               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 26.4.2022
            COM(2022) 166 final

            Rekommendation till
            RÅDETS BESLUT
            om bemyndigande av kommissionen att inleda förhandlingar om ändring av avtalet mellan Europeiska unionen och Konungariket Norge om administrativt samarbete, bedrägeribekämpning och indrivning av fordringar på mervärdesskatteområdet

               MOTIVERING

               1.BAKGRUND TILL FÖRSLAGET

               •Motiv och syfte med förslaget

                  Avtalet mellan Europeiska unionen och Konungariket Norge (Norge) om administrativt samarbete, bedrägeribekämpning och indrivning av fordringar på mervärdesskatteområdet (avtalet) trädde i kraft i september 2018. Avtalet innebär att EU:s medlemsstater och Norge kan samarbeta på liknande sätt som medlemsstaterna gör i enlighet med rådets förordning (EU) nr 904/2010
                     1
                   och rådets direktiv 2010/24/EU
                     2
                   för att bekämpa mervärdesskattebedrägeri och hjälpa varandra att driva in fordringar på mervärdesskatteområdet.

               Sedan  dess har emellertid flera ändringar gjorts av rådets förordning (EU) nr 904/2010 och nya verktyg för administrativt samarbete införts genom rådets ändringsförordning (EU) 2018/1541
                  3
               . De nya verktygen omfattar följande:

               – Förbättring av Eurofisc genom förstärkt styrning, de så kallade uppföljningsåtgärderna (gemensam behandling och analys av uppgifter) och gemensamma administrativa utredningar (gemensamma revisioner).

               – Samarbete med andra brottsbekämpande EU-organ (Europol, Olaf).

               – Utbyte av viktig information om import och fordon.

               Det infördes även en möjlighet att använda andra sätt att utbyta information än standardformulären.

                  I artikel 41.5 i avtalet fastställs formaliteterna för om en part vill ändra avtalet. Parten ska då lägga fram ett förslag inför den gemensamma kommittén, som ska utfärda rekommendationer, särskilt om inledandet av förhandlingar enligt parternas regler för internationella förhandlingar.

                  Vid det andra mötet den 25 november 2021 i den gemensamma kommitté EU–Norge som inrättats i enlighet med artikel 41.1 i avtalet lämnade Konungariket Norge in en officiell begäran om komplettering och ändring av avtalet i syfte att

               ·ta hänsyn till de nyligen införda verktygen för administrativt samarbete (användning av andra metoder att utbyta information än standardformulären, gemensamma administrativa utredningar och uppföljningsåtgärder inom ramen för Eurofisc),

               ·uppdatera hänvisningen till direktiv 95/46/EG, som upphävs genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 av den 27 april 2016 om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter
                  4
               .

               Norge har hittills deltagit aktivt i de flesta av Eurofiscs verksamhetsområden. Under 2020 och 2021 uppmärksammade Norge medlemsstaterna på möjliga bedrägerier och potentiella mervärdesskatteförluster på 5 miljarder euro i samband med koldioxidkrediter.

               Ändringen av avtalet genom att de ovannämnda nya verktygen införs skulle möjliggöra ett bättre samarbete och stärka kampen mot bedrägerier, vilket skulle ge ett mervärde för båda avtalsparterna (Norge och medlemsstaterna).

               •Förenlighet med befintliga bestämmelser inom området

                  Att öka det administrativa samarbetet med tredjeländer på mervärdesskatteområdet är en av de åtgärder som aviserades i Europeiska kommissionens meddelande från 2020 om en rättvis och enkel beskattning till stöd för återhämtningen
                     5
                  .

                  Det bör vidare påpekas att förhandlingarna med Norge skulle omfatta samarbetsverktyg som redan är i kraft och tillämpas av medlemsstaterna på grundval av förordning (EU) nr 904/2010.

                  Detta initiativ ligger därför helt i linje med kommissionens nuvarande politik på mervärdesskatteområdet och skulle harmonisera medlemsstaternas samarbete med Norge med EU:s regelverk.

               2.RÄTTSLIG GRUND, SUBSIDIARITETSPRINCIPEN OCH PROPORTIONALITETSPRINCIPEN

               •Rättslig grund

                  Detta förslag läggs fram för rådet enligt artikel 218.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget).

                  I artikel 3.2 i EUF-fördraget fastställs att unionen, utöver de områden där den har exklusiv befogenhet som anges i artikel 3.1, ”också [ska] ha exklusiv befogenhet att ingå ett internationellt avtal, om ingåendet av avtalet föreskrivs i en unionslagstiftningsakt eller om ingåendet är nödvändigt för att unionen ska kunna utöva sin befogenhet internt eller i den mån ingåendet kan påverka gemensamma regler eller ändra räckvidden för dessa.”

                  Enligt domstolens fasta rättspraxis kan ett avtal påverka gemensamma regler eller ändra räckvidden för dessa när det omfattar områden där det finns harmoniseringsåtgärder
                     6
                  .

                  Syftet med att revidera avtalet, dvs. att inkludera de nya verktyg för administrativt samarbete som infördes genom rådets förordning (EU) 2018/1541, faller inom ramen för unionens exklusiva befogenhet. Hänvisningarna till direktiv 95/46/EG genom förordning (EU) 2016/679 kan enligt artikel 41.2 k i avtalet uppdateras av den gemensamma kommittén. Uppdateringen kan emellertid även behandlas när förhandlingarna om avtalstexten återupptas.

                  Vid den gemensamma kommitténs andra möte den 25 november 2021 lämnade Norge in en officiell begäran om att förhandlingar skulle inledas om ändring av avtalet i enlighet med artikel 41.5 i avtalet.

               •Proportionalitetsprincipen

                  De samarbetsinstrument som ska ingå i ändringen av avtalet respekterar proportionalitetsprincipen och går inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå målet om att tillhandahålla en gemensam ram för administrativt samarbete mellan Europeiska unionen och Konungariket Norge på mervärdesskatteområdet. Denna ändring av avtalet kommer att göra det möjligt för de myndigheter i medlemsstaterna som ansvarar för tillämpningen av mervärdesskattelagstiftningen att samarbeta med de norska skattemyndigheterna på samma sätt som de samarbetar sinsemellan i EU på grundval av EU:s regelverk.

               3.RESULTAT AV EFTERHANDSUTVÄRDERINGAR, SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSBEDÖMNINGAR

               •Samråd med berörda parter

               Norge lade i enlighet med artikel 41.5 fram ett förslag till beslut av den gemensamma kommittén vid den gemensamma kommitténs andra möte den 25 november 2021 om att förhandlingarna skulle återupptas för att revidera avtalet.

               Förslaget till beslut av den gemensamma kommittén är inte i sig bindande för kommissionen och kommer att antas (genom skriftligt förfarande) först efter det att rådet bemyndigar kommissionen att återuppta förhandlingarna för att revidera avtalet.

               Rådets arbetsgrupp för skattefrågor informerades den 8 december 2021 om Norges begäran om revidering av avtalet.

                  Arbetsgruppen kommer att informeras om läget i förhandlingarna under hela processen och rådfrågas om resultaten av dessa.

               •Konsekvensbedömning

               Enligt verktyg 7 i verktygslådan för bättre lagstiftning
                  7
                behövs ingen konsekvensbedömning om det inte är möjligt att tydligt fastställa konsekvenserna på förhand, om konsekvenserna är begränsade eller om kommissionen har få eller inga alternativ.

               Eftersom detaljnivån i en rekommendation fortfarande är mycket allmän och ger utrymme för stor flexibilitet är det första villkor som nämns i verktyg 7 i verktygslådan för bättre lagstiftning uppfyllt. Rekommendationen ålägger dessutom inte kommissionen att i detta skede inta en viss ståndpunkt. Kommissionens planerade rekommendation kommer bara innehålla rådets ”bemyndigande” att inleda förhandlingar med Norge. Den får i sig inga som helst konsekvenser för vare sig skattemyndigheter eller EU:s skattebetalare. Förhandlingarna kommer att fokusera på ett fåtal administrativa verktyg som kan läggas till i det befintliga avtalet mellan EU och Norge om samarbete på mervärdesskatteområdet. Kommissionen har få eller inga alternativ eftersom rekommendationen är ett obligatoriskt steg för att inleda förhandlingar med ett tredjeland.

                  Resultatet av rekommendationen kommer i praktiken inte att leda till någon ny rättsakt, utan bara till att förhandlingarna återupptas.

               •Grundläggande rättigheter

                  Det ändrade avtalet kommer att respektera Europeiska unionens centrala värden enligt artikel 2 i fördraget om Europeiska unionen och Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna.

               4.BUDGETKONSEKVENSER

                  Förslaget påverkar inte unionens budget.

               Rekommendation till

               RÅDETS BESLUT

               om bemyndigande av kommissionen att inleda förhandlingar om ändring av avtalet mellan Europeiska unionen och Konungariket Norge om administrativt samarbete, bedrägeribekämpning och indrivning av fordringar på mervärdesskatteområdet

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 218.3 och 218.4,

               med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation, och

               av följande skäl:

               (1)
                     Den ram för samarbete som inrättas genom avtalet mellan Europeiska unionen och Konungariket Norge om administrativt samarbete, bedrägeribekämpning och indrivning av fordringar på mervärdesskatteområdet
                  8
                (avtalet) har redan haft mycket positiva resultat, vilket framkom vid den gemensamma kommitténs andra möte i Oslo den 25 november 2021.

               (2)
                     Medlemsstaterna skulle gynnas av att samarbetsverktygen utökas för att effektivisera samarbetet med Norge, i synnerhet vad gäller Eurofiscs uppföljningsåtgärder.

               (3)
                     Förhandlingar bör inledas i syfte att ändra avtalet.

               HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

               Artikel 1

               Kommissionen bemyndigas härmed att på unionens vägnar inleda förhandlingar om ändring av avtalet mellan Europeiska unionen och Konungariket Norge om administrativt samarbete, bedrägeribekämpning och indrivning av fordringar på mervärdesskatteområdet.

               Artikel 2

               Förhandlingsdirektiven anges i bilagan.

               Artikel 3

               Förhandlingarna ska föras i samråd med rådets arbetsgrupp för skattefrågor.

               Artikel 4

               Detta beslut riktar sig till kommissionen.

               Utfärdat i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordförande

                     (1)

                        Rådets förordning (EU) nr 904/2010 av den 7 oktober 2010 om administrativt samarbete och kampen mot mervärdesskattebedrägeri (EUT L 268, 12.10.2010, s. 1)

                     (2)

                        Rådets direktiv 2010/24/EU av den 16 mars 2010 om ömsesidigt bistånd för indrivning av fordringar som avser skatter, avgifter och andra åtgärder (EUT L 84, 31.3.2010, s. 1)

                     (3)

                        Rådets förordning (EU) 2018/1541 av den 2 oktober 2018 om ändring av förordningarna (EU) nr 904/2010 och (EU) 2017/2454 vad gäller åtgärder för att stärka det administrativa samarbetet på mervärdesskatteområdet (EUT L 259, 16.10.2018, s. 1)

                     (4)

                        Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 av den 27 april 2016 om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv 95/46/EG (allmän dataskyddsförordning) (EUT L 119, 4.5.2016, s. 1)

                     (5)

                        Åtgärd 14, COM/2020/312 final.

                     (6)

                        Domstolens yttrande 3/15, ECLI:EU:C:2017:114, punkt 118 och den rättspraxis som det där hänvisas till.

