title: Rådets rekommendation av den 20 juli 2020 om Spaniens nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Spaniens stabilitetsprogram 2020 2020/C 282/09

text:
               26.8.2020

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 282/54

      RÅDETS REKOMMENDATION
      av den 20 juli 2020
      om Spaniens nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Spaniens stabilitetsprogram 2020
      (2020/C 282/09)
      EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
      med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,
      med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 5.2,
      med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (2), särskilt artikel 6.1,
      med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,
      med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,
      med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,
      med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,
      med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,
      med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,
      med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och
      av följande skäl:

                  (1)

                  Den 17 december 2019 antog kommissionen den årliga strategin för hållbar tillväxt, som inledde 2020 års europeiska termin för samordningen av den ekonomiska politiken. I den togs vederbörlig hänsyn till den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 17 december 2019 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Spanien var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet.

                  (2)

                  Landsrapporten 2020 för Spanien offentliggjordes den 26 februari 2020. Den innehöll en bedömning av Spaniens framsteg avseende de landsspecifika rekommendationer som rådet antog den 9 juli 2019 (3) (de landsspecifika rekommendationerna för 2019), uppföljningen av tidigare års landsspecifika rekommendationer och Spaniens framsteg när det gäller att uppnå sina nationella Europa 2020-mål. Den innehöll också en fördjupad granskning enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011, vars resultat också offentliggjordes den 26 februari 2020. Av analysen drog kommissionen slutsatsen att Spanien har makroekonomiska obalanser. Höga utlandsskulder och inhemska skulder, både offentliga och privata, fortsatte att utgöra svaga punkter, mot bakgrund av fortsatt hög arbetslöshet, och hade även gränsöverskridande betydelse.

                  (3)

                  Den 11 mars 2020 klassificerade Världshälsoorganisationen officiellt covid-19-utbrottet som en global pandemi. Pandemin utgör ett allvarligt hot mot folkhälsan för medborgare, samhällen och ekonomier. Den leder till hårt ansatta hälso- och sjukvårdssystem, störningar i de globala leveranskedjorna, volatilitet på finansmarknaderna, kraftig påverkan på konsumentefterfrågan och negativa effekter för olika sektorer. Den hotar människors arbeten och inkomster liksom företagens verksamheter. Pandemin har lett till en kraftig ekonomisk chock som redan har fått allvarliga återverkningar i unionen. Den 13 mars 2020 antog kommissionen ett meddelande om en samordnad ekonomisk reaktion på krisen som omfattar alla aktörer på nationell nivå och unionsnivå.

                  (4)

                  Flera medlemsstater har utlyst undantagstillstånd eller infört nödåtgärder. Nödåtgärderna bör vara strikt proportionella, nödvändiga, tidsbegränsade och i linje med europeiska och internationella standarder. De bör vara föremål för demokratisk tillsyn och oberoende rättslig prövning.

                  (5)

                  Den 20 mars 2020 antog kommissionen ett meddelande om aktivering av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten. Den allmänna undantagsklausulen, som fastställs i artiklarna 5.1, 6.3, 9.1 och 10.3 i förordning (EG) nr 1466/97 och artiklarna 3.5 och 5.2 i rådets förordning (EG) nr 1467/97 (4), underlättar samordningen av budgetpolitiken vid en allvarlig konjunkturnedgång. I sitt meddelande av den 20 mars 2020 ansåg kommissionen, mot bakgrund av den förväntade allvarliga konjunkturnedgången till följd av covid-19-pandemin, att villkoren för att aktivera den allmänna undantagsklausulen var uppfyllda och uppmanade rådet att godkänna denna slutsats. Den 23 mars 2020 instämde medlemsstaternas finansministrar i kommissionens bedömning. De var överens om att den allvarliga ekonomiska nedgången kräver beslutsamma, långtgående och samordnade åtgärder. Aktiveringen av den allmänna undantagsklausulen medger en tillfällig avvikelse från anpassningsbanan mot det medelfristiga budgetmålet, förutsatt att detta inte äventyrar de offentliga finansernas hållbarhet på medellång sikt. När det gäller den korrigerande delen kan rådet, på grundval av en rekommendation från kommissionen, även besluta att anta en reviderad finanspolitisk strategi. Den allmänna undantagsklausulen innebär inte att stabilitets- och tillväxtpaktens förfaranden avbryts. Den tillåter att medlemsstaterna avviker från de budgetkrav som normalt skulle gälla, samtidigt som den ger kommissionen och rådet möjlighet att vidta nödvändiga politiska samordningsåtgärder inom ramen för pakten.

                  (6)

                  Det krävs fortsatta åtgärder för att begränsa och bekämpa spridningen av covid-19-pandemin, stärka de nationella hälso- och sjukvårdssystemens resiliens, mildra de socioekonomiska konsekvenserna av pandemin genom stödåtgärder till företag och hushåll och säkerställa adekvata arbetsmiljöförhållanden så att den ekonomiska verksamheten kan återupptas. Unionen bör använda alla tillgängliga verktyg för att stödja medlemsstaternas insatser inom dessa områden. Samtidigt bör medlemsstaterna och unionen samarbeta för att förbereda de åtgärder som krävs för en återgång till normalt fungerande samhällen och ekonomier och till en hållbar tillväxt, varvid bland annat den gröna och digitala omställningen integreras och lärdomar dras av krisen.

