               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 1.6.2021
            COM(2021) 269 final
            Rekommendation till
            RÅDETS BESLUT
            om bemyndigande att inleda förhandlingar om ändring av avtalet mellan Europeiska unionen och Japan om ömsesidig rättslig hjälp i brottmål

               MOTIVERING

               1.BAKGRUND TILL FÖRSLAGET

               •Motiv och syfte med förslaget

               Avtalet mellan Europeiska unionen och Japan om ömsesidig rättslig hjälp i brottmål
                  1
                syftar till att upprätta ett effektivare samarbete mellan Europeiska unionen och Japan på detta område. Enligt avtalet ska den anmodade staten efter framställning av den ansökande staten lämna rättslig hjälp i samband med utredningar, lagföring och andra förfaranden (inbegripet rättsliga förfaranden) rörande brottmål. Avtalets tillämpningsområde innefattar moderna samarbetsverktyg, t.ex. videokonferenser och utbyte av bankinformation. Det var EU:s första ”självständiga” avtal med ett annat land. Ingen enskild medlemsstat hade tidigare ingått ett separat liknande avtal med Japan.

               Dataskyddsdirektivet
                  2
                trädde i kraft den 6 maj 2016 och medlemsstaterna skulle ha införlivat det i nationell lagstiftning senast den 6 maj 2018 (artikel 63.1 i dataskyddsdirektivet). Jämfört med rambeslutet som det upphävde och ersatte
                  3
                är dataskyddsdirektivet ett övergripande instrument för uppgiftsskydd som är mycket mer omfattande och heltäckande. Det är tillämpligt på nationell och gränsöverskridande behandling av personuppgifter som utförs av behöriga myndigheter för att förebygga, utreda, avslöja eller lagföra brott och verkställa straffrättsliga påföljder, bl.a. att skydda mot och förebygga hot mot den allmänna säkerheten (artikel 1.1).

               Enligt artikel 62.6 i dataskyddsdirektivet ska kommissionen senast den 6 maj 2019 se över andra EU-rättsakter som reglerar behandlingen av personuppgifter för brottsbekämpande ändamål, i syfte att bedöma behovet av anpassning till dataskyddsdirektivet och, när så är lämpligt, föreslå ändringar för att skyddet av personuppgifter ska vara enhetligt.

               Den 24 juni 2020 fullgjorde kommissionen denna skyldighet genom att anta meddelandet Det fortsatta arbetet med att anpassa regelverket för den tidigare tredje pelaren till dataskyddsreglerna
                  4
               . Här förtecknades 10 rättsakter som bör anpassas till dataskyddsdirektivet och en tidsplan för när detta ska vara gjort. I meddelandet fastställdes att avtalet med Japan tillhör de rättsakter som kräver riktade ändringar för att säkerställa fullständig anpassning till dataskyddsdirektivet, och kommissionen angav vidare sin avsikt att lämna en rekommendation till rådet under första kvartalet 2021. Detta är rekommendationen.

               •Förenlighet med befintliga bestämmelser inom området

               Syftet med initiativet är att anpassa dataskyddsreglerna i avtalet till dataskyddsdirektivets principer och regler för att skapa en stark och enhetlig dataskyddsram för avtalet.

               •Förenlighet med unionens politik inom andra områden

                  Ej tillämpligt

               2.RÄTTSLIG GRUND, SUBSIDIARITETSPRINCIPEN OCH PROPORTIONALITETSPRINCIPEN

               •Rättslig grund

               Förklaring till artikel 218.3 och 218.4 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.

               Enligt artikel 218.3 i EUF-fördraget ska kommissionen lägga fram rekommendationer för rådet som sedan ska anta ett beslut om bemyndigande att inleda förhandlingar och, med hänsyn till vad det planerade avtalet gäller, utse unionens förhandlare eller chefen för unionens förhandlingsdelegation. Enligt artikel 218.4 i EUF-fördraget får rådet ge förhandlaren direktiv och utse en särskild kommitté, med vilken samråd ska ske under förhandlingarna.

               •Subsidiaritetsprincipen (för icke-exklusiv befogenhet)

                  Endast unionen kan föra förhandlingar för att ändra avtalet.

               •Proportionalitetsprincipen

                  Detta förslag inskränker sig till vad som är nödvändigt för att säkerställa att avtalet är förenligt med befintlig unionslagstiftning om skydd av personuppgifter, särskilt dataskyddsdirektivet, utan att samarbetsmekanismerna enligt avtalet ändras. Denna rekommendation går inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå de eftersträvade målen, i enlighet med artikel 5.4 i fördraget om Europeiska unionen.

               •Val av instrument

                  Ej tillämpligt

               3.RESULTAT AV EFTERHANDSUTVÄRDERINGAR, SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSBEDÖMNINGAR

               •Efterhandsutvärderingar/kontroller av ändamålsenligheten med befintlig lagstiftning

               Denna rekommendation följer resultaten av kommissionens översyn enligt artikel 62.6 i dataskyddsdirektivet, som lades fram i meddelandet Det fortsatta arbetet med att anpassa regelverket för den tidigare tredje pelaren till dataskyddsreglerna. I meddelandet förtecknas de punkter där en anpassning är av nöden. I synnerhet fastställs behovet av förbättrade dataskyddsgarantier i avtalet.

               Enligt de nuvarande bestämmelserna, särskilt artiklarna 8 (framställningar om rättslig hjälp) och 13 (sekretess och begränsningar av användningen)

               måste framställningar innehålla en beskrivning av syftet med den rättsliga hjälp som begärs, jämte uppgifter om föremålet för utredningen, lagföringen eller annat förfarande (inbegripet rättsliga förfaranden), och

               den ansökande staten får inte behandla personuppgifter för andra ändamål än de som beskrivs i framställningen utan föregående samtycke från den anmodade staten.

               Vid översynen fastställdes flera områden där bestämmelser behövs. Bland dessa områden ingår:

               ·bestämmelser om uppgiftskvalitet och säkerhetsfrågor,

               ·regler om datalagring och registerföring,

               ·skyddsåtgärder vid behandling av särskilda kategorier av personuppgifter,

               ·begränsning av vidare överföring, och

               ·regler om tillsyn och rättsmedel för enskilda.

               Med föreliggande rekommendation söks rådets bemyndigande att inleda förhandlingar om ändring av avtalet i syfte att komma överens om nya bestämmelser som tillåter unionen att säkerställa att dess skyldigheter enligt dataskyddsdirektivet fullgörs.

               •Samråd med berörda parter

                  I linje med sina riktlinjer för bättre lagstiftning har kommissionen offentliggjort en färdplan med ett initiativ till en rekommendation till följande ”rådets beslut om avtalet mellan EU och Japan om ömsesidig rättslig hjälp i brottmål – föreslagen anpassning till EU:s dataskyddsregler”
                     5
                  . Berörda parter uppmanades att lämna synpunkter mellan den 14 januari och den 11 februari 2021. Inga synpunkter inkom under denna period.

               •Insamling och användning av sakkunnigutlåtanden

                  Vid översynen beaktade kommissionen en studie som genomfördes som en del av Europaparlamentets pilotprojekt om en översyn av instrument och program för insamling av uppgifter i unionen med avseende på grundläggande rättigheter
                     6
                  . I studien ingick en kartläggning av unionsakter som omfattas av artikel 62.6 i dataskyddsdirektivet och bestämmelser identifierades som eventuellt skulle behöva anpassas till dataskyddsfrågor.

               •Konsekvensbedömning

               Konsekvenserna av föreliggande förslag är i huvudsak begränsade till behöriga myndigheters behandling av personuppgifter inom ramen för rådets rambeslut 2002/465/RIF
                  7
               . Konsekvenserna av nya skyldigheter som följer av dataskyddsdirektivet bedömdes inom ramen för det förberedande arbetet med direktivet. Detta innebär att det inte behövs någon särskild konsekvensbedömning för detta förslag.

               •Lagstiftningens ändamålsenlighet och förenkling

                  Ej tillämpligt

               •Grundläggande rättigheter

               Rätten till skydd av personuppgifter fastställs i artikel 8 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, i artikel 16 i EUF-fördraget och i artikel 8 i den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. Uppgiftsskyddet är nära knutet till respekten för privatlivet och familjelivet som skyddas genom artikel 7 i stadgan. EU:s dataskyddslagstiftning syftar till att säkerställa att skyddsnivån för personuppgifter är hög.

               Genom föreliggande rekommendation begärs bemyndigande att inleda förhandlingar i syfte att ändra avtalet med Japan för att införa lämpliga skyddsåtgärder som säkerställer att medlemsstaterna fullgör sina skyldigheter enligt dataskyddsdirektivet. Detta skulle få en positiv inverkan på de grundläggande rättigheterna till integritet och uppgiftsskydd.

               4.BUDGETKONSEKVENSER

                  Ej tillämpligt

               Rekommendation till

               RÅDETS BESLUT

               om bemyndigande att inleda förhandlingar om ändring av avtalet mellan Europeiska unionen och Japan om ömsesidig rättslig hjälp i brottmål

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 218.3 och 218.4,

               med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation, och

               av följande skäl:

               (1)Förhandlingar bör inledas i syfte att ändra avtalet mellan Europeiska unionen och Japan om ömsesidig rättslig hjälp i brottmål
                  8
               .

               (2)Behandlingen av personuppgifter enligt avtalet bör vara förenlig med tillämpliga dataskyddsregler. Avtalets dataskyddsbestämmelser bör ses över och nya bestämmelser antas så att unionen kan säkerställa att sådan behandling är förenlig med Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2016/680
                  9
               .

               (3)Samråd har skett med Europeiska datatillsynsmannen i enlighet med artikel 42.1 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2018/1725
                  10
               , och denne avgav ett yttrande den ...
                  11
               .

               HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

               Artikel 1

               1.Kommissionen bemyndigas härmed att inleda förhandlingar i syfte att ändra avtalet mellan Europeiska unionen och Japan om ömsesidig rättslig hjälp i brottmål.

               Artikel 2

               Förhandlingsdirektiven anges i bilagan.

               Artikel 3

               Förhandlingarna ska föras i samråd med en [särskild kommitté som utses av rådet].

