år. Diskretionära åtgärder på inkomstsidan eller lagstadgade inkomstökningar är inräknade. Engångsåtgärder på såväl inkomst- som utgiftssidan är avräknade.

                     (14)
                  Enligt artikel 5.2 i rådets förordning (EG) nr 1466/97.


title: Draft council Recommendation on a parking card for disabled persons

text:
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION

                               Bryssel den 15 12.1995
                               KOM(95) 696 slutlig

                               95/0353 (SYN)

       Utkast till rådets rekommendation
    om parkeringstillstånd för rörelsehindrade

         (framlagt av kommissionen)
 ---pagebreak---  ---pagebreak---                            EXPLANATORY MEMORANDUM

I.      INTRODUCTION

1       In its medium-term social action programme (1995-97) (COM(95) 134 final of
        12 April 1995), the Commission undertook, in section 6.3.3, to present a
        recommendation on the reciprocal recognition of parking cards for disabled
        persons with a view to facilitating their freedom of movement.

2       The question of parking cards for disabled persons was previously addressed by
        the Council of Transport Ministers in a recommendation of 6 December 1977
        emanating from the European Conference of Ministers of Transport (ECMT)1,
        calling for:

        -       parking facilities to be provided for disabled people;
        -       appropriate parking cards giving entitlement to such facilities to be issued;
        -       holders of parking cards from other member countries (of the ECMT) to
                be granted the same parking facilities as nationals of the country
                concerned, and
        -       the necessary arrangements to be made, with these measures in mind, for
                the reciprocal recognition of parking cards.

        Experience has shown, however, that numerous practical problems are encountered
        in spite of. this recommendation, owing mainly to the lack of a standardised
        format for> national parking cards, combined with comprehension difficulties
        arising from the variety of languages involved.

3       Against this background, the ECMT commissioned a progress report on the
        implementation of the 1977 recommendation. This report was completed in July
        1995 with the title "Towards a common European parking badge for motorists
        with disabilities". It makes it clear that, in addition to the problems already
        mentioned, the main difficulty lies in the fact that, while most member countries
        of the ECMT are generally tolerant of parking cards for disabled people from
        other countries, there are no formal arrangements. A disabled person therefore has
        no way of knowing whether a national parking card will be accepted in a given
        situation in another country, and the absence of any formal agreement makes it
        impossible for such persons to assert their rights in cases of doubt.

 4      The report therefore comes to the conclusion that the introduction of a European
        parking card for disabled persons is the appropriate instrument to give those
        concerned the right to use it to avail themselves of the special local parking
        facilities provided in the various countries.

 1
  The European Conference of Ministers of Transport is an organisation of government representatives
 which was set up on the strength of a protocol signed in Brussels on 17 October 1953. The Conference
 Council brings together the transport ministers from 31 European countries.

                                                 A
 ---pagebreak--- 5    The Commission is thus intent on putting forward an appropriate recommendation
     for the introduction of a parking card which can be easily administered.

n.   THE COMMISSION'S POSITION

6    This proposal supplements the Community provisions in respect of a common
     transport policy aimed at improving road traffic safety, which includes the public
     parking of cars. Parking arrangements fall within the scope of transport policy.
     Parking facilities for disabled people take account of their special requirements
     stemming from reduced mobility and thus contribute to road traffic safety.

     The goal of road traffic safety can be further pursued by making it possible for
     disabled people who travel abroad to avail themselves of the special local parking
     facilities provided, using a standardised card based on a Community model which
     is recognised throughout the Union, thereby making parking easier for disabled
     people who are not citizens of the country concerned.

7    Having regard to the principle of subsidiarity, the recommendation aims only to
     standardise the format of the parking card for disabled persons and to ensure its
     reciprocal recognition. There is to be no interference as regards national rules
     governing the issue of such cards or the parking facilities to which they give
     entitlement.

     Such rules differ from one Member State to another, and a move towards uniform
     parking arrangements would be of great practical benefit to the disabled persons
     concerned. In this connection, the Commission also considers it possible to
     provide disabled people with information on the respective local parking facilities
     available in the Member States of the European Union. Appropriate steps are to
     be taken after presentation of the recommendation.