                     (7)

                        https://ec.europa.eu/info/sites/default/files/br_toolbox-nov_2021_en_0.pdf

                     (8)

                        https://eur-lex.europa.eu/legal-content/SV/TXT/?uri=CELEX%3A22018A0801%2801%29

    ---documentbreak---

               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 26.4.2022
            COM(2022) 166 final

            BILAGA
            till
            rekommendation till RÅDETS BESLUT
            om bemyndigande av kommissionen att inleda förhandlingar om ändring av avtalet mellan Europeiska unionen och Konungariket Norge om administrativt samarbete, bedrägeribekämpning och indrivning av fordringar på mervärdesskatteområdet

               BILAGA

               FÖRHANDLINGSDIREKTIV FÖR ÄNDRING AV AVTALET MELLAN EUROPEISKA UNIONEN OCH KONUNGARIKET NORGE OM ADMINISTRATIVT SAMARBETE, BEDRÄGERIBEKÄMPNING OCH INDRIVNING AV FORDRINGAR PÅ MERVÄRDESSKATTEOMRÅDET

                  Avtalet mellan Europeiska unionen och Konungariket Norge (Norge) om administrativt samarbete, bedrägeribekämpning och indrivning av fordringar på mervärdesskatteområdet (avtalet) trädde i kraft i september 2018. Avtalet innebär att EU:s medlemsstater och Norge kan samarbeta på liknande sätt som medlemsstaterna gör i enlighet med rådets förordning (EU) nr 904/2010
                     1
                   och rådets direktiv 2010/24/EU
                     2
                   för att bekämpa mervärdesskattebedrägeri och hjälpa varandra att driva in fordringar på mervärdesskatteområdet.

                  Sedan  dess har emellertid flera ändringar gjorts av rådets förordning (EU) nr 904/2010 och nya verktyg för administrativt samarbete införts genom rådets ändringsförordning (EU) 2018/1541
                     3
                  . De nya verktygen omfattar följande:

               (a)Förbättring av Eurofisc genom förstärkt styrning, de så kallade uppföljningsåtgärderna (gemensam behandling och analys av uppgifter) och gemensamma administrativa utredningar (gemensamma revisioner).

               (b)En möjlighet att använda andra metoder för utbyte av information än standardformulären.

               (c)Utbyte av information med andra brottsbekämpande EU-organ (Europol, Olaf).

               (d)Utbyte av viktig information om import och fordon.

               De verktyg som nämns i leden c och d ovan är emellertid inte relevanta för medlemsstaternas samarbete med Norge.

                  I det avtal som ingicks 2018 hänvisas dessutom till Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter, vilket har upphävts genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 av den 27 april 2016 om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter
                     4
                  .

                  Förhandlingarna bör således ha följande två syften:

               (1)Att så långt det är möjligt och nödvändigt ge medlemsstaterna nya verktyg för samarbetet med Norge som liknar dem som införs genom rådets förordning (EU) nr 904/2010, ändrad genom rådets förordning (EU) 2018/1541. Förhandlingarna bör i synnerhet omfatta

               –andra metoder för utbyte av information än standardformulären,

               –gemensamma administrativa utredningar,

               –Eurofiscs uppföljningsåtgärder.

               (2)Ändring av de rättsliga hänvisningarna till direktiv 95/46/EG till förordning (EU) 2016/679.

                  Förhandlingarna bör inte leda till att Norge kan få ”åtkomst till medlemsstaternas databaser”.

                     (1)

                        Rådets förordning (EU) nr 904/2010 av den 7 oktober 2010 om administrativt samarbete och kampen mot mervärdesskattebedrägeri (EUT L 268, 12.10.2010, s. 1)

                     (2)

                        Rådets direktiv 2010/24/EU av den 16 mars 2010 om ömsesidigt bistånd för indrivning av fordringar som avser skatter, avgifter och andra åtgärder (EUT L 84, 31.3.2010, s. 1)

                     (3)

                        Rådets förordning (EU) 2018/1541 av den 2 oktober 2018 om ändring av förordningarna (EU) nr 904/2010 och (EU) 2017/2454 vad gäller åtgärder för att stärka det administrativa samarbetet på mervärdesskatteområdet (EUT L 259, 16.10.2018, s. 1)

                     (4)

                        Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 av den 27 april 2016 om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv 95/46/EG (allmän dataskyddsförordning) (EUT L 119, 4.5.2016, s. 1)


               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 22.2.2021
            COM(2021) 76 final
            Rekommendation till
            RÅDETS BESLUT
            om bemyndigande att inleda förhandlingar om ett avtal mellan Europeiska unionen och Panama enligt artikel XXVIII i allmänna tull- och handelsavtalet 1994 vad gäller tillbakadragande av dess WTO-tullkvoter för mjölk i flytande form och kondenserad mjölk

               MOTIVERING

               BAKGRUND TILL FÖRSLAGET

               •Motiv och syfte med förslaget

               Genom sitt meddelande G/SECRET/45 av den 12 augusti 2020 underrättade Panama WTO:s medlemmar om sin avsikt att dra tillbaka tullkvoterna för mjölk i flytande form och kondenserad mjölk enligt tullpositionerna 0401.10.00, 0401.20.10, 0401.20.90, 0402.91.91, 0402.91.92, 0402.91.99, 0402.99.91, 0402.99.92 och 0402.99.99 från sin bindningslista CXLI, i enlighet med förfarandet i artikel XXVIII.1 i allmänna tull- och handelsavtalet 1994 (GATT 1994). Samtidigt meddelade Panama att landet är berett att förhandla och samråda med berörda medlemmar (dvs. väsentliga leverantörer och innehavare av ursprunglig förhandlingsrättighet för de berörda tullpositionerna) i enlighet med artikel XXVIII i Gatt 1994. Panama har därför lämnat in importstatistik per ursprungsland för de tre senaste år för vilka uppgifter finns tillgängliga.

                  Enligt artikel XXVIII i GATT 1994 har EU rätt att förhandla med Panama om lämplig ersättning för att bibehålla en allmän nivå av medgivanden som inte är mindre gynnsam för handeln än den var före den ändring som planeras av Panama, eftersom EU är WTO-medlem som är innehavare av ursprunglig förhandlingsrättighet för de tullpositioner som omfattar kondenserad mjölk (0402.91.91, 0402.91.92, 0402.91.99, 0402.99.91, 0402.99.92 och 0402.99.99) respektive väsentlig leverantör för de tullpositioner som omfattar mjölk i flytande form (0401.10.00, 0401.20.10, 0401.20.90)

               I enlighet med de riktlinjer för förhandlingar enligt artikel XXVIII som antogs av GATT-rådet den 10 november 1980
                  1
                lade EU den 26 oktober 2020 fram ett intresseanspråk i egenskap av medlem med ursprunglig förhandlingsrättighet för varor som omfattas av HS 0402 och i egenskap av medlem som är väsentlig leverantör av varor som omfattas av HS 0401 10 och 0401 20.

               Syftet med förslaget är att från rådet erhålla bemyndigande för kommissionen att inleda förhandlingar med Panama enligt artikel XXVIII i Gatt 1994 för att komma överens om lämplig ersättning för EU till följd av Panamas beslut att dra tillbaka vissa tullmedgivanden för mjölk i flytande form och kondenserad mjölk från bindningslistan CXLI.

               Förslaget påverkar inte kommissionens rekommendation av den 29 juli 2015 (COM(2015) 369 final) om bemyndigande att inleda förhandlingar enligt artikel XXIV:6 och/eller XXVIII i Gatt 1994 med WTO-medlemmar som ändrar sina tullmedgivanden.

               •Förenlighet med befintliga bestämmelser inom området

                  Förslaget är förenligt med EU:s handelspolitik och med WTO:s regler.

               •Förenlighet med unionens politik inom andra områden

                  Ej tillämpligt.

               2.RÄTTSLIG GRUND, SUBSIDIARITETSPRINCIPEN OCH PROPORTIONALITETSPRINCIPEN

               •Rättslig grund

                  Kommissionen anger inte den materiella rättsliga grunden när den rekommenderar rådet att anta ett beslut om bemyndigande av förhandlingar om ett internationellt avtal. Därför ska artikel 218.3 och 218.4 anges som rättslig grund för detta förslag.

               •Subsidiaritetsprincipen (för icke-exklusiv befogenhet)

                  Enligt artikel 5.3 i EU-fördraget är subsidiaritetsprincipen inte tillämplig på områden där EU har exklusiv befogenhet. I artikel 3 i EUF-fördraget anges att den gemensamma handelspolitiken är ett av de områden där unionen har exklusiv befogenhet. Förhandlingar enligt artikel XXVIII i Gatt rör handelspolitiska frågor.

               •Proportionalitetsprincipen

               I denna rekommendation föreslås att rådet bemyndigar kommissionen att på EU:s vägnar inleda förhandlingar med Panama enligt artikel XXVIII i Gatt 1994. Panama underrättade WTO-medlemmarna om sin avsikt att förhandla i enlighet med artikel XXVIII i Gatt 1994 i syfte att dra tillbaka sina tullkvoter för mjölk i flytande form och kondenserad mjölk enligt tullpositionerna 0401.10.00, 0401.20.10, 0401.20.90, 0402.91.91, 0402.91.92, 0402.91.99, 0402.99.91, 0402.99.92, och 0402.99.99 från sin bindningslista CXLI. Enligt WTO:s regler har EU, i egenskap av WTO-medlem med ursprunglig förhandlingsrättighet för de tullpositioner som omfattar kondenserad mjölk (0402.91.91, 0402.91.92, 0402.91.99, 0402.99.91, 0402.99.92 och 0402.99.99) och medlem som är väsentlig leverantör för de tullpositioner som omfattar mjölk i flytande form (0401.10.00, 0401.20.10, 0401.20.90), rätt att förhandla med Panama om lämplig ersättning. Kommissionens föreslagna rekommendation är förenlig med proportionalitetsprincipen och nödvändig med tanke på de mål som anges ovan.

               •Val av instrument

                  Det enda möjliga instrumentet för att uppnå målet är ett internationellt avtal. Därför krävs ett bemyndigande att inleda förhandlingar om ett internationellt avtal.

               3.RESULTAT AV EFTERHANDSUTVÄRDERINGAR, SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSBEDÖMNINGAR

               •Efterhandsutvärderingar/kontroller av ändamålsenligheten med befintlig lagstiftning

                  Ej tillämpligt.

               •Samråd med berörda parter

                  Ej tillämpligt. I enlighet med WTO-reglerna bör förhandlingar enligt artikel XXVIII i Gatt 1994 föras så konfidentiellt som möjligt.

               •Insamling och användning av sakkunnigutlåtanden

                  Ej tillämpligt.

               •Konsekvensbedömning

                  Ej tillämpligt.

               •Lagstiftningens ändamålsenlighet och förenkling

                  Ej tillämpligt.

               •Grundläggande rättigheter

                  Ej tillämpligt.

               4.BUDGETKONSEKVENSER

                  Ej tillämpligt.

               5.ÖVRIGA INSLAG

               •Genomförandeplaner samt åtgärder för övervakning, utvärdering och rapportering

                  Ej tillämpligt.

               •Förklarande dokument (för direktiv)

                  Ej tillämpligt.

               •Ingående redogörelse för de specifika bestämmelserna i förslaget

                  Ej tillämpligt.