               Artikel 4

               Detta beslut riktar sig till kommissionen.

               Utfärdat i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordförande

                     (1)

                        Avtal mellan Europeiska unionen och Japan om ömsesidig rättslig hjälp i brottmål (EUT L 39, 12.2.2010, s. 20), undertecknat i Bryssel den 30 november 2009 och i Tokyo den 15 december 2009. Det trädde i kraft den 2 januari 2011.

                     (2)

                        Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2016/680 av den 27 april 2016 om skydd för fysiska personer med avseende på behöriga myndigheters behandling av personuppgifter för att förebygga, förhindra, utreda, avslöja eller lagföra brott eller verkställa straffrättsliga påföljder, och det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av rådets rambeslut 2008/977/RIF (EUT L 119, 4.5.2016, s. 89).

                     (3)

                        Rådets rambeslut 2008/977/RIF av den 27 november 2008 om skydd av personuppgifter som behandlas inom ramen för polissamarbete och straffrättsligt samarbete (EUT L 350, 30.12.2008, s. 60).

                     (4)

                        COM(2020) 262 final.

                     (5)

                  https://ec.europa.eu/info/law/better-regulation/have-your-say/initiatives/12804-EU-Japan-mutual-legal-assistance-on-criminal-matters

                     (6)

                        Projektet begärdes av parlamentet, förvaltades av kommissionen och utfördes av en uppdragstagare (en grupp av oberoende experter) som kommissionen valt ut på grundval av kriterier som fastställts av parlamentet. Projektresultaten avspeglar endast uppdragstagarens synpunkter och åsikter och kommissionen kan inte hållas ansvarig för eventuell användning av informationen i dem.

                     http://www.fondazionebrodolini.it/en/projects/pilot-project-fundamental-rights-review-eu-data-collection-instruments-and-programmes

                     (7)

                        Rådets rambeslut av den 13 juni 2002 om gemensamma utredningsgrupper (EGT L 162, 20.6.2002, s. 1).

                     (8)

                        Avtal mellan Europeiska unionen och Japan om ömsesidig rättslig hjälp i brottmål, EUT L 39, 12.2.2010, s. 20.

                     (9)

                        Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2016/680 av den 27 april 2016 om skydd för fysiska personer med avseende på behöriga myndigheters behandling av personuppgifter för att förebygga, förhindra, utreda, avslöja eller lagföra brott eller verkställa straffrättsliga påföljder, och det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av rådets rambeslut 2008/977/RIF (EUT L 119, 4.5.2016, s. 89).

                     (10)

                        Europaparlamentets och rådets förordning (EG) 2018/1725 av den 23 oktober 2018 om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter som utförs av unionens institutioner, organ och byråer och om det fria flödet av sådana uppgifter samt om upphävande av förordning (EG) nr 45/2001 och beslut nr 1247/2002/EG (EUT L 295, 21.11.2018, s. 39).

                     (11)

                        EUT C ….

    ---documentbreak---

               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 1.6.2021
            COM(2021) 269 final
            BILAGA
            till
            Rekommendation till
            RÅDETS BESLUTom bemyndigande att inleda förhandlingar om ändring av avtalet mellan Europeiska unionen och Japan om ömsesidig rättslig hjälp i brottmål

               BILAGA

               Direktiv till förhandlingar om ändring av avtalet mellan Europeiska unionen och Japan om ömsesidig rättslig hjälp i brottmål

               Kommissionen bör i förhandlingarna sträva efter att uppnå de mål som anges i detalj nedan:

               (1)Det generella syftet med ändringarna är att stödja och stärka samarbetet mellan medlemsstaterna och Japan på området ömsesidig rättslig hjälp i brottmål genom att stärka åtgärderna för skydd av personuppgifter. Ändringarna bör inte ändra syftet med och formerna för samarbetet enligt avtalet.

               (2)I avtalet, särskilt i artiklarna 8 (framställningar om rättslig hjälp) och 13 (sekretess och begränsningar av användningen), föreskrivs redan följande:

               –framställningar ska innehålla en beskrivning av syftet med den rättsliga hjälp som begärs, jämte uppgifter om föremålet för utredningen, lagföringen eller annat förfarande (inbegripet rättsliga förfaranden), och

               –den ansökande staten får inte behandla personuppgifter för andra ändamål än de som beskrivs i framställningen utan föregående samtycke från den anmodade staten.

               Detta upprätthåller principerna om specificering av syftet och begränsning av ändamålet.

               (3)Ändringarna bör säkerställa att avtalet innehåller lämpliga åtgärder för dataskydd i den mening som avses i direktiv (EU) 2016/680
                  1
                vid överföring av personuppgifter i enlighet med avtalet, oavsett berörda personers nationalitet eller bosättningsort.

               (4)Ändringarna bör särskilt omfatta följande ytterligare skyddsåtgärder, som ska tillämpas på samtliga myndigheter som deltar i utredningen, lagföringen eller andra förfaranden (inbegripet rättsliga förfaranden) som beskrivs i framställningen:

               (a)Krav på att alla personuppgifter som ska överföras mellan parterna är nödvändiga för att uppnå syftet med framställningen i enlighet med avtalets mål och omfattning och att de är adekvata, relevanta och inte för omfattande i förhållande till detta syfte.

               (b)Krav på att personuppgifter ska vara riktiga och, om nödvändigt, uppdaterade, att personuppgifter som inte uppfyller detta krav raderas eller rättas, och att den andra parten informeras om tecken finns på att personuppgifter är eller har blivit felaktiga eller föråldrade.

               (c)Krav på att personuppgifter inte ska lagras längre än vad som är nödvändigt för det eller de ändamål för vilka de har överförts.

               (d)Krav på att överföring och ytterligare behandling av personuppgifter som avslöjar ras eller etniskt ursprung, politiska åsikter, religiös eller filosofisk övertygelse eller medlemskap i fackförening, av genetiska uppgifter, biometriska uppgifter i syfte att entydigt identifiera en fysisk person, uppgifter om hälsa eller uppgifter om en fysisk persons sexualliv eller sexuella läggning endast är tillåtna om överföringen och den ytterligare behandlingen omgärdas av lämpliga skyddsåtgärder som avvärjer de särskilda risker som behandlingen medför.

               (e)Krav på att lämpliga tekniska och organisatoriska åtgärder genomförs för att efterlevnaden ska kunna påvisas.

               (f)Krav på att säkerheten för personuppgifter garanteras genom lämpliga tekniska och organisatoriska åtgärder, bl.a. åtkomstbegränsningar, och att anmälan görs och information lämnas i händelse av en personuppgiftsincident.

               (g)En mekanism som säkerställer att berörda personer underrättas om eventuell överföring av uppgifter och att grundläggande information om behandlingen görs tillgänglig för dem, med förbehåll för eventuella nödvändiga och proportionella begränsningar.

               (h)Krav på att berörda personer ska ha verkställbar rätt till åtkomst (däribland grundläggande information om behandlingen), rättelse och radering, med förbehåll för eventuella nödvändiga och proportionella begränsningar, och på lämpliga skyddsåtgärder med avseende på beslut som enbart grundar sig på automatisk behandling av överförda personuppgifter som påverkar dem negativt.

               (i)Krav - om föregående samtycke krävs enligt artikel 13.1 i avtalet - på den anmodade staten att bedöma alla relevanta faktorer, särskilt

               –det ursprungliga ändamålet med behandlingen,

               –syftet med ytterligare behandling, och

               –huruvida den mottagande myndighetens dataskyddsnivå för personuppgifterna är likvärdig med den som garanteras genom avtalet.

               (j)Krav på att efterlevnaden av de skyddsåtgärder som parterna kommit överens om övervakas av en eller flera oberoende tillsynsmyndigheter med verksamma utrednings- och verkställighetsbefogenheter, särskilt befogenheten att behandla enskilda personers klagomål om användningen av deras personuppgifter, med beaktande av det särskilda sammanhang i vilket domstolar behandlar personuppgifter i sin dömande verksamhet.

               (k)Krav på att enskilda personer ges effektiv rättslig prövning i händelse av överträdelser av ovannämnda skyddsåtgärder.

               (5)Det ändrade avtalet bör innehålla definitioner av nyckelbegrepp, inbegripet en definition av personuppgifter som överensstämmer med artikel 3.1 i direktiv (EU) 2016/680.

                     (1)

                        Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2016/680 av den 27 april 2016 om skydd för fysiska personer med avseende på behöriga myndigheters behandling av personuppgifter för att förebygga, förhindra, utreda, avslöja eller lagföra brott eller verkställa straffrättsliga påföljder, och det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av rådets rambeslut 2008/977/RIF (EUT L 119, 4.5.2016, s. 89).


               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 2.6.2021
            COM(2021) 513 final
            Rekommendation till
            RÅDETS REKOMMENDATION
            med avgivande av rådets yttrande om Cyperns stabilitetsprogram 2021
            {SWD(2021) 501 final}

               Rekommendation till

               RÅDETS REKOMMENDATION

               med avgivande av rådets yttrande om Cyperns stabilitetsprogram 2021

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

               med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken
                  1
               , särskilt artikel 5.2,

               med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

               med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

               efter att ha hört Ekonomiska och finansiella kommittén, och

               av följande skäl:

               (1)Den 20 mars 2020 antog kommissionen ett meddelande om aktivering av den allmänna undantagsklausulen
                  2
                i stabilitets- och tillväxtpakten
                  3
               . I sitt meddelande förde kommissionen fram sin bedömning att villkoren för aktivering av den allmänna undantagsklausulen var uppfyllda i och med den allvarliga konjunkturnedgång som förväntades till följd av covid-19-pandemin. Den 23 mars 2020 anslöt sig medlemsstaternas finansministrar till kommissionens bedömning. Den allmänna undantagsklausulen har gett medlemsstaterna budgetflexibilitet att hantera krisen och gjort det lättare att samordna budgetpolitiken under den allvarliga konjunkturnedgången. Aktiveringen av undantagsklausulen innebär att medlemsstaterna tillfälligt får avvika från anpassningsbanan mot sina medelfristiga budgetmål, förutsatt att detta inte äventyrar den offentligfinansiella hållbarheten på medellång sikt. Den 17 september 2020 meddelade kommissionen i sin årliga strategi för hållbar tillväxt att den allmänna undantagsklausulen skulle vara fortsatt aktiverad även 2021
                  4
               .

