               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 13.5.2015
            COM(2015) 258 final
            Rekommendation till
            RÅDETS REKOMMENDATION
            om Irlands nationella reformprogram 2015,med avgivande av rådets yttrande om Irlands stabilitetsprogram 2015

               Rekommendation till

               RÅDETS REKOMMENDATION

               om Irlands nationella reformprogram 2015,

                  med avgivande av rådets yttrande om Irlands stabilitetsprogram 2015

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

               med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken
                  1
               , särskilt artikel 5.2,

               med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser
                  2
               , särskilt artikel 6.1,

               med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation
                  3
               ,

               med beaktande av Europaparlamentets resolutioner
                  4
               ,

               med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

               med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

               med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

               av följande skäl:

               (1)Den 26 mars 2010 antog Europeiska rådet kommissionens förslag till en ny strategi för tillväxt och sysselsättning, Europa 2020, som bygger på ökad samordning av den ekonomiska politiken. Strategin fokuserar på de nyckelområden där åtgärder behövs för att stärka förutsättningarna för hållbar tillväxt och konkurrenskraft i Europa.

               (2)Den 13 juli 2010 antog rådet på grundval av kommissionens förslag en rekommendation om de allmänna riktlinjerna för medlemsstaternas och unionens ekonomiska politik (2010–2014) och den 21 oktober 2010 ett beslut om riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik. Tillsammans utgör dessa de integrerade riktlinjer som medlemsstaterna uppmanades att beakta i sin nationella ekonomiska politik och sysselsättningspolitik.

               (3)Den 8 juli 2014 antog rådet en rekommendation om Irlands nationella reformprogram för 2014 och avgav ett yttrande om Irlands uppdaterade stabilitetsprogram för 2014. Den 28 november 2014 avgav kommissionen i enlighet med förordning (EU) nr 473/2013
                  5
                ett yttrande om Irlands utkast till budgetplan för 2015
                  6
               .

               (4)Den 28 november 2014 antog kommissionen den årliga tillväxtöversikten
                  7
               , som inledde 2015 års europeiska planeringstermin för samordning av den ekonomiska politiken. Samma dag antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även rapporten om varningsmekanismen
                  8
               , i vilken Irland identifierades som en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning.

               (5)Den 18 december 2014 godkände Europeiska rådet prioriteringarna för att främja investeringar, skynda på strukturreformerna och fortsätta med en ansvarsfull, tillväxtfrämjande konsolidering av de offentliga finanserna.

               (6)Den 26 februari 2015 offentliggjorde kommissionen 2015 års landsrapport för Irland
                  9
               . Den innehöll en bedömning av hur väl Irland hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som antogs den 8 juli 2014. Landsrapporten innehöll också resultaten av den fördjupade granskningen i enlighet med artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011. Av analysen drog kommissionen slutsatsen att Irland har makroekonomiska obalanser som kräver kraftfulla politiska åtgärder och särskild övervakning. Irland slutförde EU–IMF:s program för finansiellt stöd 2013 och omfattas för närvarande av övervakning efter avslutat program och inom den europeiska planeringsterminen De ekonomiska utsikterna har visserligen förbättrats markant, men faktorer som bör följas noggrant är risker i samband med hög privat och offentlig skuldsättning, kvardröjande utmaningar i finanssektorn, särskilt när det gäller bankernas lönsamhet, samt anpassning av arbetsmarknaden som kännetecknas av hög strukturell arbetslöshet.

               (7)Den 29 april 2015 lade Irland fram sitt nationella reformprogram för 2015 och den 30 april 2015 sitt stabilitetsprogram för 2015. För att beakta deras inbördes samband har de båda programmen bedömts samtidigt.

               (8)Irland omfattas för närvarande av stabilitets- och tillväxtpaktens korrigerande del. Enligt stabilitetsprogrammet 2015 avser regeringen att korrigera det alltför stora underskottet under 2015, i linje med rådets tidsfrist. Därefter planerar regeringen att till 2019 nå det medelfristiga målet, en balanserad budget i strukturella termer. Regeringen planerar att minska det nominella underskottet till 2,3 % av BNP under 2015 för att sedan omvandla det till ett överskott på 0,7 % av BNP under 2019. Enligt stabilitetsprogrammet väntas den offentliga skuldkvoten sjunka från 109,7 % för 2014 till 105,0 % av BNP under 2015 och sedan successivt till 89,4 % av BNP 2019. Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för dessa finanspolitiska prognoser är gynnsamt för 2015 och rimligt för 2016. Enligt kommissionens vårprognos 2015 förväntas en snabb och varaktig korrigering av det alltför stora underskottet under 2015. Den finanspolitiska insatsen under 2011–2015 beräknas ligger under den rekommenderade insatsen, men den mängd diskretionära åtgärder som vidtagits under programmet och senare ligger i linje med vad som krävs. Om det alltför stora underskottet korrigeras på ett snabbt och varaktigt sätt som planerat, skulle Irland omfattas av paktens förebyggande del från och med 2016. De åtgärder som ska stödja de planerade underskottsmålen och framstegen på väg mot det medelfristiga målet från 2016 och framåt har inte beskrivits tillräckligt. Det verkar därför, mot bakgrund av kommissionens vårprognos 2015, finnas en risk för en betydande avvikelse från den nödvändiga anpassningen mot det medelfristiga målet 2016, och ytterligare strukturåtgärder kommer att krävas det året. Rådet anser, på grundval av sin bedömning av stabilitetsprogrammet och med beaktande av kommissionens vårprognos 2015, att det finns risk för att Irland inte kommer att följa stabilitets- och tillväxtpaktens regler.

               (9)Skattereformer har bidragit till den finanspolitiska anpassningen, men det finns utrymme kvar att minska snedvridningarna, effektivisera skattesystemet och göra det mer tillväxt- och miljövänligt. Fastighetsbeskattningen har omvandlats till en periodisk skatt, men basen är ännu relativt snäv eftersom vissa fastigheter som inte är bostäder inte omfattas av skatten. Skatterna på arbete är svårbegripliga på grund av komplicerade sociala avgifter. Skattebaserna för konsumtions- och miljöskatter begränsas av reducerade skattesatser och undantag. Momsfrihet eller reducerade skattesatser inom mervärdesskatten gör den mindre effektiv än EU-genomsnittet och sådana skatteutgifter verkar inte utvärderas på något systematiskt sätt. Det går att effektivisera miljöskatteinstrumenten och ta bort subventioner som är skadliga för miljön. Nya ändringar av reglerna för skatterättslig hemvist är välkomna, även om det kan ta tid att bedöma deras genomslag. Stora reformer av det finanspolitiska ramverket har gjorts på senare år. Nya regler och förfaranden, i synnerhet den medelfristiga utgiftsramen, väntas fungera som ett skydd mot en konjunkturförstärkande finanspolitik och är viktiga för hållbarheten i finanspolitiken. Men enligt gällande regler har regeringen ett stort handlingsutrymme att ändra utgiftstaken utöver tidigare bestämda anslag för oförutsedda utgifter, vilket försvagar de medelfristiga budgetplanerna.

               (10)De offentliga hälso- och sjukvårdsutgifterna är jämförelsevis höga trots att indikatorerna på befolkningens hälsotillstånd inte är bättre än i resten av EU. Man har gjort effektivitetsvinster på senare år. Det krävs dock mer långtgående strukturreformer av hälso- och sjukvårdssystemet för att tygla de förväntade kostnadsökningarna och behålla goda vårdresultat med tanke på den åldrande befolkningen. Irland tänker införa en allmän sjukförsäkring på inte alltför lång sikt och genomför reformer enligt strategin för framtidens hälso- och sjukvård. Övergångsåtgärder vidtas inför införandet av den allmänna sjukförsäkringen för att ta itu med några av de mest överhängande problemen och förbättra kostnadseffektiviteten. Ett ändamålsenligt införande av e-hälsoverktyg, aktivitetsbaserad finansiering och bättre förskrivningsrutiner har stor potential att öka kostnadseffektiviteten. Det finns dock ännu utrymme att minska de offentliga utgifterna för läkemedel, främst originalläkemedel, som ligger väl över EU-genomsnittet.

               (11)I Irland är andelen personer som bor i hushåll med låg arbetsintensitet bland de högsta i unionen. Det skapar allvarliga sociala problem och ökar risken för barnfattigdom. Det är särskilt vanligt med låg arbetsintensitet i hushåll med ensamstående föräldrar, där andelen barn som bor i hushåll med låg arbetsintensitet är nästan tre gånger högre än EU-genomsnittet. Vissa framsteg har gjorts för att göra något åt inaktivitetsfällorna genom att ändra vissa sociala förmåner. Dock är barnomsorg på heltid dyr och tillgången begränsad, vilket är ett hinder för kvinnors och ensamstående föräldrars deltagande på arbetsmarknaden.

               (12)Med förbättrade makroekonomiska förutsättningar ser det övergripande läget för små och medelstora företag ljusare ut, men de befinner sig i mycket skilda finansiella positioner. En ganska liten andel lider fortfarande av krisens efterverkningar och står för sektorns kommande behov av skuldminskning. Efterfrågan på krediter visar också tecken på att ha återhämtat sig. De små och medelstora företagen är fortsatt mycket beroende av bankfinansiering för sina investeringar och andra finansieringskällor än banker är relativt outvecklade. När återhämtningen tar fart och den inhemska efterfrågan stiger igen, kommer utbudsbegränsningarna troligtvis att öka om inte kreditkanalerna återställs och finansieringskällorna diversifieras. Detta är mycket viktigt för investeringarna och tillväxten. Viktiga politiska initiativ har tagits för att stödja de små och medelstora företagens tillgång till finansiering och erbjuda nya produkter med längre löptid. Bland annat har man inrättat Strategic Banking Corporation of Ireland (SBCI), Ireland Strategic Investment Fund (ISIF) och andra program. Genomslaget för de här programmen har hittills varit litet och det går bara att utvärdera SBCI:s och ISIF:s ändamålsenlighet och genomslag mot bakgrund av erfarenhet.