               Rekommendation till

               RÅDETS BESLUT

               om bemyndigande att inleda förhandlingar om ett avtal mellan Europeiska unionen och Panama enligt artikel XXVIII i allmänna tull- och handelsavtalet 1994 vad gäller tillbakadragande av dess WTO-tullkvoter för mjölk i flytande form och kondenserad mjölk

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

                  med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 218.3 och 218.4,

                  med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation, och

                  av följande skäl:

               (1)Den 12 augusti 2020 underrättade Panama medlemmarna i Världshandelsorganisationen (WTO) om sin avsikt att inleda förhandlingar enligt artikel XXVIII i allmänna tull- och handelsavtalet 1994 (Gatt 1994) i syfte att dra tillbaka sina tullkvoter för mjölk i flytande form och kondenserad mjölk enligt tullpositionerna 0401.10.00, 0401.20.10, 0401.20.90, 0402.91.91, 0402.91.92, 0402.91.99, 0402.99.91, 0402.99.92 och 0402.99.99 från sin bindningslista CXLI, i enlighet med förfarandet i artikel XXVIII.1 i Gatt 1994.

               (2)Den 26 oktober 2020 underrättade unionen Panama om sitt intresseanspråk, eftersom unionen är WTO-medlem och innehavare av ursprunglig förhandlingsrättighet när det gäller de tullpositioner som omfattar kondenserad mjölk respektive väsentlig leverantör när det gäller de tullpositioner som omfattar mjölk i flytande form, med avseende på de medgivanden som är föremål för förhandling och samråd enligt artikel XXVIII i Gatt 1994.

               (3)Kommissionen bör därför bemyndigas att inleda förhandlingar enligt artikel XXVIII i Gatt 1994 med Panama för att komma överens om lämplig ersättning för unionen till följd av Panamas beslut att dra tillbaka vissa tullmedgivanden för mjölk i flytande form och kondenserad mjölk från bindningslistan CXLI.

               HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

               Artikel 1

               Kommissionen bemyndigas härmed att i enlighet med artikel XXVIII i Gatt 1994 på unionens vägnar förhandla om ett avtal med Panama om lämplig ersättning, till följd av Panamas beslut att dra tillbaka kvoterna för mjölk i flytande form och kondenserad mjölk enligt tullpositionerna 0401.10.00, 0401.20.10, 0401.20.90, 0402.91.91, 0402.91.92, 0402.91.99, 0402.99.91, 0402.99.92 och 0402.99.99 från sin bindningslista CXLI.

               Artikel 2

               Förhandlingsdirektiven anges i bilagan.

               Artikel 3

                  Förhandlingarna ska föras i samråd med handelspolitiska kommittén.

               Artikel 4

                  Detta beslut riktar sig till kommissionen.

               Utfärdat i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordförande

                     (1)

                        Riktlinjer antagna den 10 november 1980, Gattdokumenten C/113 och C/113/Corr.1, Gatt BISD 27S/26–28.

    ---documentbreak---

               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 22.2.2021
            COM(2021) 76 final
            BILAGA
            till
            Rekommendation tillRÅDETS BESLUT
            om bemyndigande att inleda förhandlingar om ett avtal mellan Europeiska unionen och Panama enligt artikel XXVIII i allmänna tull- och handelsavtalet 1994 vad gäller tillbakadragande av dess WTO-tullkvoter för mjölk i flytande form och kondenserad mjölk

               BILAGA

               ·Kommissionen ska förhandla om ett avtal med Panama i enlighet med artikel XXVIII i Gatt 1994
                  1
               , till följd av Panamas beslut att dra tillbaka kvoterna för mjölk i flytande form och kondenserad mjölk enligt tullpositionerna 0401.10.00, 0401.20.10, 0401.20.90, 0402.91.91, 0402.91.92, 0402.91.99, 0402.99.91, 0402.99.92 och 0402.99.99 från sin bindningslista CXLI.

               ·Kommissionen ska föra förhandlingarna i syfte att komma överens med Panama om lämplig ersättning efter Panamas beslut att dra tillbaka sina tullkvoter för mjölk i flytande form och kondenserad mjölk från sin bindningslista CXLI.

               ·Kommissionen ska följa relevanta WTO-bestämmelser, särskilt artikel XXVIII i Gatt 1994 och överenskommelsen om tolkningen av artikel XXVIII i Gatt 1994
                  2
               .

               ·Kommissionen ska inför rådet redogöra för resultatet av förhandlingarna och för eventuella problem som kan ha uppstått under dem.

                     (1)

                        https://www.wto.org/english/docs_e/legal_e/gatt47_01_e.htm.

                     (2)

                        https://www.wto.org/english/docs_e/legal_e/12-28_e.htm.


               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 2.6.2021
            COM(2021) 509 final
            Rekommendation till
            RÅDETS REKOMMENDATION
            med avgivande av rådets yttrande om Spaniens stabilitetsprogram 2021
            {SWD(2021) 501 final}

               Rekommendation till

               RÅDETS REKOMMENDATION

               med avgivande av rådets yttrande om Spaniens stabilitetsprogram 2021

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

               med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken
                  1
               , särskilt artikel 5.2,

               med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

               med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

               efter att ha hört Ekonomiska och finansiella kommittén, och

               av följande skäl:

               (1)Den 20 mars 2020 antog kommissionen ett meddelande om aktivering av den allmänna undantagsklausulen
                  2
                i stabilitets- och tillväxtpakten
                  3
               . I sitt meddelande förde kommissionen fram sin bedömning att villkoren för aktivering av den allmänna undantagsklausulen var uppfyllda i och med den allvarliga konjunkturnedgång som förväntades till följd av covid-19-pandemin. Den 23 mars 2020 anslöt sig medlemsstaternas finansministrar till kommissionens bedömning. Den allmänna undantagsklausulen har gett medlemsstaterna budgetflexibilitet att hantera krisen och gjort det lättare att samordna budgetpolitiken under den allvarliga konjunkturnedgången. Aktiveringen av undantagsklausulen innebär att medlemsstaterna tillfälligt får avvika från anpassningsbanan mot sina medelfristiga budgetmål, förutsatt att detta inte äventyrar den finanspolitiska hållbarheten på medellång sikt. Den 17 september 2020 meddelade kommissionen i sin årliga strategi för hållbar tillväxt att den allmänna undantagsklausulen skulle vara fortsatt aktiverad även 2021
                  4
               .

               (2)Den 20 juli 2020 rekommenderade rådet Spanien
                  5
                 att vidta alla nödvändiga åtgärder, i enlighet med den allmänna undantagsklausulen, för att effektivt hantera covid-19-pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. Rådet rekommenderade även Spanien att så snart de ekonomiska förhållandena medger det bedriva en finanspolitik som syftar till att nå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas.

               (3)Rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet anger att finanspolitiken bör vara fortsatt stödjande i alla medlemsstater i euroområdet under hela 2021 och att politiska åtgärder bör anpassas till landsspecifika omständigheter, vidtas vid rätt tidpunkt samt vara tillfälliga och riktade
                  6
               . När de epidemiologiska och ekonomiska förhållandena så tillåter bör krisåtgärderna fasas ut, samtidigt som krisens sociala och arbetsmarknadsrelaterade följdverkningar måste motverkas. Finanspolitiken bör syfta till att på medellång sikt uppnå ett betryggande läge i de offentliga finanserna och säkerställa en hållbar skuldsättning, men samtidigt öka investeringarna. Medlemsstaterna bör genomföra reformer för att förbättra täckningen, tillräckligheten och hållbarheten hos hälso- och sjukvårdssystem samt sociala trygghetssystem för alla.

               (4)Den 18 november 2020 antog kommissionen sina yttranden om euromedlemsstaternas utkast till budgetplaner 2021 efter att ha gjort en kvalitativ bedömning av de finanspolitiska åtgärderna. Kommissionen ansåg att Spaniens utkast till budgetplan sammantaget överensstämde med de finanspolitiska rekommendationer som rådet antog den 20 juli 2020 och att merparten av åtgärderna i planen stödde den ekonomiska aktiviteten i ett läge med betydande osäkerhet.

               (5)Next Generation EU, däribland faciliteten för återhämtning och resiliens, ska säkerställa en hållbar, inkluderande och rättvis återhämtning. Förordning (EU) 2021/241 om inrättande av faciliteten för återhämtning och resiliens
                  7
                trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten ska ge ekonomiskt stöd till genomförandet av reformer och investeringar och utgöra en finanspolitisk impuls finansierad av EU. Den kommer att bidra till den ekonomiska återhämtningen, till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande investeringar, i synnerhet investeringar som främjar den gröna och den digitala omställningen, samt även stärka ekonomiernas motståndskraft och potentiella tillväxt. På så sätt kommer den på kort sikt även hjälpa de offentliga finanserna att återgå till en mer gynnsam ställning och på medellång och lång sikt bidra till att stärka den offentligfinansiella hållbarheten.

               (6)Den 3 mars 2021 antog kommissionen ett meddelande med ytterligare politiska riktlinjer för att underlätta samordningen av finanspolitiken och utformningen av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram
                  8
               . Den finanspolitiska inriktningen totalt sett – dvs. baserat på både nationella budgetar och faciliteten för återhämtning och resiliens – bör vara fortsatt stödjande 2021 och 2022. Eftersom den ekonomiska aktiviteten enligt förväntningarna gradvis kommer att normaliseras under andra halvåret 2021 bör medlemsstaternas finanspolitik under 2022 samtidigt bli mer differentierad. Medlemsstaternas finanspolitik bör ta hänsyn till hur långt återhämtningen har kommit, till den offentligfinansiella hållbarheten och till behovet av att minska ekonomiska, sociala och geografiska skillnader. Det är viktigt att stödja en hållbar återhämtning för EU och medlemsstater med låga hållbarhetsrisker bör därför rikta in sina budgetar mot en fortsatt stödjande finanspolitik under 2022 och i detta sammanhang ta hänsyn till effekterna av faciliteten för återhämtning och resiliens. Medlemsstater med höga skuldnivåer bör bedriva en försiktig finanspolitik, men samtidigt upprätthålla nationellt finansierade investeringar och använda bidrag från faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera ökade investeringar av hög kvalitet och strukturreformer. Även efter 2022 bör finanspolitiken ta hänsyn till styrkan i återhämtningen, graden av ekonomisk osäkerhet och hållbarheten i de offentliga finanserna. En omläggning av finanspolitiken, så att den inriktas på att på medellång sikt uppnå ett betryggande läge i de offentliga finanserna, genom att bland annat stödåtgärderna fasas ut, kommer att bidra till hållbara offentliga finanser på medellång sikt.

               (7)I sitt meddelande av den 3 mars 2021 förde kommissionen även fram sin ståndpunkt att beslutet om huruvida den allmänna undantagsklausulen ska avaktiveras eller fortsätta att gälla bör fattas efter en samlad bedömning av läget i ekonomin och att det viktigaste kvantitativa kriteriet bör vara nivån på den ekonomiska aktiviteten i EU eller euroområdet jämfört med förkrisnivåerna (slutet av 2019). Den 2 juni gjorde kommissionen, på grundval av sin vårprognos 2021, bedömningen att villkoren för att fortsätta att tillämpa den allmänna undantagsklausulen 2022 och att avaktivera den från och med 2023 var uppfyllda. Även efter det att den allmänna undantagsklausulen har avaktiverats kommer hänsyn att tas till landsspecifika förhållanden
                  9
               .