               (2)Den 20 juli 2020 rekommenderade rådet Cypern
                  5
                att vidta alla nödvändiga åtgärder, i enlighet med den allmänna undantagsklausulen, för att effektivt hantera covid-19-pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. Rådet rekommenderade även Cypern att så snart de ekonomiska förhållandena medger det bedriva en finanspolitik som syftar till att nå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas.

               (3)Rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet anger att finanspolitiken bör vara fortsatt stödjande i alla medlemsstater i euroområdet under hela 2021 och att politiska åtgärder bör anpassas till landsspecifika omständigheter, vidtas vid rätt tidpunkt samt vara tillfälliga och riktade
                  6
               . När de epidemiologiska och ekonomiska förhållandena så tillåter bör krisåtgärderna fasas ut, samtidigt som krisens sociala och arbetsmarknadsrelaterade följdverkningar måste motverkas. Finanspolitiken bör syfta till att på medellång sikt uppnå ett betryggande läge i de offentliga finanserna och säkerställa en hållbar skuldsättning, men samtidigt öka investeringarna. Medlemsstaterna bör genomföra reformer för att förbättra täckningen, tillräckligheten och hållbarheten hos hälso- och sjukvårdssystem samt sociala trygghetssystem för alla.

               (4)Den 18 november 2020 antog kommissionen sina yttranden om euromedlemsstaternas utkast till budgetplaner 2021 efter att ha gjort en kvalitativ bedömning av de finanspolitiska åtgärderna. Kommissionen ansåg att Cyperns utkast till budgetplan sammantaget överensstämde med de finanspolitiska rekommendationer som rådet antog den 20 juli 2020 och att merparten av åtgärderna i planen stödde den ekonomiska aktiviteten i ett läge med betydande osäkerhet.

               (5)Next Generation EU, däribland faciliteten för återhämtning och resiliens, ska säkerställa en hållbar, inkluderande och rättvis återhämtning. Förordning (EU) 2021/241 om inrättande av faciliteten för återhämtning och resiliens
                  7
                trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten ska ge ekonomiskt stöd till genomförandet av reformer och investeringar och utgöra en finanspolitisk impuls finansierad av EU. Den kommer att bidra till den ekonomiska återhämtningen, till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet sådana som främjar den gröna och den digitala omställningen, samt även stärka ekonomiernas motståndskraft och potentiella tillväxt. På så sätt kommer den på kort sikt även hjälpa de offentliga finanserna att återgå till en mer gynnsam ställning och på medellång och lång sikt bidra till att stärka den offentligfinansiella hållbarheten.

               (6)Den 3 mars 2021 antog kommissionen ett meddelande med ytterligare politiska riktlinjer för att underlätta samordningen av finanspolitiken och utformningen av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram
                  8
               . Den finanspolitiska inriktningen totalt sett – dvs. baserat på både nationella budgetar och faciliteten för återhämtning och resiliens – bör vara fortsatt stödjande 2021 och 2022. Eftersom den ekonomiska aktiviteten enligt förväntningarna gradvis kommer att normaliseras under andra halvåret 2021 bör medlemsstaternas finanspolitik under 2022 samtidigt bli mer differentierad. Medlemsstaternas finanspolitik bör ta hänsyn till hur långt återhämtningen har kommit, till den offentligfinansiella hållbarheten och till behovet av att minska ekonomiska, sociala och geografiska skillnader. Det är viktigt att stödja en hållbar återhämtning för EU och medlemsstater med låga hållbarhetsrisker bör därför rikta in sina budgetar mot en fortsatt stödjande finanspolitik under 2022 och i detta sammanhang ta hänsyn till effekterna av faciliteten för återhämtning och resiliens. Medlemsstater med höga skuldnivåer bör bedriva en försiktig finanspolitik, men samtidigt upprätthålla nationellt finansierade investeringar och använda bidrag från faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera ökade investeringar av hög kvalitet och strukturreformer. Även efter 2022 bör finanspolitiken ta hänsyn till styrkan i återhämtningen, graden av ekonomisk osäkerhet och hållbarheten i de offentliga finanserna. En omläggning av finanspolitiken, så att den inriktas på att på medellång sikt uppnå ett betryggande läge i de offentliga finanserna, genom att bland annat stödåtgärderna fasas ut, kommer att bidra till hållbara offentliga finanser på medellång sikt.

               (7)I sitt meddelande av den 3 mars 2021 förde kommissionen även fram sin ståndpunkt att beslutet om huruvida den allmänna undantagsklausulen ska avaktiveras eller fortsätta att gälla bör fattas efter en samlad bedömning av läget i ekonomin och att det viktigaste kvantitativa kriteriet bör vara nivån på den ekonomiska aktiviteten i EU eller euroområdet jämfört med förkrisnivåerna (slutet av 2019). Den 2 juni gjorde kommissionen, på grundval av sin vårprognos 2021, bedömningen att villkoren för att fortsätta att tillämpa den allmänna undantagsklausulen 2022 och att avaktivera den från och med 2023 var uppfyllda. Även efter det att den allmänna undantagsklausulen har avaktiverats kommer hänsyn att tas till landsspecifika förhållanden
                  9
               .

               (8)Den 29 april 2021 lämnade Cypern in sitt stabilitetsprogram 2021 i enlighet med artikel 4 i förordning (EG) nr 1466/97.

               (9)Enligt uppgifter som validerats av Eurostat uppgick Cyperns offentliga underskott 2020 till 5,7 % av BNP, medan den offentliga skulden ökade till 118,2 % av BNP. Den årliga förändringen i det primära budgetsaldot uppgick till -7,6 % av BNP, inräknat diskretionära budgetåtgärder på motsvarande 3,6 % för att stötta ekonomin samt effekten av automatiska stabilisatorer. Cypern erbjöd även företag och hushåll likviditetsstöd (i form av till exempel garantier och skatteuppskov som inte har någon direkt eller omedelbar inverkan på budgeten) på uppskattningsvis 1,9 % av BNP.

               Den 2 juni 2020 lade kommissionen fram en rapport enligt artikel 126.3 i EUF-fördraget. Rapporten behandlade Cyperns budgetläge utifrån det faktum att dess offentliga underskott 2020 överskred fördragets referensvärde på 3 % av BNP, samtidigt som den offentliga skulden överskred fördragets referensvärde på 60 % av BNP och inte minskade i tillfredsställande takt. Rapporten slog fast att varken underskotts- eller skuldkriteriet var uppfyllt.

               (10)Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna 2021 och 2022 är gynnsamt. Enligt kommissionens vårprognos 2021 kommer Cyperns BNP i fasta priser att öka med 3,1 % 2021 och 3,8 % 2022. Enligt stabilitetsprogrammet kommer Cyperns ekonomi att växa med 3,6 % 2021 och 3,8 % 2022. Programmets jämförelsevis högre tillväxttakt under 2021 beror på ökad privatkonsumtion.

               (11)I sitt stabilitetsprogram 2021 räknar regeringen med att det offentliga underskottet minskar från 5,7 % av BNP 2020 till 4,7 % av BNP 2021, medan skuldkvoten beräknas minska till 111,9 % av BNP 2021. Enligt programmet kommer förändringen i det primära budgetsaldot 2021 jämfört med förkrisnivån (2019) att uppgå till –6,5 % av BNP till följd av diskretionära budgetåtgärder på 3,4 % av BNP för att stötta ekonomin samt effekten av automatiska stabilisatorer. Dessa beräkningar överensstämmer med dem i kommissionens vårprognos 2021.

               (12)Till följd av covid-19-pandemin och den konjunkturnedgång som denna orsakat har Cypern antagit budgetåtgärder för att stärka kapaciteten i hälso- och sjukvårdssystemet, begränsa smittspridningen och hjälpa de personer och sektorer som drabbats hårdast. Dessa kraftfulla politiska insatser har mildrat nedgången i BNP, vilket i sin tur begränsat ökningen av det offentliga underskottet och skulden. Offentligfinansiella åtgärder bör maximera stödet till återhämtningen, men inte föregripa de offentliga finansernas utveckling. Åtgärderna bör därför inte utvecklas till att bli en permanent börda på de offentliga finanserna. När medlemsstaterna inför permanenta åtgärder bör de finansiera dem på ett sätt som säkerställer budgetneutralitet på medellång sikt. De åtgärder som Cypern har vidtagit 2020 och 2021 har varit i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. De diskretionära budgetåtgärder som regeringen antagit 2020 och 2021 är mestadels tillfälliga eller kompenseras genom uppvägande åtgärder.

               (13)I stabilitetsprogrammet 2021 antas investeringar och reformer finansierade genom bidrag från faciliteten för återhämtning och resiliens uppgå till 0,6 % av BNP 2021, 0,4 % 2022, 0,4 % 2023 och 0,4 % 2024. I kommissionens prognos antas i stället de sammanlagda budgetkonsekvenserna av reformerna och investeringarna i planen uppgå till 0,3 % av BNP under 2021 och 0,5 % av BNP under 2022.

               (14)De vedertagna indikatorer för finanspolitisk anpassning som anges i förordning (EG) nr 1466/97 måste tolkas mot bakgrund av det nu rådande läget. För det första är beräkningarna av produktionsgapet mycket osäkra. För det andra måste finanspolitiken snabbt kunna anpassas till pandemins utveckling, dvs. övergå från krisstöd till mer riktade åtgärder så snart hälsoriskerna minskar. För det tredje präglas det nuvarande läget av omfattande politiska insatser för att stödja den ekonomiska aktiviteten. De stora överföringarna från EU:s budget (bland annat från faciliteten för återhämtning och resiliens) innebär att de fastställda indikatorerna inte speglar hela den finanspolitiska impulsen till ekonomin. Det strukturella saldot förefaller mot denna bakgrund inte vara en adekvat indikator. Utgiftsriktmärket måste i sin tur anpassas
                  10
                och kompletteras med ytterligare information för att ge en fullständig bild av finanspolitikens inriktning.