                  (7)

                  Covid-19-krisen har visat på den inre marknadens flexibilitet när det gäller att anpassa sig till extraordinära omständigheter. För att säkerställa en snabb och smidig övergång till återhämtningsfasen och fri rörlighet för varor, tjänster och arbetstagare bör dock de extraordinära åtgärder som hindrar den inre marknaden från att fungera normalt upphävas så snart de inte längre är nödvändiga. Den nuvarande krisen har visat på behovet av krisberedskapsplaner inom hälso- och sjukvården. De centrala inslagen i arbetet med att ta fram mer omfattande krisberedskapsplaner innefattar förbättrade inköpsstrategier, diversifierade leveranskedjor och strategiska reserver av viktig utrustning.

                  (8)

                  Unionslagstiftaren har redan ändrat de relevanta lagstiftningsramarna genom Europaparlamentets och rådets förordningar (EU) 2020/460 (5) och (EU) 2020/558 (6) för att ge medlemsstaterna möjlighet att mobilisera alla outnyttjade resurser från de europeiska struktur- och investeringsfonderna så att de kan hantera de extraordinära konsekvenserna av covid-19-pandemin. Dessa ändringar kommer att tillhandahålla ytterligare flexibilitet samt förenklade och effektiviserade förfaranden. För att minska trycket på kassaflödena kan medlemsstaterna också dra nytta av en medfinansieringsgrad på 100 % från unionsbudgeten under räkenskapsåret 2020–2021. Spanien uppmanas att fullt ut utnyttja dessa möjligheter för att hjälpa de personer och sektorer som drabbats hårdast.

                  (9)

                  Covid-19-pandemins socioekonomiska konsekvenser kommer troligtvis att vara ojämnt fördelade mellan de spanska regionerna på grund av olika specialiseringsmönster. Detta gäller t.ex. de regioner som är mest beroende av turism, som regionerna längs Medelhavets kust, Andalusien, Balearerna och Kanarieöarna, där mer än en fjärdedel av jobben har koppling till den sektorn. Detta medför en betydande risk för ökande regionala skillnader inom Spanien. I kombination med risken för en tillfällig upplösning av konvergensprocessen mellan medlemsstaterna krävs i den nuvarande situationen riktade politiska insatser.

                  (10)

                  Den 1 maj 2020 lade Spanien fram sitt nationella reformprogram för 2020 och sitt stabilitetsprogram för samma år. De två programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas.

                  (11)

                  Spanien omfattas för närvarande av stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del och av övergångsregeln för skuldkriteriet.

                  (12)

                  Den 13 juli 2018 rekommenderade rådet Spanien att säkerställa att den nominella ökningen av de primära offentliga nettoutgifterna (7) inte överstiger 0,6 % 2019, vilket motsvarar en årlig strukturell anpassning på 0,65 % av bruttonationalprodukten (BNP). I kommissionens samlade bedömning bekräftas en betydande avvikelse från den rekommenderade anpassningsbanan mot det medelfristiga budgetmålet 2019. Detta är en relevant faktor i kommissionens rapport som upprättats i enlighet med artikel 126.3 i fördraget med en bedömning av hur Spanien uppfyllde skuldkriteriet 2019.

                  (13)

                  Enligt stabilitetsprogrammet för 2020 planerar regeringen en försämring av det samlade saldot i de offentliga finanserna från ett underskott på 2,8 % av BNP 2019 till ett underskott på 10,3 % av BNP 2020. Efter att ha sjunkit till 95,5 % av BNP 2019 väntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP öka till 115,5 % 2020 enligt stabilitetsprogrammet för 2020. De makroekonomiska och finanspolitiska prognoserna påverkas av stor osäkerhet på grund av covid-19-pandemin.

                  (14)

                  Som svar på covid-19-pandemin, och som del av en samordnad unionsstrategi, har Spanien antagit budgetåtgärder i god tid för att öka kapaciteten i sitt hälso- och sjukvårdssystem, begränsa pandemin och hjälpa de personer och sektorer som drabbats hårdast. Enligt stabilitetsprogrammet för 2020 uppgick dessa budgetåtgärder till 3,2 % av BNP. Beloppet för de underskottsökande åtgärderna motsvarar i princip kommissionens uppskattningar, när de olika behandlingarna av kostnaden för automatiska stabilisatorer har beaktats. Åtgärderna omfattar en förstärkning av hälso- och sjukvården, inkomststöd till arbetstagare som omfattas av systemet för korttidsarbete, riktade undantag från sociala avgifter och särskilt stöd vid upphörande av verksamhet till egenföretagare vars verksamhet tillfälligt har avbrutits eller vars inkomster drastiskt sjunkit. Dessutom har Spanien aviserat åtgärder som, även om de inte har någon direkt budgetpåverkan, kommer att bidra till att tillhandahålla likviditetsstöd till företagen och som enligt stabilitetsprogrammet för 2020 uppskattas till 9,2 % av BNP. Dessa åtgärder omfattar i synnerhet lånegarantier (8,8 % av BNP). Sammantaget ligger de åtgärder som Spanien har vidtagit i linje med riktlinjerna i kommissionens meddelande av den 13 mars 2020. Ett fullständigt genomförande av nödåtgärderna och de finanspolitiska stödåtgärderna, följt av en omläggning av finanspolitikens inriktning mot att uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt när det ekonomiska läget medger detta, kommer att bidra till att bevara hållbarheten i de offentliga finanserna på medellång sikt.