               (13)Irland har gjort goda framsteg med att omstrukturera, rationalisera och rekapitalisera sina inhemska banker. Bankernas finansieringsprofiler har återgått till det normala och lönsamheten fortsätter att förbättras, men krisens efterverkningar spelar fortfarande en viktig roll. Den stora stocken av nödlidande lån minskar bara långsamt och fortsätter att tynga bankernas kapacitet att stödja den ekonomiska återhämtningen. Nödlidande lån utgjorde 23,2 % av de totala lånen i de tre största inhemska bankerna under det fjärde kvartalet 2014, en av de högsta andelarna i EU. Medan bankerna fortsätter att uppfylla sina mål för omstrukturering av förfallna bostadslån, fortsätter de lån som släpar efter mest (över 720 dagar) att öka i omfattning och utgjorde 9,8 % av det totala lånebeloppet under fjärde kvartalet 2014. Hållbara omstruktureringslösningar har också genomförts med framgång. I april ställde Irlands centralbank kravet att bankerna måste ha tagit fram lösningar för den stora majoriteten låntagare i slutet av 2015. Bankerna har dock till stor del förlitat sig på självregleringsmetoder som innebär att amorteringar eller räntebetalningar har lagts om istället för att sänka räntan eller skriva ned lånen. Bankerna fortsätter dessutom att förlita sig på rättsliga förfaranden som ett sätt att förmå sina kunder med nödlidande lån att betala. Planerna på ett nytt centralt kreditregister har inte kommit så långt trots att det är mycket viktigt att skärpa tillsyn, kreditförsäkring och riskhantering.

               (14)Läget på arbetsmarknaden har förbättrats sedan 2013 med nya jobb i den privata sektorn och en stadigt sjunkande arbetslöshet. Arbetslösheten är ändå hög och långtidsarbetslösheten är ett stort problem. Det finns risk för att viss konjunkturbetingad arbetslöshet övergår i strukturell eftersom kompetensglapp uppstått i och med ombalanseringen av ekonomin. Ungdomsarbetslösheten är fortfarande mycket högre än före krisen. Aktiveringsreformer har slagit väl ut de senaste åren, men det återstår vissa frågetecken kring de gällande aktiveringsåtgärdernas och utbildningsprogrammens effektivitet och kring arbetsförmedlingens förmåga att klara sitt uppdrag i den skala som krävs. Det nya initiativet JobPath är ett steg i rätt riktning, men dess genomslag måste utvärderas. Tidigare har utbildnings- och fortbildningssystem inte lyckats ge den typ av kompetens som den ombalanserade ekonomin efterfrågar och reformer har inte inletts förrän helt nyligen.

               (15)Juridiska tjänster är fortsatt dyra och måste justeras i linje med andra professionella tjänster. En justering är viktig, eftersom juridiska tjänster används av alla sektorer i ekonomin och kostnaderna för dem påverkar Irlands konkurrenskraft. En reform av regelverket för juridiska tjänster för att skärpa konkurrensen och sänka kostnaderna är ett projekt som myndigheterna länge har utlovat. Men lagförslaget om reglering av juridiska tjänster, som lades fram 2011, har ännu inte antagits. Faktiska kostnadssänkningar kan dessutom bara bli verklighet om de konkurrensstärkande och kostnadssänkande bestämmelserna i det planerade regelverket behålls och införs i de förordningar som ska utfärdas av den tillsynsmyndighet för juridiska tjänster som håller på att inrättas. Därför kommer kommissionen att fortsätta att följa framstegen på det här området inom den europeiska planeringsterminen.

               (16)Kommissionen har inom ramen för den europeiska planeringsterminen gjort en omfattande analys av Irlands ekonomiska politik och redogjort för den i 2015 års landsrapport. Den har också bedömt stabilitetsprogrammet och det nationella reformprogrammet samt uppföljningen av de rekommendationer Irland fått tidigare år. Kommissionen har beaktat inte bara programmens relevans för hållbarheten i finanspolitiken och den socioekonomiska politiken i Irland utan även i vilken utsträckning EU:s regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i unionen genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på EU-nivå. Rekommendationerna inom ramen för den europeiska planeringsterminen återspeglas i rekommendationerna 1–4.

               (17)Mot bakgrund av denna bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet, och dess yttrande
                  10
                återspeglas särskilt i rekommendationerna 1 och 2.

               (18)Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och denna bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet och stabilitetsprogrammet. Dess rekommendationer enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 återspeglas i rekommendationerna 1 och 4.

               (19)I samband med den europeiska planeringsterminen har kommissionen dessutom analyserat den ekonomiska politiken i euroområdet som helhet. Mot denna bakgrund har rådet utfärdat specifika rekommendationer som riktar sig till de medlemsstater som har euron som valuta. Irland bör också se till att dessa rekommendationer genomförs fullständigt och i tid.

               HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Irland att under 2015 och 2016 vidta följande åtgärder:

               1.Se till att det alltför stora underskottet korrigeras på ett varaktigt sätt under 2015. Uppnå en finanspolitisk korrigering på 0,6 % av BNP på väg mot det medelfristiga målet under 2016. Använda eventuella oförutsedda intäkter till att påskynda underskotts- och skuldminskningen, om de ekonomiska och finansiella förhållandena skulle bli bättre än väntat. Begränsa de gällande diskretionära befogenheterna att ändra utgiftstaken utöver specifika och tidigare bestämda anslag för oförutsedda utgifter. Bredda skattebasen och se över skatteutgifter, inklusive för mervärdesskatterna.

               2.Vidta åtgärder för att förbättra kostnadseffektiviteten inom hälso- och sjukvården, bland annat genom att minska kostnaderna för originalläkemedel och successivt införa lämpliga förskrivningsrutiner. Införa aktivitetsbaserad finansiering inom hela hälso- och sjukvården.

               3.Vidta åtgärder för att öka hushållens arbetsintensitet och ta itu med risken för barnfattigdom genom att se till att förmåner och tilläggsersättningar fasas ut successivt vid en återgång till sysselsättning och med hjälp av bättre tillgång till barnomsorg på heltid till rimlig kostnad.

               4.Färdigställa hållbara omstruktureringslösningar för den stora majoriteten av förfallna bostadslån till slutet av 2015 och stärka den irländska centralbankens tillsynsmöjligheter. Se till att omstruktureringslösningarna för lån till små och medelstora företag i kris och resterande lån till kommersiella fastigheter är hållbara genom att ytterligare bedöma bankernas resultat mot deras egna mål. Vidta nödvändiga åtgärder så att det centrala kreditregistret är i drift 2016.

               Utfärdad i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordförande

                     (1)
                  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)
                  EUT L 306, 23.11.2011, s. 25.

                     (3)
                  COM(2015) 258.

                     (4)
                  P8_TA(2015)0067, P8_TA(2015)0068 och P8_TA(2015)0069.

                     (5)
                  EUT L 140, 27.5.2013, s. 11.

                     (6)
                  C(2014) 8803 final.

                     (7)
                  COM(2014) 902.

                     (8)
                  COM(2014) 904.

                     (9)
                  SWD(2015) 27 final.

                     (10)
                  Enligt artikel 5.2 i rådets förordning (EG) nr 1466/97.


               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 22.5.2017
            COM(2017) 514 final
            Rekommendation till
            RÅDETS REKOMMENDATION
            om Litauens nationella reformprogram 2017med avgivande av rådets yttrande om Litauens stabilitetsprogram 2017

               Rekommendation till

               RÅDETS REKOMMENDATION

               om Litauens nationella reformprogram 2017

                  med avgivande av rådets yttrande om Litauens stabilitetsprogram 2017

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

               med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken
                  1
               , särskilt artikel 5.2,

               med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation
                  2
               ,

               med beaktande av Europaparlamentets resolutioner
                  3
               ,

               med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

               med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

               med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

               av följande skäl:

               (1)Den 16 november 2016 antog kommissionen den årliga tillväxtöversikten
                  4
               , som inledde 2017 års europeiska planeringstermin för samordning av den ekonomiska politiken. Prioriteringarna i den årliga tillväxtöversikten godkändes av Europeiska rådet den 9–10 mars 2017. Den 16 november 2016 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, rapporten om förvarningsmekanismen
                  5
               , där det inte angavs att Litauen var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken för euroområdet. Den rekommendationen godkändes av Europeiska rådet den 9–10 mars 2017 och antogs av rådet den 21 mars
                  6
               .

               (2)Med tanke på att ekonomierna i den ekonomiska och monetära unionen är tätt sammanvävda bör Litauen, i egenskap av ett land som har euron som valuta, se till att rekommendationen för euroområdet, som återspeglas i rekommendation 2, genomförs fullständigt och i tid.

               (3)Landsrapporten 2017 för Litauen
                  7
                offentliggjordes den 22 februari 2017. Den innehöll en bedömning av hur väl Litauen hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som rådet antog den 12 juli 2016, med uppföljningen av tidigare års rekommendationer och med sina nationella Europa 2020-mål.