8    The recommendation is intended to standardise the format of parking cards for
     disabled persons and to ensure their reciprocal recognition. The idea is not to
     introduce a European parking card; on the contrary, parking cards will retain their
     national status, although they are to be designed on the basis of the European
     Communities model, as is the case with driving licences (cf. Council Directive
     91/439/EEC of 29 July 1991 on driving licences, OJ No L 237 of 24.8.1991,
     p. 1). Consequently, reciprocal recognition is necessary to ensure that a card
     issued in one country can be used in the other EU Member States without having
     to be exchanged or applied for anew.

9    A standardised format makes the card readily recognisable. Previous difficulties
     arising from the variety of existing cards will be overcome. The proposed
     designation on the front of the card in all the official languages of the EU, as with
     driving licences, will also.clear up any linguistic misunderstanding. Use of the
     Community-model parking card, with reciprocal recognition by the Member
     States, will facilitate parking throughout the EU for the disabled persons
     concerned.
 ---pagebreak--- 10    The Commission takes the view that at the same time this will help to promote
      the integration of disabled people in both occupational and social terms.
      Opportunities for travelling to other countries by car, e.g. as tourists, will be
      enhanced.

11    The draft recommendation has arisen out of a process of wide-ranging
      consultation among the Member States and non-governmental organisations,
      involving the consultative bodies of the HELIOS II programme, namely the
      Advisory Committee (government representatives of the Member States) and the
      European Disability Forum (representatives of European non-governmental
      organisations, national disability councils or non-governmental organisations and
      the social partners), which were consulted in September 1995; the HELIOS
      Working Party on Mobility and Transport (government representatives plus one
      non-governmental organisation) was consulted in October 1995. Consultation also
      took place, in November 1995, with the ECMT's ad-hoc working party on the
      transport of persons with reduced mobility.

      The Commission's initiative has been generally welcomed, with broad agreement
      being reached on the content of the recommendation and, for the most part, on the
      format of the parking card as set out in the recommendation.

HI.   THE SITUATION IN THE MEMBER STATES

12    A national parking card for disabled people is available in all the Member States.
      Spain has a number of regional variations.

      Most of the national parking cards for disabled persons show the internationally
      recognised wheelchair-user symbol of accessibility, along with the name of the
      holder, the stamp of the issuing authority and the period of validity.

13    The parking facilities associated with the card are similar, entailing, for instance,
      parking of unlimited or extended duration, or exemption from stopping/parking
      prohibitions, with due regard for road traffic safety. The exact situation differs
      from country to country, though (and in some cases from region to region and
      from town to town).

      This makes it necessary to provide disabled persons with accurate information on
      the parking facilities available in each country.

14    Under certain conditions, various Member States already operate a system of
      reciprocal recognition of parking cards for disabled persons, with formal
      arrangements laid down in some cases. However, the lack of standardisation
      causes considerable uncertainty as to the use of such cards among persons
      travelling abroad.
 ---pagebreak--- IV.   PRESENTATION OK THE RECOMMENDATION

A.    Legal basis

15    The recommendation aims to improve road traffic safety by making^it possible for
      disabled people to avail themselves of the special local parking facilities provided, using
      a reciprocally recognised parking card of standardised format; Article 75(l)(c).

B.    Provisions

16    Point I advocates the introduction of a national parking card for disabled persons based
      on a standardised Community model.

      Point 2 goes on to recommend that such a card be recognised on a reciprocal basis so that
      the holder of the card may benefit from the associated parking facilities granted by the
      respective Member States.

      In Point 3 it is proposed that the Member States should issue the parking card only to
      disabled persons with reduced" mobility. The reason for this is that the parking facilities
      are intended to compensate for disabled people's reduced mobility by enabling them to
      park their car as near to their destination as possible.

      Point 4 proposes 1 January 1998 as the deadline for implementing the recommended
      measures. The intervening period gives the Member States enough time to take the
      necessary steps.

      Accordingly, the Commission recommends, under Point 5, that the Member States should,
      by 1 March..L998, furnish a report on the measures taken. These reports will also play a
      part in gauging the extent to which the disabled persons concerned have to be informed
      about the various parking facilities in the Member States which can be obtained using the
      reciprocally recognised, standardised parking card

 17   Annex

      The Annex describes the format of the Community-model parking card for disabled
      persons, which is based both on existing national cards and on the above-mentioned
      Directive on driving licences.