                  (15)

                  På grundval av kommissionens vårprognos 2020 beräknas Spaniens saldo i de offentliga finanserna vid oförändrad politik uppgå till -10,1 % av BNP 2020 och -6,7 % av BNP 2021. Den offentliga skuldkvoten väntas uppgå till 115,6 % av BNP 2020 och till 113,7 % 2021.

                  (16)

                  Den 20 maj 2020 utfärdade kommissionen en rapport i enlighet med artikel 126.3 i fördraget på grund av Spaniens bristande efterlevnad av skuldkriteriet 2019 och den planerade överträdelsen av underskottsgränsen på 3 % av BNP 2020. Sammantaget visar kommissionens analys att underskotts- och skuldkriterierna enligt definitionen i fördraget och i förordning (EG) nr 1467/97 inte är uppfyllda.

                  (17)

                  De åtgärder som har vidtagits för att stoppa spridningen av det virus som orsakar covid-19 har haft en betydande effekt på ekonomin och kan leda till att BNP minskar med 9,4 % i år. Effekten på sysselsättningen kommer också att bli avsevärd, även om det är svårt att göra beräkningar i det här skedet. Nära 700 000 personer har förlorat sina jobb sedan covid-19-krisen började, räknat på perioden februari–maj. Effekten på sysselsättningen motverkas för närvarande av de närmare 3,5 miljoner arbetstagare som omfattas av systemen för korttidsarbete (ERTE), vilka hittills har förhindrat att man förlorar arbetet direkt. Covid-19-pandemins följder i Spanien kommer att förvärras av den höga andelen arbetstagare i små och medelstora företag, vikten av de sektorer som drabbas särskilt hårt och som sannolikt kommer att uppleva en långsammare återhämtning, t.ex. turism och detaljhandel, och den höga andelen visstidsanställningar bland arbetstagarna (26,3 % 2019). Samtliga dessa faktorer kan leda till stora uppsägningar och förstärka chocken. Enligt kommissionens vårprognos 2020 väntas arbetslösheten (som uppgick till 13,6 % i februari 2020) öka till 18,9 % 2020 och sedan minska till 17 % 2021.

                  (18)

                  De spanska myndigheterna har försökt minska effekterna av covid-19-pandemin och nedstängningen genom olika åtgärdspaket, uppgående till sammanlagt 145 miljarder euro. I sina ansträngningar att bekämpa covid-19-pandemin har myndigheterna ökat utgifterna för hälso- och sjukvård och sociala tjänster. De har också underlättat användningen av ERTE med syftet att hålla människor i sysselsättning och stödja hushållens inkomster. De arbetstagare som omfattas av ERTE får ett bidrag uppgående till 70 % av basen för deras sociala avgifter, med en lägsta och högsta gräns (502 euro respektive 1 402 euro). Anställningsförhållandet förblir oförändrat under ERTE, och möjligheten att använda detta rättsliga instrument på grund av force majeure med koppling till covid-19 har nyligen förlängts till åtminstone den 30 juni 2020. De företag som genomför ERTE slipper betala en mycket stor del av de sociala avgifterna för de arbetstagare som omfattas av systemet, förutsatt att de behåller sina arbeten i minst sex månader efter det att verksamheten har återupptagits. Dessa åtgärder går hand i hand med ett särskilt stöd till små och medelstora företag och egenföretagare, som utgör själva ryggraden i den spanska ekonomin (uppskov med skatteinbetalningar, sänkta sociala avgifter och statliga garantier) och är ett försök att hjälpa dem att undvika konkurs och snabbt kunna återuppta verksamheten när covid-19-krisen är över. Åtgärder har också vidtagits för att garantera tillfälligt inkomststöd till egenföretagare och till atypiska och utsatta arbetstagare som under normala förhållanden inte skulle ha tillgång till socialt skydd.