               (8)Den 30 april 2021 lämnade Spanien in sitt stabilitetsprogram 2021 i enlighet med artikel 4 i förordning (EG) nr 1466/97.

               (9)Enligt uppgifter som validerats av Eurostat uppgick Spaniens offentliga underskott 2020 till 11,0 % av BNP, medan den offentliga skulden ökade till 120,0 % av BNP. Den årliga förändringen i det primära budgetsaldot uppgick till 8,1 % av BNP, inräknat diskretionära budgetåtgärder på 4,0 % av BNP för att stötta ekonomin samt effekten av automatiska stabilisatorer. Spanien erbjöd även företag och hushåll likviditetsstöd (i form av till exempel garantier och skatteuppskov som inte har någon direkt eller omedelbar inverkan på budgeten) på uppskattningsvis 8,0 % av BNP.

               Den 2 juni 2021 lade kommissionen fram en rapport enligt artikel 126.3 i EUF-fördraget. Rapporten behandlade Spaniens budgetläge utifrån det faktum att dess offentliga underskott 2020 överskred fördragets referensvärde på 3 % av BNP, samtidigt som den offentliga skulden överskred fördragets referensvärde på 60 % av BNP och inte minskade i tillfredsställande takt. Rapporten slog fast att varken underskotts- eller skuldkriteriet var uppfyllt.

               (10)Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna är realistiskt för 2021 och 2022. Avvikelsen på 0,6 procentenheter av BNP mellan kommissionens (5,9 %) och programmets (6,5 %) uppskattningar av BNP-tillväxten under 2021 förklaras av de något olika utgiftsprofiler som är kopplade till RRF-bidragen. Kommissionen förväntar sig en mer gradvis absorption av bidragen, medan stabilitetsprogrammets makroekonomiska scenario bygger på en användning av medlen med större tonvikt på början av programperioden, vilket leder till högre ekonomisk tillväxt. För 2022 är prognoserna i stora drag samstämmiga med endast mindre skillnader.

               (11)I sitt stabilitetsprogram 2021 räknar regeringen med att det offentliga underskottet minskar från 11,0 % av BNP 2020 till 8,4 % av BNP 2021, medan skuldkvoten beräknas ligga kvar på 119,5 % av BNP 2021. Enligt programmet kommer förändringen i det primära budgetsaldot 2021 jämfört med förkrisnivån (2019) att uppgå till 5,8 % av BNP till följd av diskretionära budgetåtgärder för att stötta ekonomin samt effekten av automatiska stabilisatorer. Dessa siffror är högre än i kommissionens vårprognos 2021, som räknar med ett underskott på 7,6 % av BNP. Skillnaden förklaras av avvikelserna mellan prognoserna för de offentliga utgifterna. I synnerhet förväntar sig kommissionen att de offentliga utgifterna för sociala transfereringar och andra utgifter är lägre än beräknat i stabilitetsprogrammet.

               (12)Till följd av covid-19-pandemin och den konjunkturnedgång som denna orsakat har Spanien antagit budgetåtgärder för att stärka kapaciteten i hälso- och sjukvårdssystemet, begränsa smittspridningen och hjälpa de personer och sektorer som drabbats hårdast. Dessa kraftfulla politiska insatser har mildrat nedgången i BNP, vilket i sin tur begränsat ökningen av det offentliga underskottet och skulden. Offentligfinansiella åtgärder bör maximera stödet till återhämtningen, men inte föregripa de offentliga finansernas utveckling. Åtgärderna bör därför inte utvecklas till att bli en permanent börda på de offentliga finanserna. När medlemsstaterna inför permanenta åtgärder bör de finansiera dem på ett sätt som säkerställer budgetneutralitet på medellång sikt. De åtgärder som Spanien har vidtagit 2020 och 2021 har varit i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. De diskretionära åtgärder som regeringen antagit 2020 och 2021 var tillfälliga eller kompenserades genom uppvägande åtgärder.

               (13)I stabilitetsprogrammet 2021 antas investeringar och reformer finansieras genom bidrag från faciliteten för återhämtning och resiliens på motsvarande 0,04 % av BNP 2020, 1,8 % 2021, 1,9 % 2022, 1,4 % 2023 och 0,1 % 2024. Finansieringen från faciliteten planeras att användas nästan helt inom programperioden, eftersom omkring 95 % av de RRF-bidrag som tilldelats Spanien skulle användas 2021–2023. I programmet anges också möjligheten att vid ett senare tillfälle begära lån inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens på 6,3 % av BNP. Detta skulle kunna fördubbla storleken på den spanska planen för återhämtning och resiliens. I de offentligfinansiella prognoser som gjorts inom ramen för stabilitetsprogrammet ingår dock inte den direkta inverkan av RRF-bidrag på utgifts- och inkomstplanerna, utan endast den indirekta inverkan på inkomster relaterade till högre BNP-tillväxt. Dessa bidrag såsom de planerats av Spanien i landets budgetprognoser fram till 2022 beaktas inte fullt ut i budgetberäkningarna i kommissionens vårprognos på grund av olika antaganden om när projekten inom ramen för den spanska planen för återhämtning och resiliens kommer till ett stadium där utgifterna rent faktiskt infaller så att de också skulle börja ha en inverkan på BNP-tillväxten.

               (14)De vedertagna indikatorer för finanspolitisk anpassning som anges i förordning (EG) nr 1466/97 måste tolkas mot bakgrund av det nu rådande läget. För det första är beräkningarna av produktionsgapet mycket osäkra. För det andra måste finanspolitiken snabbt kunna anpassas till pandemins utveckling, dvs. övergå från krisstöd till mer riktade åtgärder så snart hälsoriskerna minskar. För det tredje präglas det nuvarande läget av omfattande politiska insatser för att stödja den ekonomiska aktiviteten. De stora överföringarna från EU:s budget (bland annat från faciliteten för återhämtning och resiliens) innebär att de fastställda indikatorerna inte speglar hela den finanspolitiska impulsen till ekonomin. Det strukturella saldot förefaller mot denna bakgrund inte vara en adekvat indikator. Utgiftsriktmärket måste i sin tur anpassas
                  10
                och kompletteras med ytterligare information för att ge en fullständig bild av finanspolitikens inriktning.

               På samma sätt som i bedömningen av utkasten till budgetplaner 2021 har för det första tillfälliga krisåtgärder exkluderats från utgiftsmåttet. Det handlar om tillfälliga krisåtgärder för att stärka hälso- och sjukvårdssystemen och kompensera arbetstagare och företag för inkomstförluster som är en följd av nedstängningar och störningar i försörjningskedjor. En förutsättning för att de offentliga myndigheterna ska kunna avskaffa dessa åtgärder är att folkhälsosituationen och den ekonomiska situationen återgår till det normala.

               För att i nuläget bedöma den samlade finanspolitiska inriktningen bör för det andra de stora överföringarna från EU-budgeten (bland annat från faciliteten för återhämtning och resiliens) inkluderas i det relevanta utgiftsmåttet.

               Den finanspolitiska inriktningen mäts därför genom förändringen i primära utgifter (ej inräknat diskretionära inkomståtgärder och krisrelaterade tillfälliga åtgärder), inbegripet utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra EU-fonder.

               Förutom att mäta den samlade finanspolitiska inriktningen är syftet med analysen även att bedöma om den nationella finanspolitiken är försiktig och dess sammansättning gynnsam för en hållbar återhämtning som är förenlig med den gröna och den digitala omställningen. Särskild hänsyn tas därför till utvecklingen för nationellt finansierade primära löpande utgifter och investeringar.

               (15)I stabilitetsprogrammet 2021 beräknas Spaniens offentliga underskott minska till 5,0 % av BNP 2022, främst till följd av att de tillfälliga stödåtgärder som antogs 2020 och 2021 avskaffas. Den offentliga skuldkvoten beräknas minska till 115,1 % av BNP 2022. Dessa beräkningar överensstämmer i stort sett med dem i kommissionens vårprognos 2021.

               Enligt kommissionens prognos kommer den finanspolitiska inriktningen totalt sett – inräknat effekten på aggregerad efterfrågan 2022 från investeringar som finansieras både genom den nationella budgeten och EU-budgeten, i synnerhet genom faciliteten för återhämtning och resiliens – att uppgå till -0,5 % av BNP
                  11
               . Det positiva bidraget från utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra EU-fonder beräknas öka med 0,6 procentenheter av BNP. Nationellt finansierade investeringar beräknas ge ett kontraktivt bidrag på 0,2 procentenhet av BNP
                  12
               . Nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan) beräknas ge ett kontraktivt bidrag på 0,4 procentenheter av BNP.

               (16)Kvaliteten på medlemsstaternas budgetåtgärder förefaller vara särskilt betydelsefull. Finanspolitiska strukturreformer som syftar till att förbättra nationella budgetars sammansättning kan främja den potentiella tillväxten, skapa välbehövligt utrymme i de offentliga finanserna och göra det lättare att på längre sikt uppnå hållbara offentliga finanser, även med tanke på utmaningar som har att göra med klimatförändringarna och folkhälsan. På inkomstsidan har covid-19-krisen stärkt behovet av reformer för att göra statsinkomstsystemen mer effektiva och rättvisa. På utgiftssidan har den gjort det ännu viktigare att öka hållbara och tillväxtfrämjande investeringar och höja deras kvalitet, så att de är förenliga med målen att stärka tillväxtpotentialen, ekonomins och samhällets motståndskraft samt med den gröna och den digitala omställningen. Återhämtnings- och resiliensplanerna kommer att göra det möjligt att förbättra nationella budgetars sammansättning.

               (17)Enligt de medelsiktiga budgetplanerna i programmet beräknas det offentliga underskottet minska från 4,0 % 2023 till 3,2 % av BNP 2024. Det offentliga underskottet beräknas inte återgå till en nivå under 3 % av BNP under programmets löptid.

               I programmet beräknas den finanspolitiska inriktningen totalt sett – inräknat effekten på aggregerad efterfrågan från investeringar som finansieras både genom den nationella budgeten och EU-budgeten, i synnerhet genom faciliteten för återhämtning och resiliens – i genomsnitt uppgå till +0,9 % av BNP 2023 och 2024. Det positiva bidraget från utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra EU-fonder beräknas öka med 0,9 procentenheter av BNP. Bidraget från nationellt finansierade investeringar beräknas vara neutralt
                  13
               . Nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan) beräknas ge ett expansivt bidrag på 0,2 procentenhet av BNP.

               I nuläget beräknas den 10-åriga genomsnittliga nominella potentiella tillväxten uppgå till 2½ %. Denna beräkning inkluderar dock inte effekten av de reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka Spaniens potentiella tillväxt.

               (18)Den offentliga skuldkvoten beräknas minska från 113,3 % av BNP 2023 till 112,1 % av BNP 2024. Med tanke på att skuldkvoten är hög och bara gradvis förväntas sjunka framöver anses riskerna på medellång sikt för den offentligfinansiella hållbarheten i Spanien enligt den senaste skuldhållbarhetsanalysen vara höga
                  14
               .

               (19)Med tanke på den exceptionellt stora osäkerhet som fortfarande råder kommer den finanspolitiska vägledningen även framöver främst vara av kvalitativ karaktär men på medellång sikt även innehålla en differentierad, kvantifierad komponent. Mer exakt kvantifierad vägledning för de senare åren kommer att ges 2022, förutsatt att graden av osäkerhet minskar tillräckligt fram till dess.