      Point A:

      The card is the same size as a number of existing national cards and is two-thirds the size
      of the Community-model driving licence. The format chosen affords sufficient space for
      inserting the necessary details clearly

       Point B:

       Blue was chosen as the colour because it is frequently used in connection with the
       stylised wheelchair-user symbol of accessibility, and is already used for certain national
       parking cards (e.g. in Belgium, Portugal and Luxembourg).

       Point C:
 ---pagebreak--- The parking card is to be plastic-coated both to protect it and for security reasons, making
it more difficult to forge. Only the space reserved for the holder's signature will not be
plastic-coated, as is the case with cheque and credit cards. This avoids the need for the
disabled person to go to the issuing authority before the card is plastic-coated. He or she
can sign the parking card subsequently

Point D:

This point describes the exact content and positioning of the text and other details shown
on the parking card.

The front of the card contains all the elements necessary for recognition: the wheelchair-
user symbol, designation in all the official languages of the European Union, period of
validity, name and stamp of the issuing authority validating the document. As with
driving licences, provision is made for the national distinguishing code of the respective
Member States to be affixed, surrounded by the nng of 12 stars symbolising the European
Union, with express mention being made of the fact that it is a European Communities
model.

In view of the fact that, in some Member States, the parking card is linked to the
registration number of the holder's vehicle, the registration number may, if required, also
be shown on the front of the card.

It is not deemed necessary to include any other details on the front of the parking card
for purposes of recognition.

The reverse of the card contains data which will identify the authorised holder, namely
surname, .forename(s), date of birth, address and signature.
           v
Also shown on the reverse arc the basic conditions of use which, irrespective of specific
national rules, apply to all parking cards based on the Community model, namely:

        an explanatory statement to the effect that the parking card, when in use, i.e.
        when the authonsed holder wishes to take advantage of the associated parking
        facilities, must be positioned in such a way as to be clearly visible for checking
        purposes;

-       a statement to the effect that the parking card gives entitlement only to the special
        local parking facilities available in the Member State concerned, as opposed to
        such parking facilities as may be available in the person's country of origin.

Point E:

This point deals with linguistic requirements applying to the parking card, corresponding
to those for the Community-model driving licence.
 ---pagebreak---                         EUROPEISKA KOMMISSIONEN

                                 Utkast till rådets rekommendation
                              om parkeringstillstånd för rörelsehindrade

Europeiska unionens råd har antagit denna rekommendation

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel
75.1 c i detta,

med beaktande av kommissionens utkast till rekommendation,

i samarbete med Europaparlamentet1,

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande2,

med beaktande av Regionkommitténs yttrande3, och

med beaktande av följande:

Ett ömsesidigt erkännande av ett parkeringstillstånd för rörelsehindrade enligt en enhetlig
gemenskapsmall har förespråkats av kommissionen, dels i meddelandet om ett
medelfristigt socialt handlingsprogram 1995-1997 som framlagts för rådet,
Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén den 12
april 19954, dels i rapporten till rådet om åtgärder som bör vidtas inom gemenskapen för
att bereda rörelsehindrade personer tillträde till transportmedel, av den 26 november
19935.

Enligt avsnitt 1.26 i gemenskapens stadga för arbetstagares grundläggande sociala
rättigheter skall varje funktionshindrad person, oberoende av funktionshindrets ursprung

4
     KOM(95) 134
5
     KOM(93) 433

Rue de la Loi 200, B-1049 Bruxelles/Wetstraat200, B-1049 Brussel - Belgien- Kontor: J27 - 0/118
Telefon: direktanknytning(+32-2)295.50.39,växel 299.11.11.Fax: 295.1012.
Telex: COMEU B 21877. Telegramadress: COMEUR Bryssel

                                                                                ê
 ---pagebreak--- och natur, kunna åtnjuta konkreta tilläggsåtgärder för att underlätta personens yrkesmässiga och
sociala integration. Dessa tilläggsåtgärdcr bör bland annat gälla tillgänglighet, rörlighet och
transportmedel, beroende på de berörda personernas rörelseförmåga.