                  (19)

                  Spaniens hälso- och sjukvårdssystem har åstadkommit goda hälsoresultat trots den relativt låga investeringsnivån. Men covid-19-pandemin har lett till påfrestningar utan tidigare motstycke på systemet och visat att det är sårbart för chocker. De omedelbara åtgärderna är inriktade på att öka kapaciteten vad gäller hälso- och sjukvårdpersonal, kritiska medicinska produkter och infrastruktur för att rädda liv och behandla sjuka under pandemin. Personer med funktionsnedsättning och äldre på vård- och omsorgsboenden har varit särskilt utsatta under covid-19-krisen. Deras fortsatta tillgång till sjukvård och social omsorg, inbegripet akutvård och intensivvård, måste säkerställas. Längre fram bör insatserna inriktas på att förbättra hälso- och sjukvårdssystemets resiliens, så att det så snart som möjligt kan fungera optimalt igen och klara av nya chocker bättre. Covid-19-pandemin har blottlagt befintliga strukturella problem, varav en del beror på vissa brister i investeringar i fysisk infrastruktur och brister vad gäller rekrytering och arbetsvillkor för hälso- och sjukvårdspersonal. Det finns regionala skillnader när det gäller utgifter, fysiska resurser och personal, och samordningen mellan olika förvaltningsnivåer är inte alltid effektiv. På medellång sikt kan hälso- och sjukvården uppnå bättre resultat i hanteringen av en åldrande befolkning, ökande kroniska sjukdomar och funktionsnedsättningar. Primärvården och utvecklingen av e-hälsa spelar en central roll i detta avseende. På medellång sikt kommer det att vara viktigt att säkerställa att de sannolikt minskade resurserna till följd av konjunkturnedgången inte påverkar människors tillgång till hälso- och sjukvård och leder till skillnader i tillgången.

                  (20)

                  Trots flera år med en kraftig ökning av nya arbetstillfällen rådde det redan före covid-19-pandemin både hög arbetslöshet och segmentering av arbetsmarknaden i Spanien. Preliminära uppgifter pekar på en mycket betydande ökning av arbetslösheten i Spanien till följd av covid-19-krisen, vilket kommer att ha en negativ inverkan på arbetsförmedlingarnas redan begränsade kapacitet att hjälpa arbetstagare och arbetsgivare samt på den sociala omsorgen. På medellång sikt bör återhämtningen åtföljas av åtgärder i syfte att stödja sysselsättningen i samråd med arbetsmarknadens parter, t.ex. en gradvis utfasning av systemen för korttidsarbete och en översyn av systemet med anställningsstöd för att bättre främja hållbara anställningsformer, särskilt för unga arbetstagare, samt genom flexibla arbetsvillkor. Att öka andelen studerande inom vetenskap och digital teknik, göra yrkesutbildning mer attraktivt och säkerställa flexibla möjligheter till kompetenshöjning och omskolning kan bidra till att tillgodose det växande behovet av teknisk kompetens som behövs i den gröna och digitala omställningen, vilken kommer att vara en del av återhämtningen. Rent allmänt kommer en förbättring av studie- och yrkesvägledningen och lämpligt stöd till studerande med sämre förutsättningar liksom till regioner som släpar efter att bidra till bättre studieresultat. Hur väl man kommer att lyckas med eventuellt antagna åtgärder för att uppnå dessa mål beror i hög grad på om man kan avsätta tillräckligt med tid för att nå ett brett och långvarigt samhälleligt och politiskt samförstånd kring reformerna.

                  (21)

                  Covid-19-pandemins effekter på arbetsmarknaden har visat på ett akut behov av inkomststöd till de hushåll som drabbats av covid-19-krisen. I de ansträngningarna har det varit avgörande att underlätta användningen av system för korttidsarbete. Huvuddelen av de personer som blivit arbetslösa nyligen saknar emellertid ofta rätt till standardskydd vid arbetslöshet; det handlar om visstidsanställda med mycket korta kontrakt, och många av dem är unga. För att stödja en hållbar återhämtning och social sammanhållning behöver man säkerställa att alla arbetstagare, även visstidsanställda och egenföretagare, omfattas av ett fullgott socialt skydd och en aktiv arbetsmarknadspolitik – utöver de nödåtgärder som regeringen redan vidtagit.

                  (22)

                  Covid-19-krisen kommer sannolikt att leda till ökad fattigdom och social utestängning i Spanien, särskilt bland barnfamiljer. Spanien var 2019 den medlemsstat som hade det lägsta genomsnittet familjeförmåner per barn. Familjer i intervallet låg- och medelinkomsttagare har inte rätt till landets restriktiva barnbidrag och de har begränsad nytta av skatteavdrag. Utgifterna för socialt skydd är även fortsättningsvis i hög grad inriktade på äldre, och utgifterna för pensioner kommer att öka väsentligt på medellång till lång sikt, om de aviserade avvikelserna från pensionsreformen 2013 permanentas och inga lämpliga kompensationsåtgärder vidtas. Det besvärliga ekonomiska och sociala läget till följd av covid-19-pandemin kräver i stället solidaritet mellan generationerna, särskilt gentemot de yngre generationerna. Arbetslöshetsstödet för långtidsarbetslösa och arbetstagare som inte uppfyller villkoren för avgiftsbaserade system är för närvarande utspritt över flera olika system, vilket innebär att man inte lyckas nå ut till alla. De befintliga regionala minimiinkomstsystemen når endast 20 % av de potentiella stödmottagarna i landet och det råder stora skillnader i fråga om täckning, varaktighet, kvalifikationsvillkor och tillräcklighet. I den rådande besvärliga situationen har ett permanent nationellt inkomstgarantisystem, som uppskattas kunna nå över två miljoner stödmottagare, nyligen införts. Systemet, som nu ska ratificeras av parlamentet, kommer att kompletteras av de befintliga regionala minimiinkomstsystemen. Det går i det här skedet inte att bedöma effekten på fattigdomsminskningen och hållbarheten på kort och medellång sikt.