               (4)Den 27 april 2017 lade Litauen fram sitt nationella reformprogram för 2017 och den 28 april 2017 sitt stabilitetsprogram för samma år. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes samband ska kunna beaktas.

               (5)De relevanta landsspecifika rekommendationerna har beaktats i medlemsstaternas program för de europeiska struktur- och investeringsfonderna för perioden 2014–2020. Enligt lagstiftningen om de europeiska struktur- och investeringsfonderna
                  8
                får kommissionen begära att en medlemsstat ser över och ändrar sina berörda program för de europeiska struktur- och investeringsfonderna när så krävs för att stödja genomförandet av relevanta landsspecifika rekommendationer. Kommissionen har lämnat ytterligare vägledning om tillämpningen av dessa bestämmelser
                  9
               .

               (6)Litauen omfattas för närvarande av stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del. I sitt stabilitetsprogram för 2017 planerar regeringen en förbättring av det totala saldot från ett underskott på 0,4 % av BNP 2017 till ett överskott på 1,3 % av BNP 2020. Det medelfristiga budgetmålet – ett strukturellt underskott på 1 % av BNP – förväntas vara uppfyllt med marginal under hela programperioden. Den tillåtna anpassningsbanan inbegriper den reform av pensionssystemet som inleddes 2016. För 2017 ingår ytterligare omfattande strukturreformer av arbetsmarknaden och pensionssystemet. Enligt stabilitetsprogrammet förväntas den offentliga skuldkvoten falla från 40,2 % av BNP 2016 till 33,8 % 2020. Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för dessa budgetprognoser är realistiskt. Men de åtgärder som ska stödja de planerade överskottsmålen från 2017 och framåt har inte beskrivits tillräckligt.

               (7)I stabilitetsprogrammet för 2017 begärde Litauen att få utnyttja den tillfälliga avvikelsen på 0,5 % av BNP i den förebyggande delen i enlighet med den gemensamt överenskomna ståndpunkt om flexibilitet i stabilitets- och tillväxtpakten, som Ekofinrådet tillstyrkte i februari 2016 med anledning av det planerade genomförandet av omfattande strukturreformer med en positiv inverkan på de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet. Det handlar särskilt om att öka pensionssystemets hållbarhet genom en förstärkt indexreglering och en successiv förlängning av tiden för pensionsgrundande förvärvsarbete. Reformerna gick dock inte så långt som till att införa en automatisk koppling mellan pensionsålder och förväntad livslängd. Reformerna innebär vidare en modernisering av arbetsrätten genom att man inför nya typer av anställningsavtal, kortare uppsägningstider, lägre avgångsvederlag och flexiblare arbetstider. De innebär också att arbetslöshets- och socialförsäkringsförmånerna får större täckning och större tillräcklighet, att den aktiva arbetsmarknadspolitiken utvidgas och att de olagliga och oförsäkrade anställningarna minskat i omfattning. Myndigheterna förutspår att reformerna ger en positiv inverkan på de offentliga finansernas hållbarhet genom att de leder till en genomsnittlig minskning av pensionsutgifterna på upp till 3,8 % av BNP på lång sikt, samtidigt som arbetsmarknadsdelen i reformen kan höja det årliga genomsnittet av antal anställda med upp till 10 %, vilket förefaller vara ett i stort sett rimligt antagande. Om reformerna genomförs fullt ut och i rätt tid kommer de därför att inverka positivt på de offentliga finansernas hållbarhet. På grundval av detta kan Litauen för närvarande anses uppfylla kraven för den begärda tillfälliga avvikelsen under 2017, förutsatt att landet genomför de överenskomna reformerna på lämpligt sätt, vilket kommer att följas upp under den europeiska planeringsterminen. Men, med tanke på att man måste se till att det lägsta riktmärket även fortsättningsvis respekteras (dvs. ett strukturellt underskott på 1,5 % av BNP) och med beaktande av den redan tillåtna avvikelsen i enlighet med klausulen om reformen av pensionssystemet (0,1 % av BNP), kan Litauen för närvarande bedömas som berättigad till ytterligare en tillfällig avvikelse på 0,4 % av BNP under 2017, vilket är något lägre än begäran på 0,5 % av BNP.

               (8)Den 12 juli 2016 rekommenderade rådet Litauen att under 2017 se till att avvikelsen från det medelfristiga budgetmålet stannar inom den tillåtna avvikelse som är kopplad till reformen av pensionssystemet
                  10
               . Med beaktande av de tillåtna avvikelser kopplade till pensionsreformen och som beviljades för 2016 och den tillfälliga avvikelsen kopplad till genomförandet av strukturreformerna som beviljades för 2017 får det strukturella saldot försämras med högst 1,3 % av BNP under 2017. På grundval av kommissionens vårprognos 2017 väntas Litauen uppfylla det kravet under 2017. Litauen bör klara sitt medelfristiga budgetmål 2018 om man beaktar den tillåtna avvikelse för genomförandet av reformen av pensionssystemet som beviljades för 2016 och den tillåtna avvikelsen för strukturreformen som beviljades för 2017, eftersom tillfälliga avvikelser rullas framåt över tre år. Baserat på kommissionens vårprognos 2017 är detta förenligt med en maximal nominell tillväxttakt för de primära offentliga nettoutgifterna på 6,4 % för 2018, vilket motsvarar en försämring av det strukturella saldot på -0,6 % av BNP. Om politiken ligger fast väntas Litauen uppfylla det kravet under 2018. Sammantaget anser rådet att Litauen kan förväntas följa stabilitets- och tillväxtpaktens regler 2017 och 2018.

               (9)Efter den senaste höjningen av den skattefria minimilönen har skattebördan minskat betydligt för låginkomsttagare under de senaste åren och ligger nu nära EU-genomsnittet. Samtidigt har kompenserande skattehöjningar varit begränsade, och därför är skatteintäkterna som andel av BNP fortfarande bland de lägsta i EU, vilket inskränker Litauens förmåga att angripa sociala utmaningar. De låga skatteintäkterna beror på en förhållandevis stor svart ekonomisk sektor och relativt små intäkter från miljö- och kapitalskatter.

               (10)Trots att Litauen har lyckats förbättra uppbörden av mervärdesskatt under senare år är det s.k. mervärdesskattegapet bland de största i EU. Underrapportering av löner bidrar till problemen med låg skatteuppbörd. Bättre skattemoral hade ökat statens intäkter, gjort skattesystemet rättvisare och ekonomin effektivare.

               (11)Äldrekvoten kommer att öka stadigt, och pensionsutgifterna förväntas, med oförändrade pensionsregler, stiga till ca 50 % av BNP mot slutet av 2030-talet. Det är absolut avgörande att koppla pensionsförmånerna till förväntad livslängd för att begränsa den påfrestning pensionsutgifterna blir för de offentliga finanserna.

               (12)Litauen har skjutit upp ikraftträdandet av den nya arbetsrättslagstiftningen och annan lagstiftning om den nya sociala modellen. Detta ger landet en möjlighet att säkerställa en lämplig avvägning mellan flexibilitet och trygghet på arbetsmarknaden. Den stora andelen människor som löper risk att drabbas av fattigdom eller social utestängning, tillsammans med växande inkomstskillnader, förblir viktiga utmaningar för Litauen. Förhållandet mellan inkomsterna hos de rikaste 20 % av hushållen och de fattigaste 20 % steg från 5,3 under 2012 till 7,5 under 2015 och är näst högst i EU. Detta är negativt för ekonomisk tillväxt, makroekonomisk stabilitet och möjligheterna för ett inkluderande samhälle att växa fram. För närvarande kan det sociala skyddsnätet inte ta itu med denna utmaning på ett effektivt sätt på grund av de låga utgifterna för social trygghet. Vidare är skillnaden i inkomstfördelning före och efter skatter och sociala transfereringar bland de minsta i EU. Regeringen har emellertid satt kampen mot fattigdom och social utestängning högt upp på dagordningen. I lagstiftningen om den nya sociala modellen planeras generösare arbetslöshetsförmåner för fler, och det pågår vissa diskussioner om att göra det sociala biståndet generösare. Dessa viktiga beslut måste fortfarande antas och genomföras. För att ta itu med fattigdom bland de äldre kompletterade Litauen 2016 sin pensionslagstiftning med en mekanism för indexreglering som kan användas till att få pensionerna att räcka till bättre.

               (13)Det är viktigt att Litauen tar itu med bristande kvalifikationer och de negativa effekterna av att befolkningen i arbetsför ålder krymper. Andelen elever med otillräckliga baskunskaper förblir hög. Många skaffar sig högskoleutbildning, men högskoleutbildningen håller låg standard och fungerar med hjälp av ekonomiska incitament som gynnar mängd på bekostnad av bra resultat. Ansträngningarna att säkerställa hög kvalitet i undervisningen på alla nivåer, även med hjälp av nya yrkesbanor och arbetsvillkor, bör fortsätta. Detta är avgörande för att åtgärda otillräckliga studieresultat och brister i undervisningen samt för att säkerställa kvaliteten i högskolan (även genom att införa resultatbaserad finansiering och konsolidera högskoleinstitutionerna). Det fortsatt låga deltagandet i vuxenutbildning i Litauen håller tillbaka verkan av arbetsmarknadsreformerna och motverkar utvecklingen mot en bättre kvalificerad arbetskraft. Litauen har fokuserat sina insatser på att erbjuda fler och bättre offentligt finansierade utbildningsmöjligheter, men detta har än så länge inte gett några märkbara resultat. För att få fler att delta i vuxenutbildning måste Litauen också uppmuntra enskilda att börja delta i utbildning och ge fler arbetsgivare incitament att erbjuda sina anställda fortbildning.