För många fiinktionshindrade personer som inte kan utnyttja allmänna färdmedel är en privatbil
den enda möjligheten att förflytta sig på ett självständigt sätt inom ramen för deras yrkesmässiga
och sociala integration. På vissa villkor, och utan att göra avkall på trafiksäkerheten, bör de
funktionshindrade personer som innehar ett parkcringstillstånd för rörelsehindrade tillåtas parkera
utan att sedan behöva förflytta sig långa sträckor. Rörelsehindrade personer bör således inom hela
Europeiska gemenskapen kunna utnyttja de särskilda villkor som ett parkcringstillstånd för
rörelsehindrade ger rätt till, enligt de nationella regler som gäller i det land där personen befinner
sig.

Frågan om parkeringstillstånd för rörelsehindrade kan falla under regionernas befogenhet. Därför
bör Regionkommittén rådfrågas.

I enlighet med subsidiaritetsprincipen är en gemenskapsåtgärd nödvändig för att möjliggöra
förståelse och ömsesidigt erkännande av parkeringstillstånd för rörelsehindrade samt för att
underlätta rörelsehindrade personers fria rörlighet och turistaktivitet genom att undvika de
praktiska problem som skulle möta rörelsehindrade och kontrollanter om olika nationella
utföranden användes.

Inom ramen för den gemensamma trän sportpol i ti k en, med syfte till att bidra till en förbättrad
trafiksäkerhet, vilket innefattar parkering, samt för att underlätta funktionshindrade personers fria
rörlighet är det önskvärt att det finns ett parkeringstillstånd för rörelsehindrade enligt en
gemenskapsmall som är ömsesidigt erkänt av medlemsstaterna.

Härigenom rekommenderas medlemsstaterna följande:

1.      Att upprätta ett nationellt parkcringstillstånd för rörelsehindrade som utfärdas till
        rörelsehindrade personer enligt respektive nationella bestämmelser, enligt den enhetliga
        gemenskapsmall som beskrivs i bilagan.

2.      Att ömsesidigt erkänna de parkeringstillstånd för rörelsehindrade som upprättats enligt den
        enhetliga gemenskapsmallen av de olika medlemsstaterna, för att innehavaren till ett
        sådant parkeringstillstånd skall kunna utnyttja de speciella parkeringsvillkor som detta
        tillstånd ger rätt till och som tillåts av den medlemsstat där personen befinner sig.

3.      Att utfärda parkeringstillståndet för rörelsehindrade endast till de funktionshindrade
        personer som har nedsatt rörlighet.

4.      Att vidta nödvändiga åtgärder för att parkeringstillstånd för rörelsehindrade skall upprättas
        enligt den enhetliga gemenskapsmodellen, samt för att det ömsesidiga erkännandet av
        dessa tillstånd skall ske senast 1 januari 1988.

5.      Att informera kommissionen före den 1 mars 1988 om de åtgärder som vidtagits för att
        tillämpa denna rekommendation.

Utfärdat i Bryssel den

av rådet

                                                                                >
 ---pagebreak---                                         Bilaga

                           Regler för gemenskapsmallen
                     för parkeringstillstånd för rörelsehindrade

A.   Parkeringstillståndet för rörelsehindrade enligt gemenskapsmallen skall ha följande
     mått:

            Höjd: 106 mm.

            Bredd: 148 mm.

B.   Parkeringstillståndets färg skall vara ljusblå, med undantag för den vita
     rullstolsanvändarsymbolen som skall ha en bred mörkblå bakgrund.

C.   Parkeringstillståndet för rörelsehindrade skall vara plastat, med undantag för det
     utrymme som reserveras för innehavarens namnteckning på baksidans vänstra sida.

D.   Parkeringstillståndet för rörelsehindrade skall ha en fram- och en baksida, var och
     en vertikalt avdelad i två halvor.

     På framsidans vänstra sida skall följande införas:

            Rullstolsanvändarsymbolen i vitt på en mörkblå bakgrund.

            Parkeringstillståndets giltighetstid.

            Parkeringstillståndets serienummer.

            Utfärdande myndighets namn och stämpel.

            Ej obligatoriskt: fordonets registreringsnummer.

     På framsidans högra sida skall följande införas:

            Benämningen "Parkeringstillstånd för rörelsehindrade" med versaler på den
            utfärdande medlemsstatens språk. Efter ett lämpligt mellanrum anges
            motsvarigheten till "parkeringstillstånd" med versaler i mindre stil på
            Europeiska unionens övriga språk.