                  (23)

                  En annan försvårande omständighet när det gäller covid-19-pandemin i Spanien är att det stora antalet små och medelstora företag står för en stor del av sysselsättningen. För att förebygga konkurser som går att undvika har man snabbt vidtagit vissa åtgärder som syftar till att tillhandahålla likviditet till företag genom lån och garantier, med fokus på små och medelstora företag och sektorer som kommer att drabbas hårdare och längre av covid-19-krisen, t.ex. turismen (som stod för 12 % av Spaniens BNP 2019). Dessa åtgärder bör genomföras snabbt och effektivt av de finansiella intermediärerna om de ska få någon effekt. Om uppskov beviljas för betalningar av skatter och sociala avgifter och offentliga myndigheters avtalsenliga utbetalningar påskyndas, innebär det också att kassaflödet för små och medelstora företag förbättras. Vid utformningen och genomförandet av åtgärderna måste banksektorns motståndskraft beaktas. För att åtgärderna ska vara verkningsfulla är det viktigt med fortsatta insatser för att minska den administrativa bördan och tillhandahålla effektiva digitala offentliga tjänster. För en framgångsrik återhämtning är det mycket viktigt att stödja företagen i de sektorer som drabbats hårdast av covid-19-krisen, skydda exportföretagens konkurrenskraft och främja internationalisering som ett sätt att stärka företagens motståndskraft.

                  (24)

                  För att främja den ekonomiska återhämtningen kommer det att vara viktigt att tidigarelägga mogna offentliga investeringsprojekt och stimulera privata investeringar, inbegripet genom relevanta reformer. Spaniens utsikter för återhämtning är beroende av landets kapacitet att öka produktiviteten och främja innovation, däribland genom den digitala och gröna omställningen. Spaniens innovationsresultat ligger under unionsgenomsnittet i samtliga regioner. Spanien underpresterar i fråga om företagens förmåga att ta fram innovationer, investera i materiella och immateriella tillgångar och på bästa sätt utnyttja befolkningens kompetens, vilket kan ha en negativ inverkan på konkurrenskraften i en kunskapsbaserad ekonomi. Covid-19-krisen har belyst digitaliseringens betydelse för tillgången till offentliga tjänster och utbildning liksom för bevarande av arbetstillfällena och den ekonomiska verksamheten. Före nedstängningen hade bara hälften av Spaniens skolor lämpliga digitala lärandeplattformar, och de regionala skillnaderna var stora. Den plötsliga övergången till digitalt lärande var också en särskild utmaning för utsatta elever som inte hade tillgång till digitala lösningar i hemmet. Spanien bör säkerställa att alla studerande får tillgång till digitalt lärande, även de i landsbygdsområden och från utsatta hushåll. Om man stöder företagens digitalisering skulle också de spanska företagens konkurrenskraft öka i de globala värdekedjorna och deras exportkapacitet öka, särskilt när det gäller små och medelstora företag och mikroföretag. Att använda digital teknik, även avancerad digital teknik, och att minska den digitala klyftan mellan städerna och landsbygden skulle förbättra den spanska ekonomins innovationsförmåga. Att dessutom förstärka styrningen av forskning och innovation på alla nivåer, däribland forskningskvaliteten genom systematiska utvärderingar, och uppmuntra forskningsorganisationer till samarbete med den privata sektorn kan göra forsknings- och innovationspolitiken mer verkningsfull och påskynda spridningen av innovation i syfte att bidra till återhämtningen.

                  (25)

                  Spaniens omställning till en klimatneutral ekonomi kommer att kräva avsevärda investeringar under lång tid, i t.ex. förnybar energi, hållbar energiinfrastruktur, energieffektivitet och hållbara transporter. Investeringarna bör tidigareläggas för att bidra till den gröna omställningen under återhämtningen, i linje med Spaniens nationella energi- och klimatplan. Genom att man främjar ett integrerat energisystem underlättas användningen av förnybara energikällor. Minskad energiförbrukning i privata och offentliga byggnader via storskaliga renoveringar samt utveckling av smarta nät och lagring av förnybar energi kan bidra till att efterfrågan på energi kan hanteras bättre, samtidigt som nya arbetstillfällen skapas under återhämtningen. Ytterligare investeringar i energiinfrastruktur, inbegripet sammanlänkning av elnät med övriga unionen, kan bidra till att förbättra integrationen av unionens inre energimarknad, samtidigt som konkurrensen ökar och det blir enklare att använda förnybar energi. Fler insatser bör också främja hållbara och effektiva transporter, däribland förstärkning av kollektivtrafiken och utbyggnad av alternativa bränsleinfrastrukturer, särskilt för elfordon. Investeringar kommer också att krävas för att öka användningen av järnväg för godstransporter, däribland gränsöverskridande förbindelser med Frankrike och Portugal samt förbindelser med hamnar och logistiknav. Vissa områden i Spanien tillhör dessutom de delar av Europa som är mest exponerade för klimatförändringarna. Det råder tryck på vattenresurserna och infrastrukturen för vattenförvaltning och avfallshantering ser olika ut i olika delar av landet. Gröna investeringar kan bidra till att hantera klimatförändringarnas negativa effekter, som värmeböljor, torka, översvämningar och skogsbränder, och till att bevara skogarna, förbättra luftkvaliteten, vattenförvaltningen och avfallshanteringen och utveckla den cirkulära ekonomins potential. Programplaneringen för Fonden för en rättvis omställning, som är föremål för ett förslag från kommissionen, för perioden 2021–2027 kan hjälpa Spanien att hantera en del av de utmaningar som omställningen till en klimatneutral ekonomi innebär, särskilt inom de områden som anges i bilaga D till landsrapporten 2020. Detta skulle ge Spanien möjlighet att på bästa sätt använda den fonden.