               (14)Arbetslösheten bland personer med låg och medelhög utbildning ligger fortfarande över EU-genomsnittet. Bland personer med funktionsnedsättning är många fattiga, delvis på grund av att de är dåligt integrerade på arbetsmarknaden. Aktiva arbetsmarknadspolitiska åtgärder spelar för närvarande en begränsad roll när det gäller att hjälpa människor tillbaka in på arbetsmarknaden i Litauen. Det finns stort utrymme i Litauen för att göra arbetsmarknaden mer inkluderande, bl.a. genom att ge personer med funktionsnedsättning bättre stöd. Detta innebär t.ex. ökade satsningar på individanpassade arbeten och program för arbetslivsinriktad rehabilitering samt förstärka anslagen till rehabilitering. Den nyligen antagna sysselsättningslagen kan förbättra utbudet av aktiva arbetsmarknadspolitiska åtgärder.

               (15)Under senare år har Litauen lyckats förbättra dialogen mellan arbetsmarknadens parter. De deltar aktivt i diskussionerna om den nya arbetsrättslagstiftningen och den nya sociala modellen, och regeringen har lanserat en handlingsplan för att stärka dialogen mellan dessa parter. Handlingsplanen är inriktad på att stärka arbetsmarknadsparternas kapacitet, främja kollektivförhandlingar och förbättra dialogen mellan arbetsmarknadens parter på alla nivåer.

               (16)Hälsosituationen i Litauen påverkar fortfarande i hög grad den potentiella tillgången till arbetskraft och arbetsproduktiviteten mycket negativt. Ansträngningar görs visserligen för att flytta patienter till kostnadseffektivare vårdformer, men hälso- och sjukvårdssystemets resultat hämmas fortfarande av att man i hög grad förlitar sig på sjukhusvård och att man lägger små resurser på förebyggande vård och folkhälsa. Patientavgifterna är mycket höga, särskilt för läkemedel.

               (17)Den negativa befolkningsutvecklingen innebär att tillväxten i allt högre grad kommer att vara beroende av arbetsproduktiviteten. Under åren 2000–2015 var tillväxten i arbetsproduktivetet i Litauen bland de snabbaste i EU:s medlemsstater, men på senare tid har tillväxttakten saktat av. De offentliga investeringarna i Litauen dras med dålig planering och koppling till landets strategiska mål. Den offentliga FoU-intensiteten ökade till en nivå något över EU-genomsnittet 2015, men FoU-intensiteten i företagen släpar fortfarande efter. Under 2016 antog Litauen riktlinjer för en reform av forsknings- och innovationspolitiken för att ta itu med kvarvarande utmaningar på forsknings- och innovationsområdet. Det ska ske genom att den institutionella finansieringen av FoU reformeras, att forsknings- och högskoleinstitutioner och vetenskaps- och teknikparker konsolideras samt att samordningen, övervakningen och utvärderingen av de politiska insatserna förbättras. Litauen har gjort vissa framsteg när det gäller att stödja alternativa finansieringsmetoder. Man har hjälpt till att etablera ett antal riskkapitalfonder och startkapitalfonder. Regeringen har också nyligen antagit en lag om gräsrotsinvestering.

               (18)Under de senaste åren har antalet mål om mutbrott i domstol ökat stadigt, vilket visar att Litauen har ökat sina ansträngningar för att bekämpa korruption. På vissa viktiga områden, t.ex. hälso- och sjukvård och offentlig upphandling, tillämpas dock inte alltid bestämmelserna mot småskalig och omfattande korruption i praktiken. Inom vårdsektorn förekommer ofta informella betalningar till läkare. Det råder otillräcklig öppenhet när det gäller offentlig upphandling, särskilt i kommunerna. Dessutom hindrar de bristande reglerna för visselblåsare tips om eventuella oriktigheter i den offentliga och privata sektorn. Regeringen har prioriterat åtgärder mot korruption i vårdsektorn i sitt program mot korruption. För att minska riskerna för korruption och intressekonflikter i upphandlingar med lågt värde har regeringen också ålagt de upphandlande myndigheterna att på nätet offentliggöra information om upphandlingar som inletts, budgivare som antagits och kontrakt som tilldelats. Det krävs dock fortsatt övervakning för att säkerställa att denna politik genomförs.

               (19)Kommissionen har inom ramen för den europeiska planeringsterminen gjort en omfattande analys av Litauens ekonomiska politik och offentliggjort den i 2017 års landsrapport. Kommissionen har också bedömt stabilitetsprogrammet och det nationella reformprogrammet samt uppföljningen av de rekommendationer Litauen fått under tidigare år. Kommissionen har beaktat inte bara programmens relevans för hållbarheten i finanspolitiken och den socioekonomiska politiken i Litauen, utan även i vilken mån EU:s regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i unionen genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på EU-nivå.

               (20)Mot bakgrund av denna bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet, och dess yttrande
                  11
                återspeglas särskilt i rekommendation 1.

               HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Litauen att under 2017 och 2018 vidta följande åtgärder:

               1.Fortsätta att föra en finanspolitik som är förenlig med kraven i den förebyggande delen av stabilitets- och tillväxtpakten, vilket innebär att behålla det medelfristiga budgetmålet för 2018, med beaktande av de tillåtna tillfälliga avvikelserna kopplade till genomförandet av reformen av pensionssystemet och till strukturreformerna. Förbättra skattemoralen och bredda skattebasen till källor som är mindre tillväxthämmande. Vidta åtgärder för att ta itu med utmaningen för den finanspolitisk hållbarhet på medellång sikt när det gäller pensionsområdet.

               2.Ta itu med kompetensbristen genom ändamålsenliga och aktiva arbetsmarknadspolitiska åtgärder och vuxenutbildning samt förbättra utbildningsresultaten genom att belöna kvalitet i undervisningen och högskoleutbildningen. Förbättra resultaten i hälso- och sjukvårdssystemet genom att stärka öppenvården och den förebyggande vården och göra vården billigare. Förbättra det sociala skyddsnätets ändamålsenlighet.

               3.Vidta åtgärder för att öka produktiviteten genom att förbättra de offentliga investeringarnas effektivitet och stärka dess koppling till landets strategiska mål.

               Utfärdad i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordförande

                     (1)
                  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)
                  COM(2017) 514 final.

                     (3)
                  P8_ TA(2017)0038, P8_ TA(2017)0039 och P8_ TA(2017)0040.

                     (4)
                  COM(2016) 725 final.

                     (5)
                  COM(2016) 728 final.

                     (6)
                  2017/C92/01.

                     (7)
                  SWD(2017) 80 final.

                     (8)
                  Artikel 23 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013 av den 17 december 2013 om fastställande av gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden, Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling och Europeiska havs- och fiskerifonden, om fastställande av allmänna bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden och Europeiska havs- och fiskerifonden samt om upphävande av rådets förordning (EG) nr 1083/2006 (EUT L 347, 20.12.2013, s. 320).

                     (9)

                        COM(2014) 494 final.

                     (10)
                  Litauen får avvika från sitt medelfristiga budgetmål 2017 och 2018 på grund av en tillåten avvikelse från 2016 kopplad till reformen av pensionssystemet, eftersom tillfälliga avvikelser rullas framåt över tre år.

                     (11)
                  Enligt artikel 5.2 i rådets förordning (EG) nr 1466/97.


               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 13.5.2015
            COM(2015) 251 final
            Rekommendation till
            RÅDETS REKOMMENDATION
            om genomförande av de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken för de medlemsstater som har euron som valuta

               Rekommendation till

               RÅDETS REKOMMENDATION

               om genomförande av de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken för de medlemsstater som har euron som valuta

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 136 jämförd med artikel 121.2,

               med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken
                  1
               , särskilt artikel 5.2,

               med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser
                  2
               , särskilt artikel 6.1,

               med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,
                  3

               med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

               med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

               av följande skäl:

               (1)För att upprätthålla och stärka utvecklingen av euroområdet behövs ett uthålligt politiskt arbete som understödjer en balanserad anpassning i den privata och den offentliga sektorn och som ökar ekonomins tillväxtpotential på medellång och lång sikt. Ekonomisk återhämtning är visserligen på gång i euroområdet, men den hämmas av sviterna efter de ekonomiska och finansiella kriserna, däribland pågående extern ombalansering, hög offentlig och privat skuldsättning med därtill knutet tryck för att minska skuldsättningen, ihållande strukturella stelheter på nationella arbets- och produktmarknader, hög arbetslöshet och lågt förtroende samt fortsatt svag investeringsvilja. Än så länge har genomförandet av de reformer som anges i de landspecifika rekommendationerna inte varit tillräckligt ambitiöst.

               (2)Euroområdet är mer än summan av medlemmarna. Ekonomierna i euroområdet är nära sammanflätade, vilket accentuerar behovet av starkare samordning av budget-, finans- och strukturpolitik. Den politiska hållningen i euroområdet bör främja tillväxt och samtidigt säkerställa att framstegen när det gäller ombalansering inte äventyras. Euroländerna har ett särskilt ansvar för verksam tillämpning av styrinstrumenten, vilka har stärkts väsentligt under senare år. Detta kräver ökat grupptryck till stöd för genomförandet av nationella reformer och en återhållsam budgetpolitik. Det kräver också att bedömningar av nationella reformer i större utsträckning görs utifrån ett euroområdesperspektiv, att potentiella återverkningar över gränserna hålls tillbaka och att politiska insatser av särskild betydelse för ett väl fungerande EMU uppmuntras.