               På samma sätt som i bedömningen av utkasten till budgetplaner 2021 har för det första tillfälliga krisåtgärder exkluderats från utgiftsmåttet. Det handlar om tillfälliga krisåtgärder för att stärka hälso- och sjukvårdssystemen och kompensera arbetstagare och företag för inkomstförluster som är en följd av nedstängningar och störningar i försörjningskedjor. En förutsättning för att de offentliga myndigheterna ska kunna avskaffa dessa åtgärder är att folkhälsosituationen och den ekonomiska situationen återgår till det normala.

               För att i nuläget bedöma den samlade finanspolitiska inriktningen bör för det andra de stora överföringarna från EU-budgeten (bland annat från faciliteten för återhämtning och resiliens) inkluderas i det relevanta utgiftsmåttet.

               Den finanspolitiska inriktningen mäts därför genom förändringen i primära utgifter (ej inräknat diskretionära inkomståtgärder och krisrelaterade tillfälliga åtgärder), inbegripet utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra EU-fonder.

               Förutom att mäta den samlade finanspolitiska inriktningen är syftet med analysen även att bedöma om den nationella finanspolitiken är försiktig och dess sammansättning gynnsam för en hållbar återhämtning som är förenlig med den gröna och den digitala omställningen. Särskild hänsyn tas därför till utvecklingen för nationellt finansierade primära löpande utgifter och investeringar.

               (15)I stabilitetsprogrammet 2021 beräknas Cyperns offentliga underskott minska till 0,9 % av BNP 2022, främst till följd av att de tillfälliga stödåtgärder som antogs 2020 och 2021 avskaffas. Den offentliga skuldkvoten beräknas minska till 103,9 % av BNP 2022. Dessa siffror är lägre än i kommissionens vårprognos 2021. Kommissionen förutspår ett underskott på 2 % av BNP, främst på grund av högre förväntade utgifter och lägre intäkter, och en offentlig skuldkvot på 106,6 % av BNP 2022.

               Enligt kommissionens prognos kommer den finanspolitiska inriktningen totalt sett – inräknat effekten på aggregerad efterfrågan 2022 från investeringar som finansieras både genom den nationella budgeten och EU-budgeten, i synnerhet genom faciliteten för återhämtning och resiliens – att uppgå till –0,3 % av BNP
                  11
               . Det positiva bidraget från utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra EU-fonder beräknas öka med 0,4 procentenheter av BNP. Nationellt finansierade investeringar beräknas ge ett kontraktivt bidrag på 0,1 procentenheter av BNP
                  12
               . Nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan) beräknas ge ett kontraktivt bidrag på 0,1 procentenheter av BNP.

               (16)Kvaliteten på medlemsstaternas budgetåtgärder förefaller vara särskilt betydelsefull. Finanspolitiska strukturreformer som syftar till att förbättra nationella budgetars sammansättning kan främja den potentiella tillväxten, skapa välbehövligt utrymme i de offentliga finanserna och göra det lättare att på längre sikt uppnå hållbara offentliga finanser, även med tanke på utmaningar som har att göra med klimatförändringarna och folkhälsan. På inkomstsidan har covid-19-krisen stärkt behovet av reformer för att göra statsinkomstsystemen mer effektiva och rättvisa. På utgiftssidan har den gjort det ännu viktigare att öka hållbara och tillväxtfrämjande investeringar och höja deras kvalitet, så att de är förenliga med målen att stärka tillväxtpotentialen, ekonomins och samhällets motståndskraft samt med den gröna och den digitala omställningen. Återhämtnings- och resiliensplanerna kommer att göra det möjligt att förbättra nationella budgetars sammansättning.

               (17)Enligt de medelsiktiga budgetplanerna i programmet beräknas det offentliga överskottet öka från 0,1 % 2023 till 1,6 % av BNP 2024.

               I programmet beräknas den finanspolitiska inriktningen totalt sett – inräknat effekten på aggregerad efterfrågan från investeringar som finansieras både genom den nationella budgeten och EU-budgeten, i synnerhet genom faciliteten för återhämtning och resiliens – i genomsnitt uppgå till 2,8 % av BNP 2023 och 2024. Det positiva bidraget från utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra EU-fonder beräknas öka med 0,1 procentenheter av BNP. Nationellt finansierade investeringar beräknas ge ett kontraktivt bidrag på 0,1 procentenheter av BNP
                  13
               . Nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan) beräknas ge ett kontraktivt bidrag på 2,8 procentenheter av BNP.

               I nuläget beräknas den 10-åriga genomsnittliga nominella potentiella tillväxten uppgå till 3½ %
                  14
               . Denna beräkning inkluderar dock inte effekten av de reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka Cyperns potentiella tillväxt.

               (18)Den offentliga skuldkvoten beräknas minska från 99,5 % av BNP 2023 till 92,9 % av BNP 2024. Riskerna på medellång sikt för hållbarheten i Cyperns offentliga finanser anses enligt den senaste skuldhållbarhetsanalysen vara medelhöga
                  15
               .

               (19)Med tanke på den exceptionellt stora osäkerhet som fortfarande råder bör den finanspolitiska vägledningen även framöver vara främst kvalitativ. Mer exakt kvantifierad vägledning för de senare åren kommer att ges 2022, förutsatt att graden av osäkerhet minskar tillräckligt fram till dess.

               Rådet har bedömt stabilitetsprogrammet 2021 och Cyperns uppföljning av rådets rekommendation av den 20 juli 2020.

               HÄRIGENOM REKOMMENDERAS CYPERN ATT GÖRA FÖLJANDE:

               1.Under 2022 vidmakthålla en stödjande finanspolitisk inriktning som beaktar den impuls som ges genom faciliteten för återhämtning och resiliens samt upprätthålla nationellt finansierade investeringar.

               2.När de ekonomiska förhållandena så medger, bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå ett betryggande läge i de offentliga finanserna och säkerställa offentligfinansiell hållbarhet, men samtidigt öka investeringarna för att främja tillväxtpotentialen.

               3.Vara särskilt uppmärksam på de offentliga finansernas sammansättning, på såväl inkomst- som utgiftssidan av budgeten, och på budgetåtgärdernas kvalitet, för att säkerställa en hållbar och inkluderande återhämtning. Prioritera hållbara och tillväxtfrämjande investeringar som framför allt stöder den gröna och den digitala omställningen. Prioritera finanspolitiska strukturreformer som bidrar till finansieringen av politiska prioriteringar och till långsiktigt hållbara offentliga finanser, bland annat reformer som förbättrar täckningen, tillräckligheten och hållbarheten hos hälso- och sjukvårdssystem samt sociala trygghetssystem för alla.

               Utfärdad i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordförande

                     (1)

                        EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        Klausulen, som fastställs i artiklarna 5.1, 6.3, 9.1 och 10.3 i förordning (EG) nr 1466/97 och artiklarna 3.5 och 5.2 i förordning (EG) nr 1467/97, underlättar samordningen av budgetpolitiken vid en allvarlig konjunkturnedgång.

                     (3)

                        Meddelande från kommissionen till rådet om aktivering av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten, Bryssel, 20.3.2020, COM(2020) 123 final.

                     (4)

                        Kommissionens meddelande Årlig strategi för hållbar tillväxt 2021, Bryssel, 17.9.2020, COM(2020) 575 final.

                     (5)

                        Rådets rekommendation av den 20 juli 2020 om Cyperns nationella reformprogram med avgivande av rådets yttrande om Cyperns stabilitetsprogram 2020, EUT C 282, 26.8.2020, s. 82.

                     (6)

                        Slutligt antagande av rådet när Europeiska rådet gett sitt godkännande. Den text som Eurogruppen enades om den 16 december 2020 är tillgänglig på:
                  https://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-14356-2020-INIT/sv/pdf

                     (7)

                  EUT
                   L 57, 18.2.2021, s. 17.

                     (8)

                        Meddelande från kommissionen till rådet Ett år efter utbrottet av covid-19: finanspolitiska insatser, Bryssel, 3.3.2021, COM(2021) 105 final.

                     (9)

                        Communication from the Commission on Economic policy coordination in 2021: overcoming COVID-19, supporting the recovery and modernising our economy (ej översatt till svenska), Bryssel, 2.6.2021, COM(2021) 500 final.

                     (10)

                        Framför allt innebär den utjämning av investeringarna över fyra år som används i utgiftsriktmärket att det inte är möjligt att verkligen bedöma det offentligfinansiella stöd till återhämtningen som kommer från nationellt finansierade investeringar.

                     (11)

                        Om indikatorn ligger på minus innebär detta att ökningstakten i de primära utgifterna är högre än den medelsiktiga ekonomiska tillväxten, vilket signalerar att finanspolitiken är expansiv.

                     (12)

                        Övriga nationellt finansierade kapitalutgifter beräknas ge ett expansivt bidrag på 0,1 procentenheter av BNP.

                     (13)

                        Bidraget från övriga nationellt finansierade kapitalutgifter beräknas vara neutralt.

                     (14)

                        Kommissionens beräkning enligt den gemensamt överenskomna metoden.

                     (15)

                        Se kommissionens arbetsdokument – Statistical Annex providing background data relevant for the assessment of the 2021 Stability and Convergence Programmes.


               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 2.6.2021
            COM(2021) 511 final
            Rekommendation till
            RÅDETS REKOMMENDATION
            med avgivande av rådets yttrande om Kroatiens konvergensprogram 2021
            {SWD(2021) 501 final}

               Rekommendation till

               RÅDETS REKOMMENDATION

               med avgivande av rådets yttrande om Kroatiens konvergensprogram 2021

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

               med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken
                  1
               , särskilt artikel 9.2,

               med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

               med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

               efter att ha hört Ekonomiska och finansiella kommittén, och

               av följande skäl:

               (1)Den 20 mars 2020 antog kommissionen ett meddelande om aktivering av den allmänna undantagsklausulen
                  2
                i stabilitets- och tillväxtpakten
                  3
               . I sitt meddelande förde kommissionen fram sin bedömning att villkoren för aktivering av den allmänna undantagsklausulen är uppfyllda i och med den allvarliga konjunkturnedgång som förväntas till följd av covid-19-pandemin. Den 23 mars 2020 anslöt sig medlemsstaternas finansministrar till kommissionens bedömning. Den allmänna undantagsklausulen har gett medlemsstaterna budgetflexibilitet att hantera krisen och gjort det lättare att samordna budgetpolitiken under den allvarliga konjunkturnedgången. Aktiveringen av undantagsklausulen innebär att medlemsstaterna tillfälligt får avvika från anpassningsbanan mot sina medelfristiga budgetmål, förutsatt att detta inte äventyrar den offentligfinansiella hållbarheten på medellång sikt. Den 17 september 2020 meddelade kommissionen i sin årliga strategi för hållbar tillväxt att den allmänna undantagsklausulen skulle vara fortsatt aktiverad även 2021
                  4
               .