            Orden "Europeiska gemenskapernas              mall"    på   den   utfärdande
            medlemsstatens språk.

            Som bakgrund den utfärdande medlemsstatens särskiljande tecken enligt
            följande:
 ---pagebreak---         B:      Belgien                   L:        Luxemburg
        DK:      Danmark                  NL:       Nederländerna
        FIN:     Finland                  P:        Portugal
        F:       Frankrike                E:        Spanien
        UK:      Förenade kungariket      S:        Sverige
                 (Storbritannien och
                 Nordirland)
        GR:      Grekland                 D:        Tyskland
        IRL:     Irland                   A:        Österrike
        I:       Italien

omgivet av Europeiska unionens symbol, ringen med tolv stjärnor.

På baksidans vänstra sida skall följande införas:

1.     Innehavarens efternamn.
2.     Innehavarens förnamn.
3.     Innehavarens födelsedatum.
4.     Innehavarens adress.
5.     Innehavarens namnteckning.

På baksidans högra sida skall följande införas:

1.     Följande upplysning:

       "Detta tillstånd ger innehavaren rätt att utnyttja de parkeringsförmåner som
       gäller på den ort i medlemsstaten där han befinner sig."

2.     Följande upplysning:

       "När detta tillstånd används skall det fästas på vindrutans insida, eller, om
       vindruta saknas, på fordonets framsida på så sätt att tillståndets framsida
       är fullt och klart synlig."

Med undantag för detaljupplysningarna på framsidans högra sida skall den
information som förs in på tillståndet vara på den utfärdande medlemsstatens
språk.
Om en medlemsstat önskar föra in informationen på ett annat nationellt språk än
ett av de följande: danska, engelska, finska, franska, grekiska, holländska,
italienska, portugisiska, spanska, svenska eller tyska, skall medlemsstaten, utan att
det påverkar tillämpningen av övriga bestämmelser i denna bilaga, upprätta en
tvåspråkig version av parkeringstillståndet vilken innefattar ett av de elva
ovanstående språken.

                                                                                1
 ---pagebreak---                                                Carte de stationnement
                                             pour personnes handicapées

                                                          Parkering8kirt
                                                        Kdpxa axàe|AE\)an.ç
                                                    Tarjeta de estacionamiento
                                                            Parkausweis
                                                    Contrassegno di parcheggio
                                                           Parkeerkaart
                                                     Cartâo de estacionamento
                                                           Pysäköintilupa
                                                         Parkeringstilstånd
                                                            Parking card

Date de validité : 00-00-0000
N°: 00 00 00
Délivré par :                                            Modèle des
0000000000000000000000                           COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES

                                '&*'« *'â&jçi*>" -V&#

Nom :                                          Cette    carte      autorise   à
                                               bénéficier des facilités de
                                               stationnement de l'endroit
 Prénom :                                      dans l'Etat membre dans
                                               lequel le titulaire se trouve.
 Date de naissance :
                                                En cas d'utilisation la carte
                                                doit être apposée sur la face
 Adresse:                                       interne du pare-brise, ou, à
                                                défaut, sur la partie avant du
                                                véhicule, de telle manière
                                                que le côté recto soit bien et
                                                complètement visible.
 Signature :

                                                                                M
 ---pagebreak---  ---pagebreak---                                                                     ISSN 1024-4506

                                                        KOM(95) 696 slutlig

                                               DOKUMENT

SV                                                                        05 07

                                     Katalognummer : CB-CO-95-732-SV-C

                                                               ISBN 92-77-98219-5

Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer
L-29S5 Luxemburg


               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 22.5.2017
            COM(2017) 515 final
            Rekommendation till
            RÅDETS REKOMMENDATION
            om Luxemburgs nationella reformprogram 2017med avgivande av rådets yttrande om Luxemburgs stabilitetsprogram 2017

               Rekommendation till

               RÅDETS REKOMMENDATION

               om Luxemburgs nationella reformprogram 2017

                  med avgivande av rådets yttrande om Luxemburgs stabilitetsprogram 2017

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

               med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken
                  1
               , särskilt artikel 5.2,

               med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation
                  2
               ,

               med beaktande av Europaparlamentets resolutioner
                  3
               ,

               med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

               med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

               med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

               av följande skäl:

               (1)Den 16 november 2016 antog kommissionen den årliga tillväxtöversikten
                  4
                som inledde 2017 års europeiska planeringstermin för samordning av den ekonomiska politiken. Prioriteringarna i den årliga tillväxtöversikten godkändes av Europeiska rådet den 9–10 mars 2017. Den 16 november 2016 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, rapporten om förvarningsmekanismen
                  5
               , där det inte angavs att Luxemburg var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken för euroområdet. Den rekommendationen godkändes av Europeiska rådet den 9–10 mars 2017 och antogs av rådet den 21 mars
                  6
               .

               (2)Med tanke på att ekonomierna i den ekonomiska och monetära unionen är tätt sammanvävda bör Luxemburg, i egenskap av ett land som har euron som valuta, se till att rekommendationen för euroområdet, som återspeglas i rekommendation 2, genomförs fullständigt och i tid.

               (3)Landsrapporten 2017 för Luxemburg
                  7
                offentliggjordes den 22 februari 2017. Den innehöll en bedömning av hur väl Luxemburg hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som antogs av rådet den 12 juli 2016, med uppföljningen av tidigare års rekommendationer och med sina nationella Europa 2020-mål.

               (4)Den 28 april 2017 lade Luxemburg fram sitt nationella reformprogram 2017 och sitt stabilitetsprogram för samma år. De båda programmen bedömts samtidigt för att deras inbördes samband ska kunna tas i beaktande.

               (5)De relevanta landsspecifika rekommendationerna har beaktats i medlemsstaternas program för de europeiska struktur- och investeringsfonderna för perioden 2014–2020. Enligt lagstiftningen om de europeiska struktur- och investeringsfonderna
                  8
                får kommissionen begära att en medlemsstat ser över och ändrar sina berörda program för de europeiska struktur- och investeringsfonderna när så krävs för att stödja genomförandet av relevanta landsspecifika rekommendationer. Kommissionen har lämnat ytterligare vägledning om tillämpningen av dessa bestämmelser
                  9
               .

               (6)Luxemburg omfattas för närvarande av stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del. I stabilitetsprogrammet för 2017 planerar regeringen en minskning av det samlade överskottet från 1,6 % av BNP 2016 till 0,2 % av BNP 2017, därefter följt av en stadig ökning till ett överskott på 1,2 % av BNP 2021. Det medelfristiga budgetmålet – ett strukturellt underskott på 0,5 % av BNP – fortsätter att vara uppfyllt med marginal under hela programperioden. Enligt stabilitetsprogrammet förväntas den offentliga skuldkvoten ligga kvar långt under fördragets referensvärde på 60 % av BNP. Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för dessa budgetprognoser är rimligt, utom för 2018 då det är synnerligen gynnsamt och 2021 då det är synnerligen försiktigt. Enligt kommissionens vårprognos 2017 beräknas det strukturella saldot ligga på ett överskott på 0,4 % av BNP 2017 och 0,1 % av BNP 2018, vilket i grova drag överensstämmer med stabilitetsprogrammet och ligger över det medelfristiga budgetmålet. Sammantaget anser rådet att Luxemburg kan förväntas följa stabilitets- och tillväxtpaktens regler 2017 och 2018.