                  (26)

                  De spanska regelverkens begränsningar och fragmentering hindrar företagen från att utnyttja stordriftsfördelar och påverkar produktiviteten negativt. Lagen om en enhetlig marknad, som redan tillämpas av domstolar och konkurrensmyndigheter, bör användas mer aktivt för att främja en förbättring av regelverket och konkurrensen under återhämtningen. Mot denna bakgrund bör de hårda ägar- och marknadsbegränsningar som har syftat till att säkerställa tillgång till strategiska varor och tjänster under covid-19-pandemin avlägsnas så snart nödsituationen är över. Rent allmänt kan en starkare och mer varaktig samordning mellan de olika förvaltningsnivåerna leda till effektivare strategier för att underlätta återhämtningen. Det är också viktigt att den styrningsstruktur som redan har inrättats genom de lagar som genomför 2014 års direktiv om offentlig upphandling snarast kan fungera fullt ut, för att möjliggöra en effektiv användning av offentliga investeringar som kan stödja återhämtningen. Arbetet med den omfattande nationella strategin för offentlig upphandling bör intensifieras i nära samarbete med representanter från alla förvaltningsnivåer (central, regional och lokal nivå) genom samarbetskommittén.

                  (27)

                  Medan de landsspecifika rekommendationer som anges i denna rekommendation (de landsspecifika rekommendationerna för 2020) är inriktade på hur de socioekonomiska effekterna av covid-19-pandemin ska hanteras och den ekonomiska återhämtningen underlättas, berörde de landsspecifika rekommendationerna för 2019 också reformer som är avgörande för att kunna hantera strukturella utmaningar på medellång och lång sikt. De landsspecifika rekommendationerna för 2019 är fortsatt aktuella och kommer att fortsätta att övervakas inom ramen för nästa års europeiska planeringstermin. Detta inbegriper de landsspecifika rekommendationerna för 2019 avseende investeringsrelaterade ekonomiska strategier. 2019 års landsspecifika rekommendationer bör beaktas i sin helhet vid den strategiska programplaneringen för sammanhållningspolitiska medel efter 2020, inbegripet riskreducerande åtgärder och strategier för att lätta på restriktionerna med avseende på den rådande krisen.

                  (28)

                  En snabb lösning av insolvensförfaranden kommer också att spela en viktig roll för att säkerställa likviditet i företagen och en ändamålsenlig omfördelning av resurser samt för att främja entreprenörskap och den finansiella sektorns stabilitet. Det är viktigt att skydda rättsväsendets kapacitet att hantera insolvensförfaranden på ett effektivt sätt. Detta är särskilt viktigt eftersom domstolarnas arbete för närvarande har avbrutits och den väntade ökningen av antalet tvister till följd av den lågkonjunktur som covid-19-pandemin orsakat kan ytterligare förvärra befintliga problem med allt mer utdragna förfaranden och en allt större eftersläpning av mål.

                  (29)

                  Den europeiska planeringsterminen utgör en ram för en kontinuerlig samordning av den ekonomiska politiken och sysselsättningspolitiken i unionen, vilket kan bidra till en hållbar ekonomi. I sina nationella reformprogram för 2020 har medlemsstaterna utvärderat de framsteg som gjorts med genomförandet av FN:s mål för hållbar utveckling. Genom att säkerställa ett fullständigt genomförande av de landsspecifika rekommendationerna för 2020 kommer Spanien att bidra till att uppnå målen för hållbar utveckling och till de gemensamma insatserna för att säkerställa en konkurrenskraftig hållbarhet i unionen.

                  (30)

                  Det är viktigt med en nära samordning mellan ekonomierna i Ekonomiska och monetära unionen för att man ska kunna åstadkomma en snabb återhämtning från de ekonomiska konsekvenserna av covid-19-pandemin. I egenskap av en medlemsstat som har euron som valuta bör Spanien säkerställa att dess politik förblir i linje med rekommendationerna för euroområdet 2020 och samordnas med övriga medlemsstater som har euron som valuta samtidigt som den politiska vägledningen från Eurogruppen beaktas.