               Rådet har bedömt stabilitetsprogrammet 2021 och Spaniens uppföljning av rådets rekommendation av den 20 juli 2020.

               HÄRIGENOM REKOMMENDERAS SPANIEN ATT GÖRA FÖLJANDE:

               1.Under 2022 utnyttja faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera ytterligare investeringar som kan stötta återhämtningen, men samtidigt bedriva en försiktig finanspolitik. bevara de nationellt finansierade investeringarna,

               2.När de ekonomiska förhållandena så medger, bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå ett betryggande läge i de offentliga finanserna och säkerställa offentligfinansiell hållbarhet, men samtidigt öka investeringarna för att främja tillväxtpotentialen.

               3.Vara särskilt uppmärksam på de offentliga finansernas sammansättning, på såväl inkomst- som utgiftssidan av budgeten, och på budgetåtgärdernas kvalitet, för att säkerställa en hållbar och inkluderande återhämtning. Prioritera hållbara och tillväxtfrämjande investeringar som framför allt stöder den gröna och den digitala omställningen. Prioritera finanspolitiska strukturreformer som bidrar till finansieringen av politiska prioriteringar och till långsiktigt hållbara offentliga finanser, bland annat reformer som förbättrar täckningen, tillräckligheten och hållbarheten hos hälso- och sjukvårdssystem samt sociala trygghetssystem för alla.

               Utfärdad i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordförande

                     (1)

                        EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        Klausulen, som fastställs i artiklarna 5.1, 6.3, 9.1 och 10.3 i förordning (EG) nr 1466/97 och artiklarna 3.5 och 5.2 i förordning (EG) nr 1467/97, underlättar samordningen av budgetpolitiken vid en allvarlig konjunkturnedgång.

                     (3)

                        Meddelande från kommissionen till rådet om aktivering av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten, Bryssel, 20.3.2020, COM(2020) 123 final.

                     (4)

                        Kommissionens meddelande Årlig strategi för hållbar tillväxt 2021, Bryssel, 17.9.2020, COM(2020) 575 final.

                     (5)

                        Rådets rekommendation av den 20 juli 2020 om Spaniens nationella reformprogram med avgivande av rådets yttrande om Spaniens stabilitetsprogram 2020, EUT C 282, 26.8.2020, s. 54.

                     (6)

                        Slutligt antagande av rådet när Europeiska rådet gett sitt godkännande. Den text som Eurogruppen enades om den 16 december 2020 är tillgänglig på:
                  https://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-14356-2020-INIT/en/pdf

                     (7)

                  EUT
                   L 57, 18.2.2021, s. 17.

                     (8)

                        Meddelande från kommissionen till rådet Ett år efter utbrottet av covid-19: finanspolitiska insatser, Bryssel, 3.3.2021, COM(2021) 105 final.

                     (9)

                        Meddelande från kommissionen, Economic policy coordination in 2021: overcoming COVID-19, supporting the recovery and modernising our economy, Bryssel, 2.6.2021, COM(2021) 500 final.

                     (10)

                        Framför allt innebär den utjämning av investeringarna över fyra år som används i utgiftsriktmärket att det inte är möjligt att verkligen bedöma det offentligfinansiella stöd till återhämtningen som kommer från nationellt finansierade investeringar.

                     (11)

                        Om indikatorn ligger på minus innebär detta att ökningstakten i de primära utgifterna är högre än den medelsiktiga ekonomiska tillväxten, vilket signalerar att finanspolitiken är expansiv.

                     (12)

                        Övriga nationellt finansierade kapitalutgifter beräknas ge ett expansivt bidrag på 0,5 procentenheter av BNP.

                     (13)

                        Övriga nationellt finansierade kapitalutgifter beräknas ge ett kontraktivt bidrag på 0,2 procentenheter av BNP.

                     (14)

                        Se kommissionens arbetsdokument – Statistical Annex providing background data relevant for the assessment of the 2021 Stability and Convergence Programmes.


               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 2.6.2021
            COM(2021) 517 final
            Rekommendation till
            RÅDETS REKOMMENDATION
            med avgivande av rådets yttrande om Ungerns konvergensprogram 2021
            {SWD(2021) 501 final}

               Rekommendation till

               RÅDETS REKOMMENDATION

               med avgivande av rådets yttrande om Ungerns konvergensprogram 2021

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

               med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken
                  1
               , särskilt artikel 9.2,

               med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

               med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

               efter att ha hört Ekonomiska och finansiella kommittén, och

               av följande skäl:

               (1)Den 20 mars 2020 antog kommissionen ett meddelande om aktivering av den allmänna undantagsklausulen
                  2
                i stabilitets- och tillväxtpakten
                  3
               . I sitt meddelande förde kommissionen fram sin bedömning att villkoren för aktivering av den allmänna undantagsklausulen var uppfyllda i och med den allvarliga konjunkturnedgång som förväntades till följd av covid-19-pandemin. Den 23 mars 2020 anslöt sig medlemsstaternas finansministrar till kommissionens bedömning. Den allmänna undantagsklausulen har gett medlemsstaterna budgetflexibilitet att hantera krisen och gjort det lättare att samordna budgetpolitiken under den allvarliga konjunkturnedgången. Aktiveringen av undantagsklausulen innebär att medlemsstaterna tillfälligt får avvika från anpassningsbanan mot sina medelfristiga budgetmål, förutsatt att detta inte äventyrar den offentligfinansiella hållbarheten på medellång sikt. Den 17 september 2020 meddelade kommissionen i sin årliga strategi för hållbar tillväxt att den allmänna undantagsklausulen skulle vara fortsatt aktiverad även 2021
                  4
               .

               (2)Den 20 juli 2020 rekommenderade rådet Ungern
                  5
                att vidta alla nödvändiga åtgärder, i enlighet med den allmänna undantagsklausulen, för att effektivt hantera covid-19-pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. Rådet rekommenderade även Ungern att så snart de ekonomiska förhållandena medger det bedriva en finanspolitik som syftar till att nå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas.

               (3)Next Generation EU, däribland faciliteten för återhämtning och resiliens, ska säkerställa en hållbar, inkluderande och rättvis återhämtning. Förordning (EU) 2021/241 om inrättande av faciliteten för återhämtning och resiliens
                  6
                trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten ska ge ekonomiskt stöd till genomförandet av reformer och investeringar och utgöra en finanspolitisk impuls finansierad av EU. Den kommer att bidra till den ekonomiska återhämtningen, till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet sådana som främjar den gröna och den digitala omställningen, samt även stärka ekonomiernas motståndskraft och potentiella tillväxt. På så sätt kommer den på kort sikt även hjälpa de offentliga finanserna att återgå till en mer gynnsam ställning och på medellång och lång sikt bidra till att stärka den offentligfinansiella hållbarheten.

               (4)Den 3 mars 2021 antog kommissionen ett meddelande med ytterligare politiska riktlinjer för att underlätta samordningen av finanspolitiken och utformningen av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram
                  7
               . Den finanspolitiska inriktningen totalt sett – dvs. baserat på både nationella budgetar och faciliteten för återhämtning och resiliens – bör vara fortsatt stödjande 2021 och 2022. Eftersom den ekonomiska aktiviteten enligt förväntningarna gradvis kommer att normaliseras under andra halvåret 2021 bör medlemsstaternas finanspolitik under 2022 samtidigt bli mer differentierad. Medlemsstaternas finanspolitik bör ta hänsyn till hur långt återhämtningen har kommit, till den offentligfinansiella hållbarheten och till behovet av att minska ekonomiska, sociala och geografiska skillnader. Det är viktigt att stödja en hållbar återhämtning för EU och medlemsstater med låga hållbarhetsrisker bör därför rikta in sina budgetar mot en fortsatt stödjande finanspolitik under 2022 och i detta sammanhang ta hänsyn till effekterna av faciliteten för återhämtning och resiliens. Medlemsstater med höga skuldnivåer bör bedriva en försiktig finanspolitik, men samtidigt upprätthålla nationellt finansierade investeringar och använda bidrag från faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera ökade investeringar av hög kvalitet och strukturreformer. Även efter 2022 bör finanspolitiken ta hänsyn till styrkan i återhämtningen, graden av ekonomisk osäkerhet och hållbarheten i de offentliga finanserna. En omläggning av finanspolitiken, så att den inriktas på att på medellång sikt uppnå ett betryggande läge i de offentliga finanserna, genom att bland annat stödåtgärderna fasas ut, kommer att bidra till hållbara offentliga finanser på medellång sikt.

               (5)I sitt meddelande av den 3 mars 2021 förde kommissionen även fram sin ståndpunkt att beslutet om huruvida den allmänna undantagsklausulen ska avaktiveras eller fortsätta att gälla bör fattas efter en samlad bedömning av läget i ekonomin och att det viktigaste kvantitativa kriteriet bör vara nivån på den ekonomiska aktiviteten i EU eller euroområdet jämfört med förkrisnivåerna (slutet av 2019). Den 2 juni gjorde kommissionen, på grundval av sin vårprognos 2021, bedömningen att villkoren för att fortsätta att tillämpa den allmänna undantagsklausulen 2022 och att avaktivera den från och med 2023 var uppfyllda. Även efter det att den allmänna undantagsklausulen har avaktiverats kommer hänsyn att tas till landsspecifika förhållanden
                  8
               .

               (6)Den 30 april 2021 lämnade Ungern in sitt konvergensprogram 2021 i enlighet med artikel 8 i förordning (EG) nr 1466/97.

               (7)Enligt uppgifter som validerats av Eurostat uppgick Ungerns offentliga underskott 2020 till 8,1 % av BNP, medan den offentliga skulden ökade till 80,4 % av BNP. Den årliga förändringen i det primära budgetsaldot uppgick till -5,9 % av BNP, inräknat diskretionära budgetåtgärder på 6,3 % av BNP för att stötta ekonomin samt effekten av automatiska stabilisatorer. Ungern erbjöd även företag och hushåll likviditetsstöd (i form av till exempel garantier och skatteuppskov som inte har någon direkt eller omedelbar inverkan på budgeten) på uppskattningsvis omkring 6,8 % av BNP.

               Den 2 juni 2021 lade kommissionen fram en rapport enligt artikel 126.3 i EUF-fördraget. Rapporten behandlade Ungerns budgetläge utifrån det faktum att dess offentliga underskott 2020 överskred fördragets referensvärde på 3 % av BNP, samtidigt som den offentliga skulden överskred fördragets referensvärde på 60 % av BNP och inte minskade i tillfredsställande takt. Rapporten slog fast att varken underskotts- eller skuldkriteriet var uppfyllt.

               (8)Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna 2021 och 2022 är försiktigt. I konvergensprogrammet beräknas en real tillväxt i BNP på 4,3 % 2021 och 5,2 % 2022, en mindre stabil återhämtning än i kommissionens vårprognos, främst på grund av att nystarten för exporten och den privata konsumtionen är långsammare än förväntat. Konvergensprogrammets prognoser för tillväxttakten i BNP i löpande priser och huvudsakliga skattebaser, däribland ersättningar till anställda och privat konsumtion, är något lägre än kommissionens vårprognos 2021 och på det hela taget samma 2022.