               (2)Den 20 juli 2020 rekommenderade rådet Kroatien att vidta alla nödvändiga åtgärder, i enlighet med den allmänna undantagsklausulen, för att effektivt hantera covid-19-pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen
                  5
               . Rådet rekommenderade även Kroatien att så snart de ekonomiska förhållandena medger det bedriva en finanspolitik som syftar till att nå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas.

               (3)Next Generation EU, däribland faciliteten för återhämtning och resiliens, ska säkerställa en hållbar, inkluderande och rättvis återhämtning. Förordning (EU) 2021/241 om inrättande av faciliteten för återhämtning och resiliens
                  6
                trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten ska ge ekonomiskt stöd till genomförandet av reformer och investeringar och utgöra en finanspolitisk impuls finansierad av EU. Den kommer att bidra till den ekonomiska återhämtningen, till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet investeringar som främjar den gröna och den digitala omställningen, och även stärka ekonomiernas motståndskraft och potentiella tillväxt. På så sätt kommer den på kort sikt även att hjälpa de offentliga finanserna att återgå till en mer gynnsam ställning och på medellång och lång sikt bidra till att stärka den offentligfinansiella hållbarheten.

               (4)Den 3 mars 2021 antog kommissionen ett meddelande med ytterligare politiska riktlinjer för att underlätta samordningen av finanspolitiken och utformningen av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram
                  7
               . Den samlade finanspolitiska inriktningen – från nationella budgetar och faciliteten för återhämtning och resiliens – bör vara fortsatt stödjande 2021 och 2022. Eftersom den ekonomiska aktiviteten enligt förväntningarna gradvis kommer att normaliseras under andra halvåret 2021 bör medlemsstaternas finanspolitik under 2022 samtidigt bli mer differentierad. Medlemsstaternas finanspolitik bör ta hänsyn till hur långt återhämtningen har kommit, till den offentligfinansiella hållbarheten och till behovet av att minska ekonomiska, sociala och geografiska skillnader. Det är viktigt att stödja en hållbar återhämtning för EU och medlemsstater med låga hållbarhetsrisker bör därför rikta in sina budgetar mot en fortsatt stödjande finanspolitik under 2022 och i detta sammanhang ta hänsyn till effekterna av faciliteten för återhämtning och resiliens. Medlemsstater med höga skuldnivåer bör bedriva en försiktig finanspolitik, men samtidigt upprätthålla nationellt finansierade investeringar och använda bidrag från faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera ökade investeringar av hög kvalitet och strukturreformer. Även efter 2022 bör finanspolitiken ta hänsyn till styrkan i återhämtningen, graden av ekonomisk osäkerhet och hållbarheten i de offentliga finanserna. En omläggning av finanspolitiken, så att den inriktas på att på medellång sikt uppnå ett betryggande läge i de offentliga finanserna, genom att bland annat stödåtgärderna fasas ut, kommer att bidra till hållbara offentliga finanser på medellång sikt.

               (5)I sitt meddelande av den 3 mars 2021 förde kommissionen även fram sin ståndpunkt att beslutet om huruvida den allmänna undantagsklausulen ska avaktiveras eller fortsätta att gälla bör fattas efter en samlad bedömning av läget i ekonomin och att det viktigaste kvantitativa kriteriet bör vara nivån på den ekonomiska aktiviteten i EU eller euroområdet jämfört med förkrisnivåerna (slutet av 2019). Den 2 juni gjorde kommissionen, på grundval av sin vårprognos 2021, bedömningen att villkoren för att fortsätta att tillämpa den allmänna undantagsklausulen 2022 och att avaktivera den från och med 2023 var uppfyllda. Även efter det att den allmänna undantagsklausulen har avaktiverats kommer hänsyn att tas till landsspecifika förhållanden
                  8
               .

               (6)Den 29 april 2021 lämnade Kroatien in sitt konvergensprogram 2021 i enlighet med artikel 8 i förordning (EG) nr 1466/97.

               (7)Enligt uppgifter som validerats av Eurostat uppgick Kroatiens offentliga underskott 2020 till 7,4 % av BNP, medan den offentliga skulden ökade till 88,7 % av BNP. Den årliga förändringen i det primära budgetsaldot uppgick till −8,1 % av BNP, inräknat diskretionära budgetåtgärder på 3,8 % av BNP för att stötta ekonomin samt effekten av automatiska stabilisatorer. Kroatien erbjöd även företag och hushåll likviditetsstöd (såsom garantier och uppskov med skatter, som inte har någon direkt eller omedelbar inverkan på budgeten), som uppskattades till 4,6 % av BNP.

               Den 2 juni 2021 lade kommissionen fram en rapport i enlighet med artikel 126.3 i EUF-fördraget. Rapporten behandlade Kroatiens budgetläge utifrån det faktum att dess offentliga underskott 2020 överskred fördragets referensvärde på 3 % av BNP, samtidigt som den offentliga skulden överskred fördragets referensvärde på 60 % av BNP och inte minskade i tillfredsställande takt. Rapporten slog fast att varken underskotts- eller skuldkriteriet var uppfyllt.

               (8)Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för konvergensprogrammets budgetprognoser är realistiskt 2021 och gynnsamt 2022. Framför allt beräknas där en något större tillväxt än i kommissionens vårprognos 2021 (5,2 % att jämföra med 5 %) och i synnerhet 2022 (6,6 % att jämföra med 6,1 %). Detta beror främst på de mer positiva prognoserna för hushållens konsumtion och investeringar, samtidigt som kommissionens prognos är en aning mer optimistisk över exportens bidrag.

               (9)I sitt konvergensprogram 2021 räknar regeringen med att det offentliga underskottet minskar från 7,4 % av BNP 2020 till 3,8 % av BNP 2021, medan skuldkvoten minskar till 86,6 % av BNP 2021. Enligt programmet kommer förändringen i det primära budgetsaldot 2021 jämfört med förkrisnivån (2019) att uppgå till −4,6 % av BNP till följd av diskretionära budgetåtgärder för att stötta ekonomin samt effekten av automatiska stabilisatorer. Detta kan jämföras med att kommissionen i sin vårprognos 2021 inte beräknar att underskottet så krympa så mycket 2021 (4,6 % av BNP). Skillnaderna är som mest uttalade på inkomstsidan, vilken i konvergensprogrammet beräknas tillfriskna till en nivå långt över den nominella tillväxttakten för BNP. Samtidigt förväntas återuppbyggnadinsatserna efter jordbävningarna i Zagreb och Petrinja 2020 ha en inverkan på utgifterna.

               (10)Till följd av covid-19-pandemin och den konjunkturnedgång som denna orsakat har Kroatien antagit budgetåtgärder för att stärka kapaciteten i hälso- och sjukvårdssystemet, begränsa smittspridningen och hjälpa de personer och sektorer som drabbats hårdast. Dessa kraftiga politiska insatser har dämpat nedgången i BNP, vilket i sin tur har hejdat ökningen av det offentliga underskottet och den offentliga skulden. Offentligfinansiella åtgärder bör maximera stödet till återhämtningen, men inte föregripa de offentliga finansernas utveckling. Åtgärderna bör därför inte utvecklas till en permanent börda på de offentliga finanserna. När medlemsstaterna inför permanenta åtgärder bör de finansiera dem på ett sätt som säkerställer budgetneutralitet på medellång sikt. De åtgärder som Kroatien har vidtagit 2020 och 2021 har varit i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. De diskretionära åtgärder som regeringen antagit 2020 och 2021 är mestadels tillfälliga eller kompenseras genom uppvägande åtgärder. I längre perspektiv än kommissionens prognos beräknas den kvarstående effekten av dessa icke-tillfälliga åtgärder 2023 preliminärt uppgå till omkring 0,3 % av BNP och i första hand utgöras av inkomstskattesänkningar.

               (11)I konvergensprogrammet 2021 antas investeringar och reformer finansierade genom bidrag från faciliteten för återhämtning och resiliens uppgå till 0,4 % av BNP 2021, 1,9 % 2022, 2,4 % 2023, 2,3 % 2024, 1,7 % 2025 och 1 % 2026. Dessa bidrag beaktas i budgetberäkningarna i kommissionens vårprognos ske på det hela taget i samma takt 2021 och 2022.

               (12)De vedertagna indikatorer för finanspolitisk anpassning som anges i förordning (EG) nr 1466/97 måste tolkas mot bakgrund av det nu rådande läget. För det första är beräkningarna av produktionsgapet mycket osäkra. För det andra måste finanspolitiken snabbt kunna anpassas till pandemins utveckling, dvs. övergå från krisstöd till mer riktade åtgärder så snart hälsoriskerna minskar. För det tredje kännetecknas den nuvarande kontexten av omfattande politiska insatser för att stödja den ekonomiska aktiviteten. De stora överföringarna från EU:s budget (bland annat från faciliteten för återhämtning och resiliens) innebär att de fastställda indikatorerna inte speglar hela den finanspolitiska impulsen till ekonomin. Mot den bakgrunden förefaller det strukturella saldot i det nu rådande läget inte vara en adekvat indikator. Utgiftsriktmärket måste i sin tur anpassas
                  9
                och kompletteras med ytterligare information för att ge en fullständig bild av finanspolitikens inriktning.