               (3)Ambitiösa strukturreformer som moderniserar ekonomierna och höjer konkurrenskraft och tillväxtpotential genomförs fortfarande inte i tillräcklig utsträckning i euroområdet.  Obalansernas omfattning före krisen, var man befinner sig i konjunkturcykeln och tillgängligt finanspolitiskt utrymme är faktorer som varierar kraftigt mellan medlemsstaterna. Trots förbättringar på arbetsmarknaderna och viss framgång med reformer som förbättrar arbetsmarknadernas motståndskraft, ligger arbetslösheten kvar på höga nivåer och långtidsarbetslösheten riskerar att bita sig fast och försämra den sociala situationen i de mest utsatta länderna. Extern ombalansering är på gång, men framstegen har varit ojämna och det har inte skett någon anpassning av stora överskott i bytesbalansen. Ambitiösa strukturreformer för arbets- och produktmarknader skulle underlätta den nödvändiga ekonomiska anpassningen inom euroområdet och främja tillväxt i de länder som genomför dem. Genom att ge ökad sysselsättning och lägre konsumentpriser bidrar reformerna också till bättre social integration. Om strukturreformerna genomförs gemensamt i medlemsstaterna kommer de att ge fördelar till hela euroområdet genom positiva återverkningar via handels- och finanskanaler. Detta skulle också stimulera resten av euroområdet att välja rätt politik. De tematiska diskussionerna i Eurogruppen kan hjälpa denna process genom att bedöma och betygsätta reformerna och deras inverkan på hela euroområdet. Detta kan ske genom att man lär av bästa praxis och enas om gemensamma principer för bra reformer och grupptryck. Med hänsyn till anpassningsprocessen på nationell nivå och därmed euroområdets funktion är det särskilt viktigt med regelbunden övervakning av hur reformarbetet framskrider i medlemsstater med mycket stora obalanser och med sådana obalanser som kräver beslutsamma åtgärder.

               (4)En av de allvarligaste politiska utmaningarna för euroområdet är att minska statsskulden genom en ansvarsfull finanspolitik. Tack vare konsolideringssträvandena under de senaste åren har den finanspolitiska situationen förbättrats, men samordningen av finanspolitiken är fortfarande inte optimal. Ett antal medlemsstater i euroområdet behöver fortsätta att anpassa finanspolitiken för att få ner hög skuldsättning. Andra länder har större manöverutrymme och skulle kunna använda det till att uppmuntra inhemsk efterfrågan, särskilt investeringar, vilket skulle stödja inhemsk tillväxt och euroområdet i sin helhet. Flexibiliteten i stabilitets- och tillväxtpaktens regler tillåter medlemsstaterna att underlätta strukturreformer och investeringar inom ramen för det gemensamt överenskomna regelverket. De finanspolitiska strategierna är ännu inte tillräckligt tillväxtfrämjande. På intäktssidan finns, trots ökad samordning inom Eurogruppen, ytterligare utrymme för att förbättra skattesystemens effektivitet och krympa skattekilen på arbete. På utgiftssidan krävs mer fokus på offentliga investeringar baserade på sunda lönsamhetsanalyser samt andra offentliga utgifter med starka och positiva tillväxteffekter. Utgiftsanalyser har visat tydligt att den offentliga förvaltningen behöver effektiviseras. Väl fungerande nationella finanspolitiska regelverk kommer att stödja denna process.

               (5)Förhållandena på finansmarknaderna i euroområdet har blivit bättre, men utlåningen till den privata sektorn ligger fortsatt på en låg nivå och finansmarknaderna är fragmenterade. Detta hämmar investeringarna i euroområdet. Resultatet är en stor investeringsklyfta, samtidigt som investeringsbehov finns både i form av materiella och immateriella investeringar. EU:s investeringsplan erbjuder möjligheter att mobilisera investeringar och kanalisera dem till produktiv användning. Men effekten av investeringsplanen och ECB:s utökade program för köp av tillgångar kommer att bli större när de åtföljs av åtgärder i den större finanssektorn som sätter fart på kreditflödena, fyller på kapitalmarknaderna och stärker ekonomins långsiktiga finansiering. Bankunionen är på väg att fullbordas och kommer att stöttas av enhetliga regler och konsekvent tillämpning av dem. Bättre integrerade och effektivare kapitalmarknader skulle mobilisera ytterligare finansiering för investeringar, göra europeisk ekonomi mindre beroende av banker och göra dess finansmarknader mer balanserade och mer stabila.

               (6)Utan att förringa framgångar nyligen med att stärka EMU, kräver dagens utmaningar insatser för att fullborda planen. En vidareutveckling av EMU måste ske stegvis och kombinera disciplin med solidaritet. Europeiska kommissionens ordförande tillsammans med ordförandena för Europeiska rådet, Europaparlamentet, Europeiska centralbanken och Eurogruppen kommer att förbereda nästa steg för bättre ekonomisk styrning i euroområdet.

               HÄRIGENOM REKOMMENDERAS medlemsstaterna i euroområdet att vidta följande åtgärder inom Eurogruppen under perioden 2015–2016:

               1.Använda grupptryck för att främja strukturreformer som underlättar korrigering av stora interna eller externa skulder och som stödjer investeringar. Regelbundet bedöma framstegen i reformarbetet i de medlemsstater som har allvarliga obalanser.  Fortsätta den regelbundna tematiska bedömningen av strukturreformerna. Ta beslut på våren 2016 om uppföljningen av samordningsövningen om sänkning av den stora skattekilen på arbete och om reformer för tjänstemarknaderna.

               2.Samordna finanspolitiken för att säkerställa att euroområdets samlade finanspolitiska hållning är i samklang med hållbarhetsrisker och konjunktursvängningar. Hålla tematiska diskussioner senast våren 2016 om förbättringar i kvalitet och hållbarhet för de offentliga finanserna, varvid fokus ska ligga särskilt på prioritering av materiella och immateriella investeringar på nationell nivå och EU-nivå, och om hur skattesystemen kan göras mer tillväxtfrämjande. Övervaka att de nyligen stärkta nationella finanspolitiska regelverken har eftersträvad verkan.

               3.Säkerställa att följande fullföljs i god tid: uppföljningen av Europeiska Centralbankens omfattande bedömning, genomförandet av direktivet om återhämtning och resolution av banker, ratificering av det mellanstatliga avtalet om den gemensamma resolutionsfonden och full drift för fonden från januari 2016. Främja åtgärder inriktade på att öka utbudet av finansiering på marknaden, förbättra de små och medelstora företagens möjligheter att få kredit samt utveckla alternativa finansieringskällor. Uppmuntra till ytterligare reformer av nationella insolvensregler.

               4.Fortsätta arbetet på att fördjupa den ekonomiska och monetära unionen, bidra till ett bättre regelverk för ekonomisk övervakning inom ramen för rapporten om de kommande stegen för en bättre ekonomisk styrning inom euroområdet som har tagits fram av ordförande Juncker i nära samarbete med ordförandena Tusk, Schulz, Draghi och Dijsselbloem samt dess uppföljning.

               Utfärdad i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordförande

                     (1)
                  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)
                  EUT L 306, 23.11.2011, s. 25.

                     (3)
                  COM(2015) 251.


               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 13.5.2015
            COM(2015) 254 final
            Rekommendation till
            RÅDETS REKOMMENDATION
            om Tjeckiens nationella reformprogram 2015,med avgivande av rådets yttrande om Tjeckiens konvergensprogram 2015

               Rekommendation till

               RÅDETS REKOMMENDATION

               om Tjeckiens nationella reformprogram 2015,

                  med avgivande av rådets yttrande om Tjeckiens konvergensprogram 2015

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

               med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken
                  1
               , särskilt artikel 9.2,

               med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation
                  2
               ,

               med beaktande av Europaparlamentets resolutioner
                  3
               ,

               med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

               med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

               med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

               av följande skäl:

               (1)Den 26 mars 2010 antog Europeiska rådet kommissionens förslag till en ny strategi för tillväxt och sysselsättning, Europa 2020, som bygger på ökad samordning av den ekonomiska politiken. Strategin fokuserar på de nyckelområden där åtgärder behövs för att stärka förutsättningarna för hållbar tillväxt och konkurrenskraft i Europa.

               (2)Den 13 juli 2010 antog rådet, på grundval av kommissionens förslag, en rekommendation om de allmänna riktlinjerna för medlemsstaternas och unionens ekonomiska politik (2010–2014) och den 21 oktober 2010 ett beslut om riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik. Tillsammans utgör dessa de integrerade riktlinjer som medlemsstaterna uppmanades att beakta i sin nationella ekonomiska politik och sysselsättningspolitik.

               (3)Den 8 juli 2014 antog rådet en rekommendation om Tjeckiens nationella reformprogram för 2014 och avgav ett yttrande om Tjeckiens uppdaterade konvergensprogram för 2014.

               (4)Den 28 november 2014 antog kommissionen den årliga tillväxtöversikten
                  4
               , som markerar inledningen av 2015 års europeiska planeringstermin för samordning av den ekonomiska politiken. Samma dag antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, rapporten om varningsmekanismen
                  5
               , i vilken Tjeckien inte angavs som en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning.