               (7)Oro för budgetpolitikens hålbarhet på lång sikt kvarstår, med tanke på den förväntade ökningen av kostnaderna för den åldrande befolkningen. Enligt 2012 års pensionsreform ska pensionssystemets hållbarhet bevakas och utvärderas vart femte år efter det att reformen antagits. Regeringen tidigarelade den första utvärderingen till 2016. Även om utvärderingen ledde till slutsatsen att pensionssystemet fortfarande går med överskott och har låtit betydande pensionsreserver avsättas, spås pensionssystemet ha ett negativt saldo från och med 2023. Enligt Eurostats nyligen reviderade befolkningsprognoser kommer befolkningen att öka mindre än vad som tidigare förväntats. Det kommer att påverka förhållandet mellan pensionärer och aktiva, vilket kommer att öka snabbare än vad som tidigare förväntades och spås leda till högre offentliga utgifter för pensioner. Inga framsteg har gjorts när det gäller att koppla den lagstadgade pensionsåldern till förväntad livslängd, enligt rådets tidigare rekommendation. Luxemburg är det enda EU-land som inte har beslutat att höja den lagstadgade pensionsåldern under perioden 2013–2060. Luxemburg har unionens största andel invånare som inte är i arbetsför ålder. Luxemburg har gjort begränsade framsteg när det gäller förtida pensionering. I juli 2015 lades ett lagförslag fram i parlamentet om att ändra reglerna för förtida pensionering, och förslaget behandlas fortfarande. Förtida pensionering fortsätter att vara vanligt överlag, och incitamenten att arbeta längre förblir få. Efter revideringen av befolkningsprognoserna står Luxemburg inför ytterligare risker i samband med kostnader för långvarig vård och omsorg. De kostnaderna är redan bland de högsta i medlemsstaterna räknat som andel av BNP och förväntas öka från 1,5 % till 3,2 % av BNP till 2060 (mer än en fördubbling från dagens nivå). Ett förslag till reform av försäkringen för långvarig vård och omsorg diskuteras fortfarande av parlamentet.

               (8)De luxemburgska myndigheterna har antagit en omfattande skattereform som trädde i kraft i januari 2017 Reformen innebär ändringar främst i fråga om direkt beskattning, både för enskilda och företag, med målet att gradvis minska bolagsskatten (för ökad konkurrenskraft) och göra den personliga inkomstskatten mer progressiv inkomstskatt (för ökad rättvisa). Samtidigt medför ökningen av vissa skatteutgifter en risk för att skatteunderlaget minskar. För att göra skatteintäkterna med förutsägbara kan skatteunderlaget breddas ytterligare. Det kan göras bl.a. genom att se över den för närvarande låga skatten på bostäder och i större omfattning utnyttja alternativa källor. Exempelvis kan man skapa större samstämmighet mellan miljöskatterna och målen om en diversifierad ekonomi.

               (9)De luxemburgska myndigheterna har insett risken med att vara alltför beroende av finanssektorn och försökt diversifiera ekonomin. Att minska ekonomins beroende av finanssektorn kvarstår som en viktig långsiktig utmaning. För att åtgärda det här behöver tankarna om diversifiering omsättas i specifika åtgärder med en klart fastställd tidplan. Eftersom arbetskraftskostnaderna är höga i landet, är det verksamheter med högre förädlingsvärde som kan utgöra alternativa tillväxtkällor. Om Luxemburgs ekonomi ska kunna diversifieras beror således i stor utsträckning på branscher som är mindre känsliga för kostnadsnivån för arbetskraft. Dessa branscher bygger i hög grad på forskning och innovation, som tenderar att vara teknik- och kunskapsintensiv. Att minska eller undanröja hinder för investeringar och innovation som begränsar den ekonomiska utvecklingen kan frigöra innovationspotential och bidra till diversifiering. De offentliga investeringarna ligger över genomsnittet i euroområdet, medan de privata investeringarna ligger under. Att hålla en hög investeringsnivå är avgörande för tillväxtutsikterna.

               (10)Om den redan nu framgångsrika delen av tjänstesektorn som ligger utanför finansbranschen byggs ut ytterligare, bidrar även detta till att diversifiera ekonomin. Höga regelhinder kvarstår inom sektorn för företagstjänster, särskilt för revisorer, arkitekter, ingenjörer och advokater. För alla dessa yrken är företagsomsättningen lägre än både medelvärdet i EU och medelvärdet för ekonomin som helhet. Begränsningar för dessa yrken kan alltså skada de luxemburgska företagens konkurrenskraft. Hindren består bland annat i omfattande verksamhetsområden är förbehållna arkitekter, att enkla uppgifter som löneadministration och utarbetande av skattedeklarationer är förbehållna högt kvalificerat fackfolk, att bara advokater får ge rättslig rådgivning samt krav på associationsform, ägande, oförenliga verksamheter och begränsningar för advokaters verksamhet som kanske inte står i proportion till centrala principer som yrkets oberoende, liksom de därtill hörande formerna för tillsyn.