               För det första har, på samma sätt som i bedömningen av utkasten till budgetplaner 2021, tillfälliga krisåtgärder exkluderats från utgiftsmåttet. Det handlar om tillfälliga nödåtgärder för att stärka hälso- och sjukvårdssystemen och kompensera arbetstagare och företag för inkomstförluster som är en följd av nedstängningar och störningar i försörjningskedjor. En förutsättning för att de offentliga myndigheterna ska kunna avskaffa dessa åtgärder är att folkhälsosituationen och den ekonomiska situationen återgår till det normala.

               För det andra bör, för att i nuläget bedöma den samlade finanspolitiska inriktningen, de stora överföringarna från EU-budgeten (bland annat från faciliteten för återhämtning och resiliens) inkluderas i det relevanta utgiftsmåttet.

               Den finanspolitiska inriktningen mäts därför genom förändringen i primära utgifter (ej inräknat diskretionära inkomståtgärder och krisrelaterade tillfälliga åtgärder), inbegripet utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra EU-fonder.

               Förutom att mäta den samlade finanspolitiska inriktningen är syftet med analysen även att bedöma om den nationella finanspolitiken är försiktig och dess sammansättning gynnsam för en hållbar återhämtning som är förenlig med den gröna och den digitala omställningen. Särskild hänsyn tas därför till utvecklingen för nationellt finansierade primära löpande utgifter och investeringar.

               (13)I konvergensprogrammet 2021 beräknas Kroatiens offentliga underskott minska till 2,6 % av BNP 2022, främst tack vare stark inkomsttillväxt och att de tillfälliga stödåtgärderna som antogs 2020 och 2021 avskaffas. Den offentliga skuldkvoten beräknas minska till 82,5 % av BNP 2022. I kommissionens vårprognos 2021 beräknas ett högre underskott och en högre skuldkvot 2022, på 3,2 % respektive 82,9 % av BNP, en skillnad som till största delen beror på baseffekten från 2021.

               Den samlade finanspolitiska inriktningen enligt definitionen ovan – även inräknat effekten på aggregerad efterfrågan 2022 från investeringar som finansieras både genom den nationella budgeten och EU-budgeten, i synnerhet genom faciliteten för återhämtning och resiliens – beräknas på grundval av kommissionens prognos till −2,4 % av BNP
                  10
               . Det positiva bidraget från utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra EU-fonder beräknas öka med 1,5 procentenheter av BNP. Nationellt finansierade investeringar beräknas ge ett expansivt bidrag på 0,1 procentenheter av BNP
                  11
               . Nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat diskretionära inkomståtgärder) beräknas ge ett expansivt bidrag på 0,8 procentenheter av BNP.

               (14)Kvaliteten på medlemsstaternas budgetåtgärder förefaller vara särskilt betydelsefull. Finanspolitiska strukturreformer som syftar till att förbättra nationella budgetars sammansättning kan främja den potentiella tillväxten, skapa välbehövligt utrymme i de offentliga finanserna och göra det lättare att på längre sikt uppnå hållbara offentliga finanser, även med tanke på utmaningar som har att göra med klimatförändringarna och folkhälsan. På inkomstsidan har covid-19-krisen stärkt behovet av reformer för att göra statsinkomstsystemen mer effektiva och rättvisa. På utgiftssidan har den gjort det ännu viktigare att höja nivån och kvaliteten på hållbara och tillväxtfrämjande investeringar så att de är förenliga med målen att stärka tillväxtpotentialen och ekonomins och samhällets motståndskraft samt med den gröna och den digitala omställningen. Återhämtnings- och resiliensplanerna kommer att göra det möjligt att förbättra nationella budgetars sammansättning.

               (15)Enligt de medelsiktiga budgetplanerna i programmet beräknas det offentliga underskottet minska från 1,9 % av BNP 2023 till 1,5 % av BNP 2024.

               I programmet beräknas den samlade finanspolitiska inriktningen – även inräknat effekten på aggregerad efterfrågan från investeringar som finansieras både genom den nationella budgeten och EU-budgeten, i synnerhet genom faciliteten för återhämtning och resiliens – i genomsnitt uppgå till -0,1 % av BNP 2023 och 2024. Utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra EU-fonder beräknas ge ett kontraktivt bidrag på 0,6 procentenheter av BNP. Nationellt finansierade investeringar beräknas ge ett kontraktivt bidrag på 0,1 procentenheter av BNP
                  12
               . Nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat diskretionära inkomståtgärder) beräknas ge ett expansivt bidrag på 0,6 procentenheter av BNP.

               Den aktuella uppskattningen av den 10-åriga genomsnittliga nominella potentiella tillväxten är 3,25 %
                  13
               . Denna beräkning inkluderar dock inte effekten av de reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka Kroatiens potentiella tillväxt.

               (16)Den offentliga skuldkvoten beräknas minska från 79,5 % av BNP 2023 till 76,8 % av BNP 2024. Riskerna på medellång sikt för den offentligfinansiella hållbarheten i Kroatien anses enligt den senaste skuldhållbarhetsanalysen vara medelhöga
                  14
               .

               (17)Med tanke på den exceptionellt stora osäkerhet som fortfarande råder bör den finanspolitiska vägledningen även framöver främst vara av kvalitativ karaktär. Mer exakt kvantifierad vägledning för de senare åren bör ges 2022, om osäkerheten har minskat i tillräcklig grad.

               Rådet har bedömt konvergensprogrammet 2021 och Kroatiens uppföljning av rådets rekommendation av den 20 juli 2020.

               HÄRIGENOM REKOMMENDERAS KROATIEN ATT

               1.under 2022 ha en fortsatt stödjande finanspolitik, inklusive den impuls som ges av faciliteten för återhämtning och resiliens, och upprätthålla nationellt finansierade investeringar, hålla de nationellt finansierade löpande utgifternas tillväxt under kontroll,

               2.när de ekonomiska förhållandena medger det, driva en finanspolitik som syftar till att nå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa de offentliga finansernas hållbarhet på medellång sikt, samtidigt öka investeringarna för att stimulera den potentiella tillväxten,

               3.särskilt uppmärksamma de offentliga finansernas sammansättning, på såväl inkomst- som utgiftssidan i budgeten, och budgetåtgärdernas kvalitet, för att säkerställa en hållbar och inkluderande återhämtning, prioritera hållbara och tillväxtfrämjande investeringar, främst till stöd för den gröna och digitala omställningen, prioritera finanspolitiska strukturreformer som bidrar till finansieringen av offentliga politiska prioriteringar och till långsiktigt hållbara offentliga finanser, däribland genom att förbättra täckningen, tillräckligheten och hållbarheten hos hälso- och sjukvårdssystem samt sociala trygghetssystem som omfattar alla.

               Utfärdad i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordförande

                     (1)

                        EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        Klausulen, som fastställs i artiklarna 5.1, 6.3, 9.1 och 10.3 i förordning (EG) nr 1466/97 och artiklarna 3.5 och 5.2 i förordning (EG) nr 1467/97, underlättar samordningen av budgetpolitiken vid en allvarlig konjunkturnedgång.

                     (3)

                        Meddelande från kommissionen till rådet om aktivering av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten, Bryssel, 20.3.2020, COM(2020) 123 final.

                     (4)

                        Kommissionens meddelande Årlig strategi för hållbar tillväxt 2021, Bryssel, 17.9.2020, COM(2020) 575 final.

                     (5)

                        Rådets rekommendation av den 20 juli 2020 om Kroatiens nationella reformprogram med avgivande av rådets yttrande om Kroatiens konvergensprogram 2020, EUT C 282, 26.8.2020, s. 68.

                     (6)

                  EUT
                   L 57, 18.2.2021, s. 17
                  .

                     (7)

                        Meddelande från kommissionen till rådet Ett år efter utbrottet av covid-19: finanspolitiska insatser, Bryssel, 3.3.2021, COM(2021) 105 final.

                     (8)

                        Meddelande från kommissionen Economic policy coordination in 2021: overcoming COVID-19, supporting the recovery and modernising our economy (inte översatt till svenska), Bryssel, 2.6.2021, COM(2021) 500 final.

                     (9)

                        Framför allt möjliggör inte den fyraåriga utjämning av investeringar som används i utgiftsriktmärket någon korrekt bedömning av det offentligfinansiella stöd till återhämtning som tillhandahålls genom nationellt finansierade investeringar.

                     (10)

                        Om indikatorn ligger på minus innebär detta att ökningstakten i de primära utgifterna är högre än den medelsiktiga ekonomiska tillväxten, vilket signalerar att finanspolitiken är expansiv.

                     (11)

                        Andra nationellt finansierade kapitalutgifter beräknas ge ett neutralt bidrag.

                     (12)

                        Andra nationellt finansierade kapitalutgifter beräknas ge ett expansivt bidrag på 0,2 procentenheter av BNP.

                     (13)

                        Kommissionens beräkning enligt den gemensamt överenskomna metoden.

                     (14)

                  Se arbetsdokument från kommissionens avdelningar – statistisk bilaga, med bakgrundsuppgifter som är relevanta för bedömningen av stabilitets- och konvergensprogrammen 2021.


               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 2.6.2021
            COM(2021) 530 final
            Rekommendation till
            RÅDETS REKOMMENDATION
            i syfte att få situationen med ett alltför stort offentligt underskott i Rumänien att upphöra
            {SWD(2021) 530 final}

               Rekommendation till

               RÅDETS REKOMMENDATION

               i syfte att få situationen med ett alltför stort offentligt underskott i Rumänien att upphöra

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 126.7,

               med beaktande av kommissionens rekommendation, och

               av följande skäl:

               (1)Enligt artikel 126 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (fördraget) ska medlemsstaterna undvika alltför stora underskott i den offentliga sektorns finanser.

               (2)Stabilitets- och tillväxtpakten syftar till att genom sunda offentliga finanser stärka förutsättningarna för prisstabilitet och en stark hållbar tillväxt som kan bidra till ökad sysselsättning.