               (9)I sitt konvergensprogram 2021 räknar regeringen med att det offentliga underskottet minskar från 8,1 % av BNP 2020 till 7,5 % av BNP 2021, medan skuldkvoten ökar till 79,9 % av BNP. Enligt programmet kommer förändringen i det primära budgetsaldot 2021 jämfört med förkrisnivån (2019) att uppgå till -5,1 % av BNP till följd av diskretionära budgetåtgärder på 3,0 % av BNP för att stötta ekonomin samt effekten av automatiska stabilisatorer. I kommissionens vårprognos 2021 beräknas lägre underskott (6,8 %) och skuldkvoter (78,6 %) 2021, vilket återspeglar en starkare tillväxt i ekonomi och skatteinkomster.

               (10)Till följd av covid-19-pandemin och den konjunkturnedgång som denna orsakat har Ungern antagit budgetåtgärder för att stärka kapaciteten i hälso- och sjukvårdssystemet, begränsa smittspridningen och hjälpa de personer och sektorer som drabbats hårdast. Dessa kraftfulla politiska insatser har mildrat nedgången i BNP, vilket i sin tur begränsat ökningen av det offentliga underskottet och skulden. Offentligfinansiella åtgärder bör maximera stödet till återhämtningen, men inte föregripa de offentliga finansernas utveckling. Åtgärderna bör därför inte utvecklas till att bli en permanent börda på de offentliga finanserna. När medlemsstaterna inför permanenta åtgärder bör de finansiera dem på ett sätt som säkerställer budgetneutralitet på medellång sikt. De åtgärder som Ungern har vidtagit 2020 och 2021 har varit i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. En del av de diskretionära åtgärder som regeringen antagit 2020 och 2021 förefaller inte vara tillfälliga eller kompenseras genom uppvägande åtgärder. I längre perspektiv än kommissionens prognos beräknas den kvarstående effekten av dessa icke-tillfälliga åtgärder 2023 preliminärt uppgå till omkring 2 % av BNP och i första hand utgöras av löneökningar för hälso- och sjukvårdspersonal, ett gradvis återinförande av den 13:e månadens pension och undantaget från inkomstskatt för privatpersoner för anställda under 25 år.

               (11)I konvergensprogrammet 2021 antas investeringar och reformer finansieras genom bidrag från faciliteten för återhämtning och resiliens på motsvarande 0,1 % av BNP 2021, 0,2 % 2022, 0,2 % 2023, 0,2 % 2024 och 0,1 % 2025. Dessa bidrag beaktas inte fullt ut i budgetprognosen i kommissionens vårprognos, på grund av bristen på tillräckligt detaljerad information om den nationella återhämtnings- och resiliensplanen på stoppdatumet. I kommissionens prognos antas istället en linjär absorption av den fulla bidragstilldelningen under hela livslängden för faciliteten för återhämtning och resiliens, med början andra halvåret 2021 och fram till 2026. Investeringar och reformer finansierade genom bidrag från faciliteten för återhämtning och resiliens antas i kommissionens prognos uppgå till 0,4 % av BNP 2021 och 0,8 % 2022.

               (12)De vedertagna indikatorer för finanspolitisk anpassning som anges i förordning (EG) nr 1466/97 måste tolkas mot bakgrund av det nu rådande läget. För det första är beräkningarna av produktionsgapet mycket osäkra. För det andra måste finanspolitiken snabbt kunna anpassas till pandemins utveckling, dvs. övergå från krisstöd till mer riktade åtgärder så snart hälsoriskerna minskar. För det tredje präglas det nuvarande läget av omfattande politiska insatser för att stödja den ekonomiska aktiviteten. De stora överföringarna från EU:s budget (bland annat från faciliteten för återhämtning och resiliens) innebär att de fastställda indikatorerna inte speglar hela den finanspolitiska impulsen till ekonomin. Det strukturella saldot förefaller mot denna bakgrund inte vara en adekvat indikator. Utgiftsriktmärket måste i sin tur anpassas
                  9
                och kompletteras med ytterligare information för att ge en fullständig bild av finanspolitikens inriktning.

               På samma sätt som i bedömningen av utkasten till budgetplaner 2021 har för det första tillfälliga krisåtgärder exkluderats från utgiftsmåttet. Det handlar om tillfälliga krisåtgärder för att stärka hälso- och sjukvårdssystemen och kompensera arbetstagare och företag för inkomstförluster som är en följd av nedstängningar och störningar i försörjningskedjor. En förutsättning för att de offentliga myndigheterna ska kunna avskaffa dessa åtgärder är att folkhälsosituationen och den ekonomiska situationen återgår till det normala.

               För att i nuläget bedöma den samlade finanspolitiska inriktningen bör för det andra de stora överföringarna från EU-budgeten (bland annat från faciliteten för återhämtning och resiliens) inkluderas i det relevanta utgiftsmåttet.

               Den finanspolitiska inriktningen mäts därför genom förändringen i primära utgifter (ej inräknat diskretionära inkomståtgärder och krisrelaterade tillfälliga åtgärder), inbegripet utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra EU-fonder.

               Förutom att mäta den samlade finanspolitiska inriktningen är syftet med analysen även att bedöma om den nationella finanspolitiken är försiktig och dess sammansättning gynnsam för en hållbar återhämtning som är förenlig med den gröna och den digitala omställningen. Särskild hänsyn tas därför till utvecklingen för nationellt finansierade primära löpande utgifter och investeringar.

               (13)I konvergensprogrammet 2021 beräknas Ungerns offentliga underskott minska till 5,9 % av BNP 2022, främst till följd av den ekonomiska återhämtningen. Den offentliga skuldkvoten beräknas minska till 79,3 % av BNP. I kommissionens vårprognos 2021 beräknas lägre underskott (4,5 %) och skuldkvoter (77,1 %) på grund av den starkare tillväxten i ekonomi och skatteinkomster samt den lägre underskottsbasen 2021 i kommissionens prognos.

               Enligt kommissionens prognos kommer den finanspolitiska inriktningen totalt sett – inräknat effekten på aggregerad efterfrågan 2022 från investeringar som finansieras både genom den nationella budgeten och EU-budgeten, i synnerhet genom faciliteten för återhämtning och resiliens – att uppgå till +0,7 % av BNP
                  10
               . Det positiva bidraget från utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra EU-fonder beräknas öka med 0,2 procentenheter av BNP. Nationellt finansierade investeringar beräknas ge ett expansivt bidrag på 0,1 procentenhet av BNP
                  11
               . Nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan) beräknas ge ett kontraktivt bidrag på 1,0 procentenheter av BNP.

               (14)Kvaliteten på medlemsstaternas budgetåtgärder förefaller vara särskilt betydelsefull. Finanspolitiska strukturreformer som syftar till att förbättra nationella budgetars sammansättning kan främja den potentiella tillväxten, skapa välbehövligt utrymme i de offentliga finanserna och göra det lättare att på längre sikt uppnå hållbara offentliga finanser, även med tanke på utmaningar som har att göra med klimatförändringarna och folkhälsan. På inkomstsidan har covid-19-krisen stärkt behovet av reformer för att göra statsinkomstsystemen mer effektiva och rättvisa. På utgiftssidan har den gjort det ännu viktigare att öka hållbara och tillväxtfrämjande investeringar och höja deras kvalitet, så att de är förenliga med målen att stärka tillväxtpotentialen, ekonomins och samhällets motståndskraft samt med den gröna och den digitala omställningen. Återhämtnings- och resiliensplanerna kommer att göra det möjligt att förbättra nationella budgetars sammansättning.

               (15)Enligt de medelsiktiga budgetplanerna i programmet beräknas det offentliga underskottet minska från 3,9 % av BNP 2023 till 3,0 % 2024 och 2 % 2025. Det offentliga underskottet beräknas således återgå till en nivå som inte längre överskrider 3 % av BNP 2024.

               I programmet beräknas den finanspolitiska inriktningen totalt sett – inräknat effekten på aggregerad efterfrågan från investeringar som finansieras både genom den nationella budgeten och EU-budgeten, i synnerhet genom faciliteten för återhämtning och resiliens – i genomsnitt uppgå till +0,3 % av BNP 2023 och 2024. Det positiva bidraget från utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra EU-fonder beräknas minska med 0,4 procentenheter av BNP. Nationellt finansierade investeringar beräknas ge ett kontraktivt bidrag på 0,3 procentenhet av BNP
                  12
               . Nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan) beräknas ge ett expansivt bidrag på 0,6 procentenhet av BNP.

               I nuläget beräknas den 10-åriga genomsnittliga nominella potentiella tillväxten uppgå till 6,75 %
                  13
               . Denna beräkning inkluderar dock inte effekten av de reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka Ungerns potentiella tillväxt.

               (16)Den offentliga skuldkvoten beräknas minska från 77,5 % av BNP 2023 till 75,7 % av BNP 2024 och 73,1 % av BNP 2025. Riskerna på medellång sikt för hållbarheten i Ungerns offentliga finanser anses enligt den senaste skuldhållbarhetsanalysen vara medelhöga
                  14
               .

               (17)Med tanke på den exceptionellt stora osäkerhet som fortfarande råder bör den finanspolitiska vägledningen även framöver vara främst kvalitativ. Mer exakt kvantifierad vägledning för de senare åren kommer att ges 2022, förutsatt att graden av osäkerhet minskar tillräckligt fram till dess.

               Rådet har bedömt konvergensprogrammet 2021 och Ungerns uppföljning av rådets rekommendation av den 20 juli 2020.

               HÄRIGENOM REKOMMENDERAS UNGERN ATT GÖRA FÖLJANDE:

               1.Under 2022 vidmakthålla en stödjande finanspolitisk inriktning som beaktar den impuls som ges genom faciliteten för återhämtning och resiliens samt upprätthålla nationellt finansierade investeringar.

               2.När de ekonomiska förhållandena så medger, bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå ett betryggande läge i de offentliga finanserna och säkerställa offentligfinansiell hållbarhet, men samtidigt öka investeringarna för att främja tillväxtpotentialen.

               3.Vara särskilt uppmärksam på de offentliga finansernas sammansättning, på såväl inkomst- som utgiftssidan av budgeten, och på budgetåtgärdernas kvalitet, för att säkerställa en hållbar och inkluderande återhämtning. Prioritera hållbara och tillväxtfrämjande investeringar som framför allt stöder den gröna och den digitala omställningen. Prioritera finanspolitiska strukturreformer som bidrar till finansieringen av politiska prioriteringar och till långsiktigt hållbara offentliga finanser, bland annat reformer som förbättrar täckningen, tillräckligheten och hållbarheten hos hälso- och sjukvårdssystem samt sociala trygghetssystem för alla.

               Utfärdad i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordförande

                     (1)

                        EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        Klausulen, som fastställs i artiklarna 5.1, 6.3, 9.1 och 10.3 i förordning (EG) nr 1466/97 och artiklarna 3.5 och 5.2 i förordning (EG) nr 1467/97, underlättar samordningen av budgetpolitiken vid en allvarlig konjunkturnedgång.

                     (3)

                        Meddelande från kommissionen till rådet om aktivering av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten, Bryssel, 20.3.2020, COM(2020) 123 final.

                     (4)

                        Kommissionens meddelande Årlig strategi för hållbar tillväxt 2021, Bryssel, 17.9.2020, COM(2020) 575 final.

                     (5)

                        Rådets rekommendation av den 20 juli 2020 om Ungerns nationella reformprogram med avgivande av rådets yttrande om Ungerns konvergensprogram 2020, EUT C 282, 26.8.2020, s. 107.