               (11)Riktade aktiva arbetsmarknadspolitiska åtgärder och program för livslångt lärande, särskilt för äldre arbetstagare vars sysselsättningsgrad är en av de lägsta i EU, behövs för att undvika negativa konsekvenser. Åtgärder har vidtagits för att öka deras anställbarhet och anknytning till arbetsmarknaden. En lag om omklassificering av arbetstagare med funktionshinder har gällt sedan den 1 januari 2016, något som ökat möjligheterna för de arbetstagarna att stanna kvar längre på arbetsmarknaden. Någon övergripande strategi efter samråd med arbetsmarknadens parter har dock ännu inte lagts fram. Den s.k. ålderspakten, ett lagförslag som överlämnades till parlamentet i april 2014 och vars mål är att uppmuntra företag med fler än 150 anställda att ha kvar äldre arbetstagare, har ännu inte antagits. Möjligheter till kompetenslyft genom riktade aktiva arbetsmarknadspolitiska åtgärder och livslångt lärande för äldre arbetstagare fortsätter att ha stor betydelse för att sådana insatser ska ge önskat resultat. Att investera i kompetens är avgörande för att få full nytta av digitaliseringen och bibehålla konkurrenskraften.

               (12)Ett betydande åtgärdspaket har införts för att hantera det begränsade fastighetsutbudet, men konkreta resultat har ännu inte märkts. Svårigheter att få tillgång till byggbar mark, som oftast ägs av privatpersoner, förefaller vara ett av de största hindren för att öka utbudet av bostäder. Ett begränsat utbud av bostäder i kombination med hög efterfrågan har lett till konstant ökande bostadspriser. Det är i sin tur en förklaring till tendensen till ökad skuldsättning i hushållen, främst på grund av bolån. Trots omfattande investeringar i transportinfrastruktur förblir det även en utmaning att åtgärda trängseln i trafiken. Detta gäller i särskilt hög grad eftersom gränsgångare avskräcks från att använda moderna arbetsmetoder. såsom distansarbete, av skattepolitiken i grannländerna. Utmaningarna inom både bostäder och trafik kommer antagligen att ytterligare motverka satsningarna på att diversifiera ekonomin och öka konkurrenskraften. De kan också fungera som hinder för att attrahera högutbildade arbetstagare till arbetsmarknaden.

               (13)Kommissionen har inom ramen för den europeiska planeringsterminen gjort en omfattande analys av Luxemburgs ekonomiska politik och offentliggjort den i 2017 års landsrapport. Kommissionen har också bedömt stabilitetsprogrammet och det nationella reformprogrammet samt uppföljningen till de rekommendationer Luxemburg fått tidigare år. Kommissionen har beaktat inte bara programmens relevans för hållbarheten i finanspolitiken och den socioekonomiska politiken i Luxemburg utan även i vilken utsträckning EU:s regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet att stärka EU:s övergripande ekonomiska styrning genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på EU-nivå.

               (14)Mot bakgrund av denna bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet, och anser i ett yttrande
                  10
                att Luxemburg kan förväntas följa stabilitets- och tillväxtpakten.

               HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Luxemburg att under 2017 och 2018 vidta följande åtgärder:

               1.Öka diversifieringen i ekonomin, inbegripet genom att undanröja hinder för investeringar och innovation. Avlägsna rättsliga restriktioner inom sektorn för företagstjänster.

               2.
                     Säkerställa pensionssystemets hållbarhet på lång sikt, begränsa förtida pensioneringar och öka äldre arbetstagares sysselsättningsgrad.

               Utfärdad i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordförande

                     (1)
                  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)
                  COM(2017) 515 final.

                     (3)
                  P8_ TA(2017)0038, P8_ TA(2017)0039 och P8_ TA(2017)0040.

                     (4)
                  COM(2016) 725 final.

                     (5)
                  COM(2016) 728 final.

                     (6)
                  2017/C92/01

                     (7)
                  SWD(2017) 81 final.

                     (8)
                  Artikel 23 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013 av den 17 december 2013 om fastställande av gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden, Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling och Europeiska havs- och fiskerifonden, om fastställande av allmänna bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden och Europeiska havs- och fiskerifonden samt om upphävande av rådets förordning (EG) nr 1083/2006 (EUT L 347, 20.12.2013, s. 320).

                     (9)

                        COM(2014) 494 final.

                     (10)
                  I enlighet med artikel 5.2 i rådets förordning (EG) nr 1466/97.