               (3)Efter en rekommendation från kommissionen av den 4 mars 2020
                  1
                med anledning av det alltför stora underskott som förväntades 2019 beslutade rådet den 3 april 2020 i enlighet med artikel 126.6 i fördraget att det förelåg ett alltför stort underskott i Rumänien
                  2
                och utfärdade en rekommendation om att det alltför stora underskottet skulle korrigeras senast 2022
                  3
                i enlighet med artikel 126.7 i EUF-fördraget och artikel 3 i rådets förordning (EG) nr 1467/97
                  4
               .

               (4)Den 20 mars 2020 antog kommissionen ett meddelande om aktivering av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten
                  5
               . Klausulen, som fastställs i artiklarna 5.1, 6.3, 9.1 och 10.3 i förordning (EG) nr 1466/97
                  6
                och artiklarna 3.5 och 5.2 i förordning (EG) nr 1467/97, underlättar samordningen av budgetpolitiken vid en allvarlig konjunkturnedgång. I sitt meddelande förde kommissionen fram sin bedömning att villkoren för aktivering av den allmänna undantagsklausulen var uppfyllda i och med den allvarliga konjunkturnedgången till följd av covid-19-pandemin. Den 23 mars 2020 anslöt sig medlemsstaternas finansministrar till kommissionens bedömning.

               (5)Den 15 september 2020 lämnade Rumänien in en rapport om de åtgärder som vidtagits till följd av rådets rekommendation av den 3 april 2020. Denna rapport visade att de offentliga finanserna försämrats kraftigt under 2020, främst på grund av covid-19-pandemin.

               (6)Den 18 november 2020 antog kommissionen ett meddelande om den finanspolitiska situationen i Rumänien
                  7
               . Med tanke på den fortsatt ovanligt stora osäkerhet som covid-19-pandemin gett upphov till och dess exceptionella makroekonomiska och offentligfinansiella effekter ansåg kommissionen att det under rådande omständigheter inte var möjligt att vidta några ytterligare åtgärder inom ramen för det förfarande vid alltför stora underskott som inletts avseende Rumänien. Framför allt innebar den ovanligt stora osäkerhet som bland annat påverkar utformningen av en trovärdig utvecklingsbana för finanspolitiken att kommissionen i det skedet inte kunde lägga fram en rekommendation till rådets rekommendation enligt artikel 126.7 i fördraget. Kommissionen gjorde klart att en ny bedömning skulle göras av Rumäniens budgetsituation våren 2021 med utgångspunkt i utfallsdata för 2020, budgeten för 2021 samt kommissionens vårprognos 2021 och att nya åtgärder inom ramen för underskottsförfarandet om lämpligt skulle föreslås som tar hänsyn till att stabilitets- och tillväxtpaktens allmänna undantagsklausul kommer fortsätter att tillämpas under 2021.

               (7)Den 3 mars 2021 antog kommissionen ett meddelande med ytterligare politisk vägledning för att underlätta samordningen av finanspolitiken och utformningen av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram
                  8
               . I meddelandet av den 3 mars 2021 gjorde kommissionen klart att den ansåg att beslutet om huruvida den allmänna undantagsklausulen ska avaktiveras eller fortsätta att gälla bör fattas efter en samlad bedömning där nivån på den ekonomiska aktiviteten i EU eller euroområdet jämfört med förkrisnivåerna (slutet av 2019) skulle vara det viktigaste kvantitativa kriteriet. Den 2 juni 2021 antog kommissionen ett meddelande om samordning av den ekonomiska politiken under 2021
                  9
               . Enligt detta meddelande kommer stabilitets- och tillväxtpaktens allmänna undantagsklausul fortsätta att tillämpas under 2022 och förväntas bli avaktiverad från och med 2023.

               (8)Enligt en uppdatering av kommissionens Debt Sustainability Monitor 2020 som tar hänsyn till kommissionens vårprognos 2021, är riskerna för hållbarheten i Rumäniens offentliga finanser på medellång och lång sikt fortfarande höga. Dessa risker måste hanteras genom en lämplig finanspolitisk plan på medellång sikt samt strukturella åtgärder.

               (9)Med tanke på den djupa nedgång i den ekonomiska aktiviteten som är en följd av covid-19-pandemin och vikten av att finanspolitiken därför stöttar en återhämtning under 2021 och 2022, utgör rådets rekommendation av den 3 april 2020 inte längre en relevant utgångspunkt för finanspolitisk vägledning för Rumänien.

               (10)Enligt artikel 3.5 sista meningen i förordning (EG) nr 1467/97 får rådet, på kommissionens rekommendation, besluta att anta en reviderad rekommendation enligt artikel 126.7 i fördraget i händelse av en allvarlig konjunkturnedgång i euroområdet eller i unionen som helhet, förutsatt att detta inte äventyrar den finanspolitiska hållbarheten på medellång sikt.

               (11)I enlighet med artikel 126.7 i fördraget och artikel 3 i förordning (EG) nr 1467/97 ska rådet utfärda en rekommendation till den berörda medlemsstaten med en tidsfrist inom vilken det alltför stora underskottet måste korrigeras. I rekommendationen ska fastställas en tidsfrist på högst sex månader, inom vilken den berörda medlemsstaten måste vidta effektiva åtgärder för att korrigera det alltför stora underskottet, och denna tidsfrist kan förkortas till tre månader om situationen är allvarlig. I en rekommendation om korrigering av ett alltför stort underskott ska rådet vidare begära att årliga budgetmål uppnås, som enligt rekommendationens underliggande prognos som ett riktmärke motsvarar en årlig minsta förbättring av det strukturella saldot, dvs. det konjunkturrensade saldot exklusive engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder, på minst 0,5 % av bruttonationalprodukten (BNP).

               (12)Rumäniens BNP i fasta priser minskade med 3,9 % under 2020. Enligt kommissionens vårprognos 2021 kommer den reala tillväxten i BNP stiga till 5,1 % 2021 och 4,9 % 2022. Den privata konsumtionen förväntas återhämta sig i takt med att vaccinationskampanjerna fortskrider och reglerna om social distansering så småningom avskaffas, samtidigt som även löneökningstakten förväntas vara fortsatt robust. Infasningen av projekt som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen kommer att ge ny draghjälp åt investeringstakten. Bidraget från nettoexporten, dvs. export minus import, förväntas vara fortsatt negativt under prognosperioden, eftersom återhämtningen i den privata konsumtionen och ökade investeringar förväntas stimulera importen. Exportutvecklingen förväntas få draghjälp av återhämtningen i den externa efterfrågan, men vara mindre dynamisk än importutvecklingen. Riskerna i tillväxtprognosen är balanserade. En trovärdig finanspolitisk strategi på medellång sikt kan å ena sidan skingra oron över de offentliga finansernas hållbarhet, i synnerhet om den kombineras med ambitiösa reformer (bland annat reformerna i återhämtnings- och resiliensplanen). Detta skulle bidra till att korrigera Rumäniens makroekonomiska obalanser, minska riskerna för den finansiella stabiliteten och bidra till hållbar tillväxt genom att bland annat förbättra investeringsklimatet. Å andra sidan kan osäkerhet när det gäller regeringens politik och förseningar eller ineffektivitet i genomförandet av återhämtnings- och resiliensplanen få negativa förtroendeeffekter.

               (13)Den 2 mars 2021 antog det rumänska parlamentet Rumäniens budget för 2021 och en medelsiktig finanspolitisk strategi. Den finanspolitiska strategin, och även information om fördelningen mellan icke återbetalningspliktigt ekonomiskt stöd och lån från faciliteten för återhämtning och resiliens (RRF), har beaktats i det konvergensprogram 2021 som lämnades till kommissionen den 5 maj 2021. Från ett offentligt underskott på 9,2 % av BNP 2020 siktar konvergensprogrammet på att det offentliga underskottet ska ligga på under 3 % av BNP 2024, vilket ska uppnås i följande steg: 8,0 % av BNP 2021, 6,2 % av BNP 2022, 4,4 % av BNP 2023 och 2,9 % av BNP 2024. Den finanspolitiska anpassning som beskrivs i konvergensprogrammet är huvudsakligen utgiftsbaserad. Utgiftsbegränsningar (minskning i procent av BNP) planeras i synnerhet vad gäller löner inom den offentliga sektorn (minskning med 1.4 procentenheter mellan 2022 och 2024) och sociala transfereringar (minskning med 0.9 procentenheter mellan 2022 och 2024).

               (14)I kommissionens vårprognos 2021, vars horisont förlängts till 2024, beräknas det offentliga underskottet uppgå till 8,0 % av BNP 2021, 7,1 % 2022 och 6,8 % 2023 och 2024. Prognosen tar hänsyn till utgifter som finansieras genom bidrag och lån från RRF, såsom de redovisas i det rumänska konvergensprogrammet och i annan information som lämnats av de rumänska myndigheterna. Den minskning av det samlade offentliga underskottet som kommissionen förutser har främst att göra med det gradvisa avskaffandet av de krisåtgärder som antagits till följd av covid-19-pandemin, ökade inkomster i samband med den förväntade ekonomiska återhämtningen och det tillkommande positiva inflytandet av investeringar och reformer som finansieras genom RRF. Den rumänska regeringen har dessutom beslutat frysa offentliganställdas löner under 2021 och 2022 samt senarelägga höjningarna av pensioner 2021 och därefter höja dem måttligt 2022, vilket bidrar till ljusare utsikter jämfört med kommissionens höstprognos 2020. Dessa ändringar har redan antagits i lag. Regeringen planerar anta en ny pensionslagstiftning som ska hålla pensionsutgifterna i procent av BNP i stort sett stabila. Att underskottet är högre i kommissionens vårprognos 2021 jämfört med Rumäniens konvergensprogram beror på att den planerade konsolideringen i programmet inte helt bygger på antagna, eller ännu trovärdigt aviserade, åtgärder och därför inte kunde beaktas i kommissionens prognos. Kommissionen beräknar att det strukturella underskottet kommer att förbättras med 0,7 procentenheter av BNP 2021, 0,5 procentenheter av BNP 2022 och försämras med 0,1 procentenhet av BNP 2023 och 0,4 procentenheter av BNP 2024.