               (5)Den 18 december 2014 godkände Europeiska rådet prioriteringarna för att främja investeringar, skynda på strukturreformerna och fortsätta med en ansvarsfull, tillväxtfrämjande konsolidering av de offentliga finanserna.

               (6)Den 26 februari 2015 offentliggjorde kommissionen 2015 års landsrapport för Tjeckien
                  6
               . Den innehöll en bedömning av hur väl Tjeckien har lyckats med de landspecifika rekommendationer som antogs den 8 juli 2014.

               (7)Den 30 april 2015 lade Tjeckien fram sitt nationella reformprogram 2015 och sitt konvergensprogram 2015. För att beakta deras inbördes samband har de båda programmen bedömts samtidigt.

               (8)Tjeckien omfattas för närvarande av stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del. I sitt konvergensprogram för 2015 planerar regeringen att successivt förbättra det nominella underskottet till 1,9 % av BNP 2015 och ytterligare till 0,6 % av BNP år 2018. Regeringen redovisar sin avsikt att uppfylla det medelfristiga målet – ett strukturellt underskott på1 % av BNP – 2018, men enligt det omräknade strukturella saldot
                  7
                beräknas målet nås 2016. Enligt konvergensprogrammet förväntas den offentliga skuldkvoten att uppgå till närmare 41 % år 2015 och gradvis sjunka till 40,2 % år 2018. Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetberäkningarna är rimligt och åtgärderna för att stödja de planerade underskottsmålen från och med 2016 är tillräckligt specificerade. Det finns dock en risk att effekterna av de planerade åtgärderna på inkomstsidan kan bli lägre än beräknat. På grundval av kommissionens vårprognos 2015, förväntas referensvärdet för utgifter vara uppfyllt 2015. Under 2016 förväntas en viss avvikelse eftersom utgiftsökningarna netto överstiger referensvärdet på 0,3 % av BNP. Det kommer därför att krävas ytterligare åtgärder 2016. Rådet anser, på grundval av sin bedömning av konvergensprogrammet och kommissionens vårprognos 2015, att Tjeckien i stort sett kan förväntas följa stabilitets- och tillväxtpaktens regler. De viktigaste delarna av den nuvarande finanspolitiska ramen är på plats. Den medelfristiga budgetplaneringen och de numeriska finanspolitiska reglerna har dock en begränsad räckvidd och genomförandet har varit svagt. Ett förslag till reformpaket har flera gånger ändrats och skjutits upp och dess antagande planeras för närvarande till 2015. Tjeckien står fortfarande inför utmaningar vad gäller de offentliga finansernas hållbarhet på lång sikt, framför allt på grund av beräknade ökade utgifter för pensioner och hälso- och sjukvård. Utsikterna för pensionssystemet har förbättrats något till följd av mer gynnsamma demografiska prognoser. Den tjeckiska regeringen avser att successivt höja den lagstadgade pensionsåldern, men de förändringar som planeras på medellång sikt är alltför långsamma. Förändringar i det nuvarande systemet för indexering av pensioner diskuteras för närvarande, men inga åtgärder har ännu antagits. Även om vissa åtgärder har vidtagits för att förbättra kostnadseffektiviteten och förvaltningen i hälso- och sjukvårdssektorn har endast begränsade framsteg gjorts på detta område. Indikatorer som används för att mäta sjukhussektorns resultat visar att medicinsk behandling inte alltid ges på ett kostnadseffektivt sätt, samtidigt som tilldelningen av resurser hindras av pågående svårigheter med att genomföra ett system för ersättning av sjukhusens kostnader. Det finns också tecken på att allmänläkare inte på ett tillfredsställande sätt uppfyller sin roll som portvakter. Offentliga upphandlingar inom hälso- och sjukvårdssektorn kännetecknas ofta av oegentligheter, vilket tyder på otillräcklig styrning och tillsyn.

               (9)De viktigaste utmaningarna på skatteområdet är att minska skatteundandragande och att göra skatteuppbörden billigare och mindre tidskrävande, både för skattebetalare och myndigheter. Tjeckien har identifierat efterlevnaden av skattelagstiftningen och kampen mot skatteundandragande som prioriteringar, och håller på att vidta ett antal åtgärder på dessa områden. Ett antal åtgärder infördes 2015, avseende såväl direkta som indirekta skatter, och ytterligare åtgärder planeras för 2016. Kostnaden för efterlevnad av skattelagstiftningen är dock fortfarande för hög. Att harmonisera skattebaserna för inkomstskatter, sociala avgifter och avgifter till hälso- och sjukvård skulle bidra till att förenkla skattesystemet, men denna ändring har inte införts och det finns för närvarande inga planer på att ta itu med denna fråga. Arbetet med att förenkla självdeklarationer och öka användningen av förtryckta formulär genomförs inte på ett systematiskt sätt. I stället för att förenkla momssystemet införde Tjeckien en tredje momssats 2014. Begränsade framsteg har gjorts i arbetet med att minska olikheterna i skattebehandlingen av anställda och egenföretagare. Skatteintäkter i Tjeckien bygger fortfarande till stor del på beskattningen av arbete och låginkomsttagare, särskilt sådana som saknar barn, bär en relativt tung skattebörda. Åtgärder som något minskar beskattningen av arbete för specifika grupper träder i kraft under 2015, men dessa kommer att ha en begränsad inverkan totalt sett. Fastighets- och miljöskatter (utom på bränsle) är fortfarande låga, vilket pekar på möjligheten att genomföra en skatteväxling från skatt på arbete till andra skatter.

               (10)Begränsade framsteg gjordes under 2014 för att påskynda reformen av reglerade yrken, men den nationella handlingsplan som antogs i april 2015 innehåller ett antal konkreta åtgärder och insatser som är utformade för att förbättra regelverket och undanröja omotiverade eller oproportionerliga krav.

               (11)Det arbete som gjorts under de senaste åren för att ta itu med korruptionen har försenats kraftigt. Den senaste handlingsplanen mot korruption omfattade ett antal prioriterade områden. Den innehöll lagar om finansiell kontroll, åklagarmyndigheter, finansiering av politiska partier, skydd för personer som slår larm om missförhållanden, förvaltning av statsägda företag och en ändring av lagen om fri tillgång till information. Det förefaller dock som om mycket lite görs för att få dessa lagar antagna. Antagandet och genomförandet av lagen om den offentliga förvaltningen och därmed sammanhängande åtgärder innebär att Tjeckien börjar ta itu med problemen med effektivitet och stabilitet i den offentliga förvaltningen. De offentliga investeringarna hämmas av både administrativa och lagstiftningsmässiga hinder för investeringsplanering samt av de utdragna förfarandena för att få bygglov och markanvändningstillstånd och dessa förfarandens brist på transparens. Offentlig upphandling har stått i fokus för ett antal initiativ under de senaste åren, men farhågor kring bristande insyn kvarstår fortfarande. Framför allt offentliggörs offentliga kontrakt fortfarande inte i ett centralt register. Effektiviteten i förfarandena för offentlig upphandling hämmas av otillräcklig styrning och utbildning av de upphandlande institutionerna. Översynen av systemet är fortfarande svagt utvecklad.

               (12)Den totala sysselsättningsnivån är för närvarande hög, men vissa missgynnade grupper fortsätter att vara underrepresenterade på arbetsmarknaden. Bland dessa återfinns småbarnsföräldrar, lågutbildade arbetstagare, personer med funktionsnedsättning och romer. Vissa åtgärder har vidtagits för att stärka de offentliga arbetsförmedlingarnas effektivitet och ändamålsenlighet. Sysselsättningsnivån bland ungdomar ökar och de offentliga arbetsförmedlingarna försöker särskilt rikta sig till ungdomar. Bristen på barnomsorg av hög kvalitet och till rimliga priser och en begränsad användning av flexibla arbetstidslösningar gör det svårt för kvinnor med barn att delta på arbetsmarknaden. Vissa åtgärder har vidtagits för att öka tillgången till barnomsorg, men de politiska åtgärderna till stöd för offentlig barnomsorg för de yngsta barnen är fortfarande otillräckliga.

               (13)Utbildningsresultaten i Tjeckien har förbättrats under de senaste åren, men strukturella utmaningar kvarstår. Deltagandet i eftergymnasial utbildning har ökat snabbt, men vissa problem har uppstått i samband med försämrad kompetens hos unga högskoleutbildade. Planen är att den försenade reformen av den högre utbildningen kommer att antas under 2015 och med den institutionell ackreditering, starkare intern kvalitetssäkring, större användning av profilanalyser av studerande och förbättrade finansieringssystem. Fler lärare måste rekryteras till den obligatoriska utbildningssektorn, men låga löner och en negativ syn på läraryrket gör det svårt att locka till sig sökande med talang för yrket. Ett nytt karriärsystem som utformats för att förbättra både rekryteringen av lärare och deras fortbildning bör vara klart under första halvåret 2015 och kunna införas i september 2016. Dess totala effekt beror dock i stor utsträckning på tillgänglig finansiering. Samtidigt saknas fortfarande en övergripande strategi för utvärdering av och stöd till lågpresterande skolor och elever. Införandet av en sådan strategi skulle kunna bidra till att öka effektiviteten och jämställdheten inom utbildningssektorn. Trots att regeringen har antagit en övergripande strategi för utbildning har endast begränsade framsteg gjorts när det gäller att göra utbildningssystemet mer inkluderande. Ungdomar med en mindre gynnad socioekonomisk bakgrund, inbegripet romer, lyckas sämre inom utbildningssystemet och på arbetsmarknaden.