                  (31)

                  Kommissionen har inom ramen för 2020 års europeiska planeringstermin gjort en omfattande analys av Spaniens ekonomiska politik och redogjort för den i 2020 års landsrapport. Kommissionen har även bedömt stabilitetsprogrammet för 2020, det nationella reformprogrammet för 2020 och uppföljningen av de landsspecifika rekommendationer Spanien har fått tidigare år. Kommissionen har beaktat inte bara deras relevans för hållbarheten i finanspolitiken och den socioekonomiska politiken i Spanien utan också att unionens regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i unionen genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på unionsnivå.

                  (32)

                  Mot bakgrund av denna bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet för 2020, och dess yttrande (8) återspeglas särskilt i rekommendation 1 nedan.

                  (33)

                  Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och denna bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet för 2020 och stabilitetsprogrammet för 2020. I de landsspecifika rekommendationerna för 2020 beaktas behovet av att bekämpa covid-19-pandemin och underlätta återhämtningen som ett nödvändigt första steg för att möjliggöra en justering av obalanserna. De landsspecifika rekommendationer för 2020 som är direkt inriktade på de makroekonomiska obalanser som kommissionen identifierat enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 återspeglas i rekommendationerna 1, 2 och 4.

            HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Spanien att 2020 och 2021 vidta följande åtgärder:

                  1.

                  Vidta alla nödvändiga åtgärder, i enlighet med den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten, för att effektivt hantera covid-19-pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. När de ekonomiska förhållandena medger det, driva en finanspolitik som syftar till att nå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas. Förbättra hälso- och sjukvårdssystemets resiliens och kapacitet vad gäller hälso- och sjukvårdspersonal, kritiska medicinska produkter och infrastruktur.

                  2.

                  Stödja sysselsättningen genom åtgärder för att bevara arbetstillfällen, verkningsfulla anställningsstöd och kompetensutveckling. Förbättra skyddet vid arbetslöshet, särskilt för arbetstagare med atypiska anställningar. Förbättra omfattningen av och nivåerna för minimiinkomstsystem och familjestöd samt tillgången till digitalt lärande.

                  3.

                  Säkerställa ett verkningsfullt genomförande av åtgärder för att tillhandahålla likviditet till små och medelstora företag, däribland genom att undvika sena utbetalningar. Tidigarelägga mogna offentliga investeringsprojekt och främja privata investeringar för att stödja den ekonomiska återhämtningen. Inrikta investeringarna på den gröna och digitala omställningen, särskilt på att främja forskning och innovation, ren och effektiv produktion och användning av energi, energiinfrastruktur, vattenförvaltning, avfallshantering och hållbara transporter.

                  4.

                  Förbättra samordningen mellan olika förvaltningsnivåer och stärka ramen för offentlig upphandling för att stödja återhämtningen på ett effektivt sätt.

         Utfärdad i Bryssel den 20 juli 2020.

               På rådets vägnar

            J. KLOECKNER

               Ordförande

         (1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

         (2)  EUT L 306, 23.11.2011, s. 25.

         (3)  EUT C 301, 5.9.2019, s. 48.

         (4)  Rådets förordning (EG) nr 1467/97 av den 7 juli 1997 om påskyndande och förtydligande av tillämpningen av förfarandet vid alltför stora budgetunderskott (EGT L 209, 2.8.1997, s. 6).

         (5)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/460 av den 30 mars 2020 om ändring av förordningarna (EU) nr 1301/2013, (EU) nr 1303/2013 och (EU) nr 508/2014 vad gäller särskilda åtgärder för att mobilisera investeringar i medlemsstaternas hälso- och sjukvårdssystem samt i andra sektorer av deras ekonomier som reaktion på covid-19-utbrottet (Investeringsinitiativ mot effekter av coronavirus) (EUT L 99, 31.3.2020, s. 5).

         (6)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/558 av den 23 april 2020 om ändring av förordningarna (EU) nr 1301/2013 och (EU) nr 1303/2013 vad gäller särskilda åtgärder för att tillhandahålla extraordinär flexibilitet vid användningen av de europeiska struktur- och investeringsfonderna för att hantera covid-19-utbrottet (EUT L 130, 24.4.2020, s. 1).

         (7)  De primära offentliga nettoutgifterna består av de totala offentliga utgifterna exklusive ränteutgifter, utgifter för unionsprogram som motsvaras fullt ut av inkomster från unionsmedel och icke-diskretionära förändringar i utgifterna för arbetslöshetsförmåner. Nationellt finansierade fasta bruttoinvesteringar är utjämnade över en fyraårsperiod. Diskretionära åtgärder på inkomstsidan eller lagstadgade inkomstökningar är inräknade. Engångsåtgärder på såväl inkomst- som utgiftssidan är avräknade.

         (8)  Enligt artikel 5.2 i förordning (EG) nr 1466/97.


title: Rådets rekommendation av den 20 juli 2020 om Frankrikes nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Frankrikes stabilitetsprogram 2020 2020/C 282/10

text:
               26.8.2020

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 282/62

      RÅDETS REKOMMENDATION
      av den 20 juli 2020
      om Frankrikes nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Frankrikes stabilitetsprogram 2020
      (2020/C 282/10)
      EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
      med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,
      med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 5.2,
      med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (2), särskilt artikel 6.1,
      med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,
      med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,
      med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,
      med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,
      med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,
      med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,
      med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och
      av följande skäl:

                  (1)

                  Den 17 december 2019 antog kommissionen den årliga strategin för hållbar tillväxt, som inledde 2020 års europeiska termin för samordningen av den ekonomiska politiken. I den togs vederbörlig hänsyn till den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 17 december 2019 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Frankrike var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet.