               (15)Den offentliga skulden uppgick till 34,7 % av BNP i slutet av 2018, 35,3 % av BNP i slutet av 2019 och 47,3 % av BNP i slutet av 2020. Enligt kommissionens vårprognos 2021 kommer den öka till 49,7 % av BNP i slutet av 2021, 52,7 % av BNP i slutet av 2022 och 59,5 % av BNP i slutet av 2024 och därmed för första gången närma sig fördragets referensvärde på 60 % av BNP utan ytterligare korrigerande åtgärder än de som redan antagits eller aviserats på ett trovärdigt sätt.

               (16)Analysen av skuldhållbarheten på medellång till lång sikt, som uppdaterades efter kommissionens vårprognos 2021, bekräftar att riskerna för hållbarheten är höga på medellång sikt. Enligt en tioårig grundprognos skulle den offentliga skuldkvoten fortsätta att stiga under prognosperioden till nära 90 % av BNP. Riskerna för skuldhållbarheten beror på stora underskott i de offentliga finanserna, åldrandekostnader och skuldutvecklingens känslighet för makrofinansiella chocker. Den främsta orsaken till riskerna för skuldhållbarheten är de pensionshöjningar som lagstiftades sommaren 2019, men som tills vidare har skjutits upp till slutet av 2022. Skuldens struktur, som kännetecknas av att en stor andel är i utländsk valuta och att en väsentlig andel ägs av utlänningar, spär på riskerna för skuldhållbarheten, även om interventioner av Rumäniens centralbank på andrahandsmarknaden bidrog till att hålla kostnaderna för den offentliga upplåningen på gynnsamma nivåer under 2020. Det finns dessutom risker kopplade till de ansvarsförbindelser som härrör från statliga garantier (på 1,4 % av BNP) som beviljats företag och egenföretagare under covid-19-krisen. Bruttofinansieringsbehoven beräknas öka. Omvänt gäller att reformer och investeringar inom ramen för Next Generation EU, förutsatt att de verkligen genomförs, förväntas ha en positiv inverkan på BNP-tillväxten de närmaste åren och därigenom bidra till en hållbar skuldsättning.

               (17)Enligt artikel 3.4 i förordning (EG) nr 1467/97 ska korrigeringen av det alltför stora underskottet slutföras under det år som följer på det år då det fastställdes, om inte särskilda omständigheter föreligger. Anpassningsbanan bör fastställas i enlighet med förordning (EG) nr 1467/97, varvid hänsyn ska tas till medlemsstatens ekonomiska och budgetmässiga läge.

               (18)Sådana särskilda omständigheter föreligger för närvarande i Rumänien. Om Rumänien beviljas ytterligare ett år, vilket skulle vara i linje med den regel som fastställs i artikel 3.4 i förordning (EG) nr 1467/97, skulle detta förutsätta en mycket kraftfull finanspolitisk anpassning och leda till betydande produktionsförluster, vilket skulle äventyra den ekonomiska återhämtningen efter covid-19-pandemin. En anpassningsbana som innebär att det alltför stora underskottet måste ha korrigerats senast 2024 skulle, även om det skulle krävas betydande årliga anpassningar, ändå förutsätta en mer successiv ansträngning och innebära en lämplig avvägning mellan att konsolidera de offentliga finanserna och stötta den ekonomiska återhämtningen. Den nya anpassningsbanan tar även hänsyn till den förändrade offentligfinansiella situationen, däribland budgetutvecklingen under 2020 och den nya budgetstrategi som antagits av den rumänska regeringen. Reformer, bland annat reformer som förbättrar förvaltningen av de offentliga finanserna, är avgörande för att varaktigt korrigera det alltför stora underskottet. Mot bakgrund av dessa överväganden och i överensstämmelse med den finanspolitiska vägledning som gavs i kommissionens meddelande av den 3 mars 2021, är det motiverat att fastställa 2024 som tidsfrist för korrigeringen av det alltför stora underskottet.

               (19)En trovärdig och hållbar anpassningsbana inom denna tidsfrist förutsätter att Rumänien uppnår ett samlat offentligt underskott på 8,0 % av BNP 2021, 6,2 % av BNP 2022, 4,4 % av BNP 2023 och 2,9 % av BNP 2024, vilket är i linje med regeringens egna mål. Enligt kommissionens prognos är detta förenligt med en nominell ökning i de primära offentliga nettoutgifterna på 3,4 % 2021, 1,3 % 2022, 0,9 % 2023 och 0,0 % 2024
                  10
               . Denna ökning i primära offentliga nettoutgifter kommer att vara den främsta indikatorn som tillämpas för att bedöma budgetansträngningen om en ingående analys skulle vara nödvändig. Motsvarande årliga finanspolitiska anpassning vad gäller det strukturella saldot skulle vara 0,7 % av BNP 2021, 1,8 % av BNP 2022, 1,7 % av BNP 2023 och 1,5 % av BNP 2024.

               (20)För att i nuläget bedöma finanspolitikens samlade potentiella inverkan på produktionen bör de betydande utbetalningarna från Europeiska unionens budget (från RRF och andra unionsmedel) inkluderas i det relevanta utgiftsmåttet för att ange den finanspolitiska inriktningen
                  11
               . Unionsmedlen förväntas ha en betydande positiv inverkan på den rumänska ekonomin de närmaste åren. Investeringar och reformer som stöds genom RRF ger närmare bestämt Rumänien möjlighet att förbättra sin underliggande offentligfinansiella ställning på medellång sikt och samtidigt stödja tillväxt och skapande av sysselsättning.

               (21)Budgetkonsolideringsåtgärder bör säkra en bestående korrigering av det alltför stora underskottet, men samtidigt vara inriktade på att förbättra de offentliga finansernas kvalitet och förstärka ekonomins tillväxtpotential. Finanspolitiska och mer allmänna ekonomiska reformer, till exempel reformer av pensionssystemet, skatteförvaltningen, lönerna inom offentlig sektor och styrningen av statsägda företag, bör bidra till budgetkonsolideringen och göra den hållbar.

               (22)Rumänien har sedan 2016 systematiskt och gång på gång avvikit från sina nationella offentligfinansiella regler och den tidsplan för antagandet av en finanspolitisk strategi på medellång sikt som fastställs i det nationella finanspolitiska ramverket. Framöver skulle en fullständig tillämpning av det nationella finanspolitiska ramverket främja Rumäniens budgetanpassning.

               HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.

               (1)Rumänien bör få situationen med ett alltför stort underskott att upphöra senast år 2024.

               (2)Rumänien bör nå ett mål för det offentliga underskottet på 8,0 % av BNP 2021, 6,2 % av BNP 2022, 4,4 % av BNP 2023 och 2,9 % av BNP 2024, vilket är förenligt med en nominell ökning i de primära offentliga nettoutgifterna på 3,4 % 2021, 1,3 % 2022, 0,9 % 2023 och 0,0 % av BNP 2024. Detta motsvarar en årlig strukturanpassning på 0,7 % av BNP 2021, 1,8 % av BNP 2022, 1,7 % av BNP 2023 och 1,5 % av BNP 2024.

               (3)Rumänien bör genomföra de åtgärder som redan antagits för 2021 fullt ut. Rumänien bör precisera och genomföra de ytterligare åtgärder som krävs för att korrigera det alltför stora underskottet senast 2024. Budgetkonsolideringsåtgärder bör säkra en hållbar korrigering på ett tillväxtvänligt sätt. Eventuella oförutsedda inkomster bör användas för att minska det offentliga underskottet.

               (4)Rådet fastställer Rumäniens tidsfrist för att vidta effektiva åtgärder och att, i enlighet med artikel 3.4a i förordning (EG) nr 1467/97, rapportera om den konsolideringsstrategi som planeras för att uppnå målen, till den 15 oktober 2021. Rumänien bör därefter rapportera om de framsteg som görs i genomförandet av denna rekommendation minst var sjätte månad fram till dess att det alltför stora underskottet har korrigerats.

               Rumänien bör vidare säkerställa en faktisk och fullständig tillämpning av det nationella finanspolitiska ramverket. För att säkerställa att den finanspolitiska strategin på medellång sikt blir framgångsrik är det även viktigt att främja konsolideringen av de offentliga finanserna genom genomgripande reformer.

               Denna rekommendation riktar sig till Rumänien.

               Utfärdad i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordförande

                     (1)

                        COM/2020/91 final.

                     (2)

                        EGT L 110, 8.4.2020, s. 58.

                     (3)

                        EGT C 116, 8.4.2020, s. 1.

                     (4)

                        Rådets förordning (EG) nr 1467/97 av den 7 juli 1997 om påskyndande och förtydligande av tillämpningen av förfarandet vid alltför stora underskott (EGT L 209, 2.8.1997, s. 6).

                     (5)

                        COM/2020/123 final.

                     (6)

                        Rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (EUT L 209, 2.8.1997, s. 1).

                     (7)

                        COM/2020/752 final.

                     (8)

                        COM/2021/105 final.

                     (9)

                        Kommissionens meddelande om samordning av den ekonomiska politiken under 2021: få bukt med covid-19, stödja återhämtningen och modernisera ekonomin, Bryssel, 2.6.2021, COM (2021) 500.

                     (10)

                        Primära offentliga nettoutgifter består av totala offentliga utgifter exklusive ränteutgifter, utgifter för unionsprogram som motsvaras fullt ut av unionsmedel samt icke-diskretionära förändringar i utgifterna för arbetslöshetsförmåner. Nationellt finansierade fasta bruttoinvesteringar är utjämnade över en fyraårsperiod. Diskretionära åtgärder på inkomstsidan eller lagstadgade inkomstökningar är inräknade. Engångsåtgärder på såväl inkomst- som utgiftssidan är avräknade.

                     (11)

                        Inriktningen på finanspolitiken mäts genom att förändringen i primära utgifter (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan men inräknat förändringar i utgifter som finansieras genom RRF och annat icke återbetalningspliktigt finansiellt stöd från Europeiska unionen) jämförs med den 10-åriga genomsnittliga tillväxttakten. Denna beräkning inkluderar dock inte effekten av de reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka Rumäniens potentiella tillväxt. Om indikatorn ligger på minus innebär detta att ökningstakten i de primära utgifterna är högre än den medelsiktiga ekonomiska tillväxten, vilket signalerar att finanspolitiken är expansiv.