                     (6)

                  EUT
                   L 57, 18.2.2021, s. 17.

                     (7)

                        Meddelande från kommissionen till rådet Ett år efter utbrottet av covid-19: finanspolitiska insatser, Bryssel, 3.3.2021, COM(2021) 105 final.

                     (8)

                        Meddelande från kommissionen Economic policy coordination in 2021: overcoming COVID-19, supporting the recovery and modernising our economy (inte översatt till svenska), Bryssel, 2.6.2021, COM(2021) 500 final.

                     (9)

                        Framför allt innebär den utjämning av investeringarna över fyra år som används i utgiftsriktmärket att det inte är möjligt att verkligen bedöma det offentligfinansiella stöd till återhämtningen som kommer från nationellt finansierade investeringar.

                     (10)

                        Om indikatorn ligger på minus innebär detta att ökningstakten i de primära utgifterna är högre än den medelsiktiga ekonomiska tillväxten, vilket signalerar att finanspolitiken är expansiv.

                     (11)

                        Bidraget från övriga nationellt finansierade kapitalutgifter beräknas vara neutralt.

                     (12)

                        Övriga nationellt finansierade kapitalutgifter beräknas ge ett kontraktivt bidrag på 0,2 procentenheter av BNP.

                     (13)

                        Kommissionens beräkning enligt den gemensamt överenskomna metoden.

                     (14)

                        Se kommissionens arbetsdokument – Statistical Annex providing background data relevant for the assessment of the 2021 Stability and Convergence Programmes.


               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 2.6.2021
            COM(2021) 518 final
            Rekommendation till
            RÅDETS REKOMMENDATION
            med avgivande av rådets yttrande om Maltas stabilitetsprogram 2021
            {SWD(2021) 501 final}

               Rekommendation till

               RÅDETS REKOMMENDATION

               med avgivande av rådets yttrande om Maltas stabilitetsprogram 2021

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

               med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken
                  1
               , särskilt artikel 5.2,

               med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

               med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

               efter att ha hört Ekonomiska och finansiella kommittén, och

               av följande skäl:

               (1)Den 20 mars 2020 antog kommissionen ett meddelande om aktivering av den allmänna undantagsklausulen
                  2
                i stabilitets- och tillväxtpakten
                  3
               . I sitt meddelande förde kommissionen fram sin bedömning att villkoren för aktivering av den allmänna undantagsklausulen var uppfyllda i och med den allvarliga konjunkturnedgång som förväntades till följd av covid-19-pandemin. Den 23 mars 2020 anslöt sig medlemsstaternas finansministrar till kommissionens bedömning. Den allmänna undantagsklausulen har gett medlemsstaterna budgetflexibilitet att hantera krisen och gjort det lättare att samordna budgetpolitiken under den allvarliga konjunkturnedgången. Aktiveringen av undantagsklausulen innebär att medlemsstaterna tillfälligt får avvika från anpassningsbanan mot sina medelfristiga budgetmål, förutsatt att detta inte äventyrar den finanspolitiska hållbarheten på medellång sikt. Den 17 september 2020 meddelade kommissionen i sin årliga strategi för hållbar tillväxt att den allmänna undantagsklausulen skulle vara fortsatt aktiverad även 2021
                  4
               .

               (2)Den 20 juli 2020 rekommenderade rådet Malta
                  5
                att vidta alla nödvändiga åtgärder, i enlighet med den allmänna undantagsklausulen, för att effektivt hantera covid-19-pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. Rådet rekommenderade även Malta att så snart de ekonomiska förhållandena medger det bedriva en finanspolitik som syftar till att nå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas.

               (3)Rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet anger att finanspolitiken bör vara fortsatt stödjande i alla medlemsstater i euroområdet under hela 2021 och att politiska åtgärder bör anpassas till landsspecifika omständigheter, vidtas vid rätt tidpunkt samt vara tillfälliga och riktade
                  6
               . När de epidemiologiska och ekonomiska förhållandena så tillåter bör krisåtgärderna fasas ut, samtidigt som krisens sociala och arbetsmarknadsrelaterade följdverkningar måste motverkas. Finanspolitiken bör syfta till att på medellång sikt uppnå ett betryggande läge i de offentliga finanserna och säkerställa en hållbar skuldsättning, men samtidigt öka investeringarna. Medlemsstaterna bör genomföra reformer för att förbättra täckningen, tillräckligheten och hållbarheten hos hälso- och sjukvårdssystem samt sociala trygghetssystem för alla.

               (4)Den 18 november 2020 antog kommissionen sina yttranden om euromedlemsstaternas utkast till budgetplaner 2021 efter att ha gjort en kvalitativ bedömning av de finanspolitiska åtgärderna. Kommissionen ansåg att Maltas utkast till budgetplan sammantaget överensstämde med de finanspolitiska rekommendationer som rådet antog den 20 juli 2020 och att merparten av åtgärderna i planen stödde den ekonomiska aktiviteten i ett läge med betydande osäkerhet. En del åtgärder föreföll dock inte vara tillfälliga eller kompenseras genom uppvägande åtgärder.

               (5)Next Generation EU, däribland faciliteten för återhämtning och resiliens, ska säkerställa en hållbar, inkluderande och rättvis återhämtning. Förordning (EU) 2021/241 om inrättande av faciliteten för återhämtning och resiliens
                  7
                trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten ska ge ekonomiskt stöd till genomförandet av reformer och investeringar och utgöra en finanspolitisk impuls finansierad av EU. Den kommer att bidra till den ekonomiska återhämtningen, till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet sådana som främjar den gröna och den digitala omställningen, samt även stärka ekonomiernas motståndskraft och potentiella tillväxt. På så sätt kommer den på kort sikt även hjälpa de offentliga finanserna att återgå till en mer gynnsam ställning och på medellång och lång sikt bidra till att stärka den offentligfinansiella hållbarheten.

               (6)Den 3 mars 2021 antog kommissionen ett meddelande med ytterligare politiska riktlinjer för att underlätta samordningen av finanspolitiken och utformningen av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram
                  8
               . Den finanspolitiska inriktningen totalt sett – dvs. baserat på både nationella budgetar och faciliteten för återhämtning och resiliens – bör vara fortsatt stödjande 2021 och 2022. Eftersom den ekonomiska aktiviteten enligt förväntningarna gradvis kommer att normaliseras under andra halvåret 2021 bör medlemsstaternas finanspolitik under 2022 samtidigt bli mer differentierad. Medlemsstaternas finanspolitik bör ta hänsyn till hur långt återhämtningen har kommit, till den offentligfinansiella hållbarheten och till behovet av att minska ekonomiska, sociala och geografiska skillnader. Det är viktigt att stödja en hållbar återhämtning för EU och medlemsstater med låga hållbarhetsrisker bör därför rikta in sina budgetar mot en fortsatt stödjande finanspolitik under 2022 och i detta sammanhang ta hänsyn till effekterna av faciliteten för återhämtning och resiliens. Medlemsstater med höga skuldnivåer bör bedriva en försiktig finanspolitik, men samtidigt upprätthålla nationellt finansierade investeringar och använda bidrag från faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera ökade investeringar av hög kvalitet och strukturreformer. Även efter 2022 bör finanspolitiken ta hänsyn till styrkan i återhämtningen, graden av ekonomisk osäkerhet och hållbarheten i de offentliga finanserna. En omläggning av finanspolitiken, så att den inriktas på att på medellång sikt uppnå ett betryggande läge i de offentliga finanserna, genom att bland annat stödåtgärderna fasas ut, kommer att bidra till hållbara offentliga finanser på medellång sikt.

               (7)I sitt meddelande av den 3 mars 2021 förde kommissionen även fram sin ståndpunkt att beslutet om huruvida den allmänna undantagsklausulen ska avaktiveras eller fortsätta att gälla bör fattas efter en samlad bedömning av läget i ekonomin och att det viktigaste kvantitativa kriteriet bör vara nivån på den ekonomiska aktiviteten i EU eller euroområdet jämfört med förkrisnivåerna (slutet av 2019). Den 2 juni gjorde kommissionen, på grundval av sin vårprognos 2021, bedömningen att villkoren för att fortsätta att tillämpa den allmänna undantagsklausulen 2022 och att avaktivera den från och med 2023 var uppfyllda. Även efter det att den allmänna undantagsklausulen har avaktiverats kommer hänsyn att tas till landsspecifika förhållanden
                  9
               .

               (8)Den 30 april 2021 lämnade Malta in sitt stabilitetsprogram 2021 i enlighet med artikel 4 i förordning (EG) nr 1466/97.

               (9)Enligt uppgifter som validerats av Eurostat uppgick Maltas offentliga underskott 2020 till 10,1 % av BNP, medan den offentliga skulden ökade till 54,3 % av BNP. Den årliga försämringen av det primära budgetsaldot uppgick till 10,6 % av BNP, inräknat diskretionära budgetåtgärder på 5,7 % av BNP för att stötta ekonomin samt effekten av automatiska stabilisatorer. Malta erbjöd även företag och hushåll likviditetsstöd (i form av till exempel garantier och skatteuppskov som inte har någon direkt eller omedelbar inverkan på budgeten) på uppskattningsvis 3,9 % av BNP.

               Den 2 juni 2021 lade kommissionen fram en rapport enligt artikel 126.3 i EUF-fördraget. Rapporten behandlade Maltas budgetläge utifrån det faktum att dess offentliga underskott 2020 överskred fördragets referensvärde på 3 % av BNP. Rapporten slog fast att underskottskriteriet inte var uppfyllt.

               (10)Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna är försiktigt för 2021 och gynnsamt för 2022. Enligt stabilitetsprogrammets prognos kommer BNP i fasta priser att öka med 3,8 % 2021 och snabbt öka till 6,8 % 2022. Drivkraften bakom tillväxten skulle uteslutande utgöras av inhemsk efterfrågan under 2021, medan ett positivt bidrag även skulle komma från utrikeshandelssektorn under 2022. I kommissionens vårprognos 2021 antas en jämnare utveckling av tillväxten, där BNP förväntas växa med 4,6 % respektive 6,1 % 2021 och 2022.  Mer optimistiska utsikter för privat och offentlig konsumtion under 2021 och en mer dämpad tillväxt av investeringarna under 2022 är de huvudsakliga skälen till den annorlunda profilen i kommissionens tillväxtprognos.

               (11)I sitt stabilitetsprogram 2021 räknar regeringen med att det offentliga underskottet ökar från 10,1 % av BNP 2020 till 12,0 % av BNP 2021, medan skuldkvoten ökar till 65,0 % av BNP. Enligt programmet kommer förändringen i det primära budgetsaldot 2021 jämfört med förkrisnivån (2019) att uppgå till 12,5 % av BNP till följd av diskretionära budgetåtgärder på 5,6 % av BNP för att stötta ekonomin samt effekten av automatiska stabilisatorer. Dessa beräkningar överensstämmer med dem i kommissionens vårprognos 2021.