               (14)Kommissionen har inom ramen för den europeiska planeringsterminen gjort en omfattande analys av Tjeckiens ekonomiska politik och offentliggjort den i 2015 års landsrapport. Kommissionen har också bedömt konvergensprogrammet och det nationella reformprogrammet samt uppföljningen av de rekommendationer Tjeckien har fått under tidigare år. Kommissionen har inte bara beaktat programmens relevans för hållbarheten i finanspolitiken och den socioekonomiska politiken i Tjeckien, utan även i vilken utsträckning EU:s regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i Europeiska unionen genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på EU-nivå. Kommissionens rekommendationer inom ramen för den europeiska planeringsterminen återspeglas i rekommendationerna 1–4.

               (15)Mot bakgrund av denna bedömning har rådet granskat Tjeckiens konvergensprogram och dess yttrande
                  8
                återspeglas särskilt i rekommendation 1.

               HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Tjeckien att under perioden 2015–2016 vidta följande åtgärder:

               1.Uppnå en korrigering av de offentliga finanserna på 0,5 % av BNP år 2016. Ytterligare förbättra kostnadseffektiviteten och förvaltningen i hälso- och sjukvården.

               2.Bekämpa skatteundandragande, förenkla skattesystemet och genomföra handlingsplanen mot korruption. Vidta åtgärder för att öka öppenheten och effektiviteten vid offentliga upphandlingar, särskilt genom att upprätta ett centralt register över offentliga kontrakt och stärka styrning och tillsyn.

               3.Sänka de höga skatter som tas ut på låginkomsttagare genom skatteväxling till andra områden. Ytterligare förbättra tillgången på barnomsorg till överkomliga priser.

               4.Anta reformen av den högre utbildningen. Garantera lämplig utbildning för lärare, stödja lågpresterande skolor och vidta åtgärder för att öka andelen missgynnade barn, inbegripet romer, som deltar i utbildningssystemet.

               Utfärdad i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordförande

                     (1)
                  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)
                  COM(2015) 254.

                     (3)
                  P8_TA(2015)0067, P8_TA(2015)0068, P8_TA(2015)0069.

                     (4)
                  COM(2014) 902.

                     (5)
                  COM(2014) 904.

                     (6)
                  SWD(2015) 23 final.

                     (7)
                  Det strukturella saldot omräknat av kommissionen på grundval av uppgifterna i konvergensprogrammet enligt den allmänt vedertagna metoden.

                     (8)
                  Enligt artikel 9.2 i rådets förordning (EG) nr 1466/97.


               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 13.5.2015
            COM(2015) 253 final
            Rekommendation till
            RÅDETS REKOMMENDATION
            om Bulgariens nationella reformprogram 2015med avgivande av rådets yttrande om Bulgariens konvergensprogram 2015

               Rekommendation till

               RÅDETS REKOMMENDATION

               om Bulgariens nationella reformprogram 2015

                  med avgivande av rådets yttrande om Bulgariens konvergensprogram 2015

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

               med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken
                  1
               , särskilt artikel 9.2,

               med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser
                  2
               , särskilt artikel 6.1,

               med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation
                  3
               ,

               med beaktande av Europaparlamentets resolutioner
                  4
               ,

               med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

               med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

               med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

               av följande skäl:

               (1)Den 26 mars 2010 godkände Europeiska rådet kommissionens förslag om en ny strategi för tillväxt och sysselsättning, Europa 2020, som bygger på stärkt samordning av den ekonomiska politiken. Strategin fokuserar på de nyckelområden där åtgärder behövs för att stärka förutsättningarna för hållbar tillväxt och konkurrenskraft i Europa.

               (2)Den 13 juli 2010 antog rådet, på grundval av kommissionens förslag, en rekommendation om de allmänna riktlinjerna för medlemsstaternas och unionens ekonomiska politik (2010–2014) och den 21 oktober 2010 antogs ett beslut om riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik. Tillsammans utgör dessa de integrerade riktlinjer som medlemsstaterna uppmanades att beakta i sin nationella ekonomiska politik och sysselsättningspolitik.

               (3)Den 8 juli 2014 antog rådet en rekommendation om Bulgariens nationella reformprogram för 2014 och avgav ett yttrande om Bulgariens uppdaterade konvergensprogram för 2014.

               (4)Den 28 november 2014 antog kommissionen den årliga tillväxtöversikten
                  5
               , som inledde 2015 års europeiska planeringstermin för samordning av den ekonomiska politiken. Samma dag antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även rapporten om varningsmekanismen
                  6
               , i vilken Bulgarien angavs som en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning.

               (5)Den 18 december 2014 godkände Europeiska rådet prioriteringarna för att främja investeringar, skynda på strukturreformerna och fortsätta med en ansvarsfull, tillväxtfrämjande konsolidering av de offentliga finanserna.

               (6)Den 26 februari 2015 offentliggjorde kommissionen 2015 års landsrapport för Bulgarien
                  7
               . Den innehöll en bedömning av hur väl Bulgarien hade lyckats med de landspecifika rekommendationer som antogs den 8 juli 2014. Landsrapporten innehåller också resultaten av den fördjupade granskningen i enlighet med artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011. Av analysen drog kommissionen slutsatsen att Bulgarien har makroekonomiska obalanser. Det är särskilt turbulensen inom finanssektorn under 2014 som har skapat oro över praxisen i inhemskt ägda banker, vilket kan få betydande konsekvenser för finanssektorn och den allmänna makroekonomiska stabiliteten. Bland de makroekonomiska risker som förtjänar närmare uppmärksamhet finns utlandsställningen som fortfarande är negativ men håller på att förbättras, företagens alltför höga skuldsättning och den svaga anpassningen av arbetsmarknaden.

               (7)Den 30 april 2015 lade Bulgarien fram sitt nationella reformprogram för 2015 och sitt konvergensprogram för 2015. I syfte att beakta deras inbördes samband har de båda programmen bedömts samtidigt.

               (8)Bulgarien omfattas för närvarande av stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del. Regeringen planerar i konvergensprogrammet för 2015 att hålla kvar det nominella underskottet på 2,8 % av BNP under 2015. Därefter har regeringen för avsikt att successivt minska underskottet till 1,3 % av BNP till 2018. I enlighet med konvergensprogrammet planerar regeringen att ha uppfyllt det medelfristiga målet om ett strukturellt underskott på 1 % av BNP år 2018. Den offentliga skuldkvoten förväntas öka under programperioden och nå närmare 31 % av BNP år 2018. Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för dessa finanspolitiska beräkningar är rimligt. Åtgärderna som ska stödja de planerade underskottsmålen från 2016 och framåt har dock ännu inte beskrivits tillräckligt. Enligt kommissionens vårprognos 2015 förutses att utgiftsökningarna netto hålla sig inom riktmärket under 2015. Med hänsyn till försämringen av den strukturella balansen (1,7 % av BNP 2014), finns det dock risk för en viss avvikelse från kravet under perioden 2014–2015. Under 2016 finns det risk för en betydande avvikelse, eftersom utgiftsökningarna netto överskrider riktmärket med 0,9 % av BNP. Ytterligare åtgärder kommer därför att behövas för båda dessa år. Rådet anser, på grundval av sin bedömning av konvergensprogrammet och med beaktande av kommissionens vårprognos 2015, att det finns en risk att Bulgarien inte kommer att följa stabilitets- och tillväxtpaktens regler.

               (9)Efterlevnaden av skattelagstiftningen är fortfarande ett stort problem i Bulgarien. Det behövs en omfattande strategi för efterlevnad av skattelagstiftningen, vilken bör baseras på en grundlig riskanalys, en systematisk konsekvensbedömning av redan vidtagna åtgärder och ett nära samarbete mellan olika skattemyndigheter.

               (10)Bulgarien står inför ett antal utmaningar på hälso- och sjukvårdsområdet, bland annat dålig hälsa, låg finansiering och allvarliga effektivitetsbrister i resursanvändningen. Den förväntade livslängden ligger långt under unionens genomsnitt och den förväntade livslängden vid födseln är bland de lägsta i unionen. Systemet bygger fortfarande på en överdimensionerad sjukhussektor. Även om finansieringen av primär- och öppenvården i nominella termer har fått ökad betydelse under senare år, är den fortfarande ganska begränsad. Finansieringssystemet för hälso- och sjukvård är enligt avtal skyldigt att ersätta sjukhusen för behandlingar till i förväg fastställda priser, vilket uppmuntrar sjukhusen att ge läkarvård som inte är nödvändig eller anpassad till patienten. En nationell vårdstrategi antogs under 2014 men det saknas en tydlig genomförandeplan för den.

               (11)Oron inom banksektorn sommaren 2014 avslöjade institutionella och tillsynsmässiga svagheter. Att tillsynsmyndigheten inte upptäckte de betydande problemen i landets fjärde största bank, Corporate Commercial Bank (KTB), tyder på brister i tillsynsrutinerna inom finanssektorn och förbiseende av koncentrationsrisken. Detta har underminerat banktillsynens trovärdighet och även lett till betänkligheter vad gäller tillståndet i andra delar av finanssektorn. Likviditetskrisen under sommaren 2014 avslöjade ett kapitalunderskott och ledde till att banklicensen för Corporate Commercial Bank återkallades. De garanterade insättningarna uppgick till ungefär 5 % av BNP och betalades ut först efter en lång försening.

               (12)De aktiva arbetsmarknadsåtgärderna är inte tillräckligt utvecklade, varken vad gäller omfattning eller målstyrning. Uppdelningen på olika byråer utgör en stor utmaning när det gäller att erbjuda ersättning och tjänster till arbetslösa och ej yrkesverksamma. Samordningen mellan arbetsförmedlingar och socialförsäkringsmyndigheter har inte lett till effektiva och integrerade åtgärder till hjälp för de mest utsatta. Andelen ungdomar som varken arbetar eller studerar och inte heller har kontakt med arbetsförmedlingen är hög i Bulgarien, och dessa ungdomar står därmed utanför arbetsmarknadens aktiveringsåtgärder. Största delen av arbetslösheten i Bulgarien är långtidsarbetslöshet, vilket tyder på att den är mer strukturell än konjunkturbetingad. Även om den bulgariska minimilönen i nominella termer är den lägsta i EU har den ökat avsevärt sedan 2011, och regeringen planerar ytterligare stora ökningar under de närmaste åren. Sådana radikala diskretionära förändringar i regeringens lönesättningspolitik skulle kunna leda till snedvridningar på arbetsmarknaden. Det finns heller inga klara riktlinjer för hur minimilöner ska fastställas. Systemet skapar därför osäkerhet om huruvida rätt balans uppnås mellan att å ena sidan främja sysselsättning och konkurrenskraft, och å andra sidan säkra arbetsinkomsten. Fattigdom och social utestängning är fortfarande ett problem eftersom Bulgariens nivå av materiell fattigdom är bland de högsta i unionen. Det är särskilt den romska befolkningen som lider av stor fattigdom och social utestängning. Majoriteten av de unga romerna varken arbetar eller studerar. Inskrivningarna i förskoleverksamhet är låg bland romska barn och närmare en fjärdedel av de romska barnen i åldern 7–15 år går inte i skolan.

               (13)Utbildningssystemens dåliga kvalitet och begränsade relevans för arbetsmarknaden hämmar tillgången till arbetskraft med lämplig kompetens. Andelen vuxna som deltar i livslångt lärande är bland de lägsta i EU. Efter många års försening har Bulgarien ännu inte reformerat lagen om skolutbildning, och genomförandet av den nationella strategin för att förebygga att unga avbryter sin skolgång efter grundskolan har bara börjat. Den nationella strategin för yrkesutbildning har ändrats och en ny strategi för högre utbildning antogs 2014. Dessa strategier bör bidra till att förbättra utbildningssystemet, göra det mer relevant för ekonomin och främja innovation och sysselsättning.

               (14)Under våren 2015 har regeringen lagt fram ett förslag till pensionsreform. Pensionssystemets tillräcklighet och hållbarhet beror på reformer som uppmuntrar till och stöder ett längre yrkesliv med färre avbrott. Under 2013 konstaterades det att 1,2 miljoner pensionärer fick en pension som låg under den nationella fattigdomsgränsen. De främsta orsakerna till låga pensioner är tidig pensionsålder och korta inbetalningsperioder. Den snabbt åldrande befolkningen i Bulgarien gör att situationen troligen kommer att förvärras i framtiden. Bulgarien bör därför hålla nere ökningen av åldersrelaterade utgifter för att på så sätt bidra till de offentliga finansernas hållbarhet på lång sikt, och man bör även genomföra kraftfulla pensionsreformer.

               (15)Ett oberoende, högkvalitativt och effektivt rättsväsende och effektiva metoder för att bekämpa korruption är viktiga hörnstenar för en investeringsvänlig affärsmiljö. Till de större utmaningarna på detta område hör bristen på övergripande samordning, institutionella brister och dåliga resultat när det gäller att verkställa fällande domar i domstolen. Dessa viktiga områden ska omfattas av samarbets- och kontrollmekanismen.

               (16)Insolvensreglerna i Bulgarien har varit ineffektiva, vilket har ökat osäkerheten bland marknadsaktörerna och minskat landets generella attraktionskraft på investerare. Insolvensfallen tar längre tid än i andra jämförbara länder och antalet indrivningar är lågt. Behovet av ett effektivt regelverk för att hantera insolvens bör också ses mot bakgrund av de icke-finansiella företagens höga skuldsättning i Bulgarien och ett sådant regelverks betydelse för att underlätta processen med att minska skuldsättningen.

               (17)Strategier för att reformera den offentliga förvaltningen och införa e-förvaltning antogs under 2014. Det kommer att krävas en stark politisk styrning och samordning för att genomföra dessa strategier. Trots tidigare satsningar är kvaliteten på de offentliga tjänsterna låg. Insatserna för att öka insynen och minska byråkratin begränsas av att e-förvaltningen inte är tillräckligt utvecklad. De offentliga upphandlingsförfarandena utgör ett särskilt problem, eftersom de hindras av att den rättsliga ramen ofta ändras och att den administrativa kapaciteten är otillräcklig. Förhandskontrollen av anbudsförfaranden görs ofta på ett formalistiskt sätt. Samtidigt görs överlappande efterhandskontroller, som ibland resulterar i bedömningar som skiljer sig åt. Bristen på insyn i anbudsförfarandet beror också på att man inte lyckats installera alla plattformar för e-upphandling. Oegentligheter i offentliga upphandlingsförfaranden har tidigare lett till stora förseningar i genomförandet av EU:s fondprogram. Det har också gett negativa effekter för företagen och hållit tillbaka välbehövliga förbättringar av infrastrukturen. En flerårig strategi för att komma till rätta med de främsta svagheterna i systemet för offentlig upphandling antogs i juli 2014. I strategin anges ett tydligt tidsschema för de konkreta åtgärder som ska vidtas under 2015 och 2016. Detta måste genomföras.

               (18)Kommissionen har inom ramen för den europeiska planeringsterminen gjort en omfattande analys av Bulgariens ekonomiska politik och offentliggjort den i 2015 års landsrapport. Kommissionen har också bedömt konvergensprogrammet och det nationella reformprogrammet samt uppföljningen av de rekommendationer Bulgarien fått under tidigare år. Kommissionen har inte bara beaktat programmens relevans för hållbarheten i finanspolitiken och den socioekonomiska politiken i Bulgarien, utan även i vilken utsträckning EU:s regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i unionen genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på EU-nivå. Rekommendationerna inom ramen för den europeiska planeringsterminen återspeglas i rekommendationerna 1–5.

               (19)Mot bakgrund av denna bedömning har rådet granskat Bulgariens konvergensprogram, och dess yttrande
                  8
                återspeglas särskilt i rekommendation 1.

               (20)Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och denna bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet och konvergensprogrammet. Dess rekommendationer enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 återspeglas i rekommendationerna 1–3 och 5.

               HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Bulgarien att under 2015 och 2016 vidta följande åtgärder:

               1.Undvika en strukturell försämring i de offentliga finanserna under 2015 och åstadkomma en anpassning på 0,5 % av BNP under 2016. Vidta kraftfulla åtgärder för att förbättra skatteuppbörden och motverka den svarta ekonomin, på grundval av en omfattande riskanalys och en bedömning av tidigare åtgärder. Förbättra hälso- och sjukvårdssystemets kostnadseffektivitet, framför allt genom att se över prissättningen på hälso- och sjukvård och genom att se över prissättningen på hälso- och sjukvårdstjänster och stärka öppenvård och primärvård.

               2.Senast i december 2015 ha genomfört en systemomfattande oberoende översyn av tillgångarnas kvalitet och ett genomgripande stresstest med interna bedömningar från bankerna, i nära samarbete med EU:s organ. Genomföra en portföljöversyn på områdena pensionsfonder och försäkringar. Granska och stärka tillsynen inom banker och annan verksamhet inom finanssektorn, inbegripet att stärka ramarna för resolution av banker och insättningsgaranti. Förbättra ägarstyrningen inom finansinstitut, bland annat genom att hantera koncentrationsrisken och exponeringen mot närstående parter.

               3.Utveckla en integrerad metod för grupper i arbetsmarknadens utkant, särskilt äldre arbetstagare och ungdomar som varken arbetar eller studerar. I samråd med arbetsmarknadens parter och i enlighet med nationell praxis upprätta en öppen mekanism för att fastställa minimilönen och minimiavgifter till socialförsäkringssystemet mot bakgrund av dessa faktorers effekt på fattigdomen bland förvärvsarbetande, sysselsättning och konkurrenskraft.

               4.Anta reformen av lagen om skolutbildning och öka de mindre gynnade barnens deltagande i skolundervisningen, särskilt romska barn, genom att förbättra tillgången till undervisning av hög kvalitet under de tidiga skolåren.

               5.I syfte att förbättra investeringsklimatet förbereda en omfattande reform av insolvensreglerna med utgångspunkt i internationell bästa praxis och expertis, framför allt för att förbättra mekanismerna för förfaranden före insolvens och rekonstruktionsförfaranden utanför domstol.

               Utfärdad i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordförande

                     (1)
                  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)
                  EUT L 306, 23.11.2011, s. 25.

                     (3)
                  COM(2015) 253.

                     (4)
                  P8_TA(2015)0067, P8_TA(2015)0068 och P8_TA(2015)0069.

                     (5)
                  COM (2014) 902.

                     (6)
                  COM (2014) 904.

                     (7)
                  SWD(2015) 22.

                     (8)
                  Enligt artikel 9.2 i rådets förordning (EG) nr 1466/97.