               (12)Till följd av covid-19-pandemin och den konjunkturnedgång som denna orsakat har Malta antagit budgetåtgärder för att stärka kapaciteten i hälso- och sjukvårdssystemet, begränsa smittspridningen och hjälpa de personer och sektorer som drabbats hårdast. Dessa kraftfulla politiska insatser har mildrat nedgången i BNP, vilket i sin tur begränsat ökningen av det offentliga underskottet och skulden. Offentligfinansiella åtgärder bör maximera stödet till återhämtningen, men inte föregripa de offentliga finansernas utveckling. Åtgärderna bör därför inte utvecklas till att bli en permanent börda på de offentliga finanserna. När medlemsstaterna inför permanenta åtgärder bör de finansiera dem på ett sätt som säkerställer budgetneutralitet på medellång sikt.  De åtgärder som Malta har vidtagit 2020 och 2021 har varit i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. De diskretionära budgetåtgärder som regeringen antagit 2020 och 2021 är mestadels tillfälliga eller kompenseras genom uppvägande åtgärder.

               (13)I stabilitetsprogrammet 2021 antas investeringar och reformer finansierade genom bidrag från faciliteten för återhämtning och resiliens på motsvarande 0,3 % av BNP 2021, 0,8 % 2022, 0,6 % 2023, 0,3 % 2024 och 0,1 % 2025. Dessa bidrag beaktas inte fullt ut i budgetberäkningarna i kommissionens vårprognos på grund av frånvaron av tillräckligt detaljerad information om den nationella återhämtnings- och resiliensplanen vid tiden för brytdatumet. I stället antas i kommissionens prognos en förenklad och linjär integrering av de utgifter som finansieras genom faciliteten för återhämtning och resiliens.

               (14)De vedertagna indikatorer för finanspolitisk anpassning som anges i förordning (EG) nr 1466/97 måste tolkas mot bakgrund av det nu rådande läget. För det första är beräkningarna av produktionsgapet mycket osäkra. För det andra måste finanspolitiken snabbt kunna anpassas till pandemins utveckling, dvs. övergå från krisstöd till mer riktade åtgärder så snart hälsoriskerna minskar. För det tredje präglas det nuvarande läget av omfattande politiska insatser för att stödja den ekonomiska aktiviteten. De stora överföringarna från EU:s budget (bland annat från faciliteten för återhämtning och resiliens) innebär att de fastställda indikatorerna inte speglar hela den finanspolitiska impulsen till ekonomin. Det strukturella saldot förefaller mot denna bakgrund inte vara en adekvat indikator. Utgiftsriktmärket måste i sin tur anpassas
                  10
                och kompletteras med ytterligare information för att ge en fullständig bild av finanspolitikens inriktning.

               På samma sätt som i bedömningen av utkasten till budgetplaner 2021 har för det första tillfälliga krisåtgärder exkluderats från utgiftsmåttet. Det handlar om tillfälliga krisåtgärder för att stärka hälso- och sjukvårdssystemen och kompensera arbetstagare och företag för inkomstförluster som är en följd av nedstängningar och störningar i försörjningskedjor. En förutsättning för att de offentliga myndigheterna ska kunna avskaffa dessa åtgärder är att folkhälsosituationen och den ekonomiska situationen återgår till det normala.

               För att i nuläget bedöma den samlade finanspolitiska inriktningen bör för det andra de stora överföringarna från EU-budgeten (bland annat från faciliteten för återhämtning och resiliens) inkluderas i det relevanta utgiftsmåttet. Den finanspolitiska inriktningen mäts därför genom förändringen i primära utgifter (ej inräknat diskretionära inkomståtgärder och krisrelaterade tillfälliga åtgärder), inbegripet utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra EU-fonder.

               Förutom att mäta den samlade finanspolitiska inriktningen är syftet med analysen även att bedöma om den nationella finanspolitiken är försiktig och dess sammansättning gynnsam för en hållbar återhämtning som är förenlig med den gröna och den digitala omställningen. Särskild hänsyn tas därför till utvecklingen för nationellt finansierade primära löpande utgifter och investeringar.

               (15)I stabilitetsprogrammet 2021 beräknas Maltas offentliga underskott minska till 5,6 % av BNP 2022, främst till följd av att de tillfälliga stödåtgärder som antogs 2020 och 2021 avskaffas. Den offentliga skuldkvoten beräknas öka till 65,8 % av BNP. Dessa beräkningar överensstämmer med dem i kommissionens vårprognos 2021.

               Enligt kommissionens prognos kommer den finanspolitiska inriktningen totalt sett – inräknat effekten på aggregerad efterfrågan 2022 från investeringar som finansieras både genom den nationella budgeten och EU-budgeten, i synnerhet genom faciliteten för återhämtning och resiliens – att uppgå till 2,1 % av BNP
                  11
               . Det positiva bidraget från utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra EU-fonder beräknas minska med 0,1 procentenheter av BNP. Nationellt finansierade investeringar beräknas ge ett kontraktivt bidrag på 0,2 procentenhet av BNP
                  12
               . Nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan) beräknas ge ett kontraktivt bidrag på 0,8 procentenheter av BNP.

               (16)Kvaliteten på medlemsstaternas budgetåtgärder förefaller vara särskilt betydelsefull. Finanspolitiska strukturreformer som syftar till att förbättra nationella budgetars sammansättning kan främja den potentiella tillväxten, skapa välbehövligt utrymme i de offentliga finanserna och göra det lättare att på längre sikt uppnå hållbara offentliga finanser, även med tanke på utmaningar som har att göra med klimatförändringarna och folkhälsan. På inkomstsidan har covid-19-krisen stärkt behovet av reformer för att göra statsinkomstsystemen mer effektiva och rättvisa. På utgiftssidan har den gjort det ännu viktigare att öka hållbara och tillväxtfrämjande investeringar och höja deras kvalitet, så att de är förenliga med målen att stärka tillväxtpotentialen, ekonomins och samhällets motståndskraft samt med den gröna och den digitala omställningen. Återhämtnings- och resiliensplanerna kommer att göra det möjligt att förbättra nationella budgetars sammansättning.

               (17)Enligt de medelsiktiga budgetplanerna i programmet beräknas det offentliga underskottet minska från 3,9 % av BNP 2023 till 2,9 % av BNP 2024. Det offentliga underskottet beräknas inte längre överstiga 3 % av BNP 2024.

               I programmet beräknas den finanspolitiska inriktningen totalt sett – inräknat effekten på aggregerad efterfrågan från investeringar som finansieras både genom den nationella budgeten och EU-budgeten, i synnerhet genom faciliteten för återhämtning och resiliens – i genomsnitt uppgå till 1,3 % av BNP 2023 och 2024. Det positiva bidraget från utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra EU-fonder beräknas minska med 0,2 procentenheter av BNP. Nationellt finansierade investeringar beräknas ge ett kontraktivt bidrag på 0,2 procentenhet av BNP
                  13
               . Nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan) beräknas ge ett kontraktivt bidrag på 0,4 procentenheter av BNP.

               I nuläget beräknas den 10-åriga genomsnittliga nominella potentiella tillväxten uppgå till 5½ %
                  14
               . Denna beräkning inkluderar dock inte effekten av de reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka Maltas potentiella tillväxt.

               (18)Den offentliga skuldkvoten beräknas minska från 66 % av BNP 2023 till 65,6 % av BNP 2024. Riskerna på medellång sikt för hållbarheten i Maltas offentliga finanser anses enligt den senaste skuldhållbarhetsanalysen vara medelhöga
                  15
               .

               (19)Med tanke på den exceptionellt stora osäkerhet som fortfarande råder bör den finanspolitiska vägledningen även framöver vara främst kvalitativ. Mer exakt kvantifierad vägledning för de senare åren kommer att ges 2022, förutsatt att graden av osäkerhet minskar tillräckligt fram till dess.

               Rådet har bedömt stabilitetsprogrammet 2021 och Maltas uppföljning av rådets rekommendation av den 20 juli 2020.

               HÄRIGENOM REKOMMENDERAS MALTA ATT GÖRA FÖLJANDE:

               1.Under 2022 vidmakthålla en stödjande finanspolitisk inriktning som beaktar den impuls som ges genom faciliteten för återhämtning och resiliens samt upprätthålla nationellt finansierade investeringar.

               2.När de ekonomiska förhållandena så medger, bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå ett betryggande läge i de offentliga finanserna och säkerställa offentligfinansiell hållbarhet, men samtidigt öka investeringarna för att främja tillväxtpotentialen.

               3.Vara särskilt uppmärksam på de offentliga finansernas sammansättning, på såväl inkomst- som utgiftssidan av budgeten, och på budgetåtgärdernas kvalitet, för att säkerställa en hållbar och inkluderande återhämtning. Prioritera hållbara och tillväxtfrämjande investeringar som framför allt stöder den gröna och den digitala omställningen. Prioritera finanspolitiska strukturreformer som bidrar till finansieringen av politiska prioriteringar och till långsiktigt hållbara offentliga finanser, bland annat reformer som förbättrar täckningen, tillräckligheten och hållbarheten hos hälso- och sjukvårdssystem samt sociala trygghetssystem för alla.

               Utfärdad i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordförande

                     (1)

                        EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        Klausulen, som fastställs i artiklarna 5.1, 6.3, 9.1 och 10.3 i förordning (EG) nr 1466/97 och artiklarna 3.5 och 5.2 i förordning (EG) nr 1467/97, underlättar samordningen av budgetpolitiken vid en allvarlig konjunkturnedgång.

                     (3)

                        Meddelande från kommissionen till rådet om aktivering av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten, Bryssel, 20.3.2020, COM(2020) 123 final.

                     (4)

                        Kommissionens meddelande Årlig strategi för hållbar tillväxt 2021, Bryssel, 17.9.2020, COM(2020) 575 final.

                     (5)

                        Rådets rekommendation av den 20 juli 2020 om Maltas nationella reformprogram med avgivande av rådets yttrande om Maltas stabilitetsprogram 2020, EUT C 282, 26.8.2020, s. 116.

                     (6)

                        Slutligt antagande av rådet när Europeiska rådet gett sitt godkännande. Den text som Eurogruppen enades om den 16 december 2020 är tillgänglig på:
                  https://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-14356-2020-INIT/sv/pdf

                     (7)

                  EUT
                   L 57, 18.2.2021, s. 17.

                     (8)

                        Meddelande från kommissionen till rådet Ett år efter utbrottet av covid-19: finanspolitiska insatser, Bryssel, 3.3.2021, COM(2021) 105 final.

                     (9)

                        Meddelande från kommissionen om samordningen av den ekonomiska politiken 2021: att övervinna covid-19, stödja återhämtningen och modernisera vår ekonomi, Bryssel, 2.6.2021, COM(2021) 500 final.

                     (10)

                        Framför allt innebär den utjämning av investeringarna över fyra år som används i utgiftsriktmärket att det inte är möjligt att verkligen bedöma det offentligfinansiella stöd till återhämtningen som kommer från nationellt finansierade investeringar.

                     (11)

                        Om indikatorn ligger på minus innebär detta att ökningstakten i de primära utgifterna är högre än den medelsiktiga ekonomiska tillväxten, vilket signalerar att finanspolitiken är expansiv.

                     (12)

                        Övriga nationellt finansierade kapitalutgifter beräknas ge ett kontraktivt bidrag på 1,1 procentenheter av BNP.

                     (13)

                        Övriga nationellt finansierade kapitalutgifter beräknas ge ett kontraktivt bidrag på 0,5 procentenheter av BNP.

                     (14)

                        Kommissionens beräkning enligt den gemensamt överenskomna metoden.

                     (15)

                        Se kommissionens arbetsdokument – Statistical Annex providing background data relevant for the assessment of the 2021 Stability and Convergence Programmes.