                  (2)

                  Landsrapporten 2020 för Frankrike offentliggjordes den 26 februari 2020. Den innehöll en bedömning av Frankrikes framsteg avseende de landsspecifika rekommendationer som rådet antog den 9 juli 2019 (3) (de landsspecifika rekommendationerna för 2019), uppföljningen av tidigare års landsspecifika rekommendationer och Frankrikes framsteg när det gäller att uppnå sina nationella Europa 2020-mål. Den innehöll också en fördjupad granskning enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011, vars resultat också offentliggjordes den 26 februari 2020. Av analysen drog kommissionen slutsatsen att Frankrike har makroekonomiska obalanser. Dessa obalanser gäller i synnerhet den höga offentliga skulden och konkurrenskraftens svaga utveckling, mot bakgrund av låg produktivitetstillväxt, vilket har betydelse för de andra medlemsstaterna.

                  (3)

                  Den 11 mars 2020 klassificerade Världshälsoorganisationen officiellt covid-19-utbrottet som en global pandemi. Pandemin utgör ett allvarligt hot mot folkhälsan för medborgare, samhällen och ekonomier. Den leder till hårt ansatta hälso- och sjukvårdssystem, störningar i de globala leveranskedjorna, volatilitet på finansmarknaderna, kraftig påverkan på konsumentefterfrågan och negativa effekter för olika sektorer. Den hotar människors arbeten och inkomster liksom företagens verksamheter. Pandemin har lett till en kraftig ekonomisk chock som redan har fått allvarliga återverkningar i unionen. Den 13 mars 2020 antog kommissionen ett meddelande om en samordnad ekonomisk reaktion på krisen som omfattar alla aktörer på nationell nivå och unionsnivå.

                  (4)

                  Flera medlemsstater har utlyst undantagstillstånd eller infört nödåtgärder. Nödåtgärderna bör vara strikt proportionella, nödvändiga, tidsbegränsade och i linje med europeiska och internationella standarder. De bör vara föremål för demokratisk tillsyn och oberoende rättslig prövning.

                  (5)

                  Den 20 mars 2020 antog kommissionen ett meddelande om aktivering av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten. Den allmänna undantagsklausulen, som fastställs i artiklarna 5.1, 6.3, 9.1 och 10.3 i förordning (EG) nr 1466/97 och artiklarna 3.5 och 5.2 i rådets förordning (EG) nr 1467/97 (4), underlättar samordningen av budgetpolitiken vid en allvarlig konjunkturnedgång. I sitt meddelande av den 20 mars 2020 ansåg kommissionen, mot bakgrund av den förväntade allvarliga konjunkturnedgången till följd av covid-19-pandemin, att villkoren för att aktivera den allmänna undantagsklausulen var uppfyllda och uppmanade rådet att godkänna denna slutsats. Den 23 mars 2020 instämde medlemsstaternas finansministrar i kommissionens bedömning. De var överens om att den allvarliga ekonomiska nedgången kräver beslutsamma, långtgående och samordnade åtgärder. Aktiveringen av den allmänna undantagsklausulen medger en tillfällig avvikelse från anpassningsbanan mot det medelfristiga budgetmålet, förutsatt att detta inte äventyrar de offentliga finansernas hållbarhet på medellång sikt. När det gäller den korrigerande delen kan rådet, på grundval av en rekommendation från kommissionen, även besluta att anta en reviderad finanspolitisk strategi. Den allmänna undantagsklausulen innebär inte att stabilitets- och tillväxtpaktens förfaranden avbryts. Den tillåter att medlemsstaterna avviker från de budgetkrav som normalt skulle gälla, samtidigt som den ger kommissionen och rådet möjlighet att vidta nödvändiga politiska samordningsåtgärder inom ramen för pakten.

                  (6)

                  Det krävs fortsatta åtgärder för att begränsa och bekämpa spridningen av covid-19-pandemin, stärka de nationella hälso- och sjukvårdssystemens resiliens, mildra de socioekonomiska konsekvenserna av pandemin genom stödåtgärder till företag och hushåll och säkerställa adekvata arbetsmiljöförhållanden så att den ekonomiska verksamheten kan återupptas. Unionen bör använda alla tillgängliga verktyg för att stödja medlemsstaternas insatser inom dessa områden. Samtidigt bör medlemsstaterna och unionen samarbeta för att förbereda de åtgärder som krävs för en återgång till normalt fungerande samhällen och ekonomier och till en hållbar tillväxt, varvid bland annat den gröna och digitala omställningen integreras och lärdomar dras av krisen.

                  (7)

                  Covid-19-krisen har visat på den inre marknadens flexibilitet när det gäller att anpassa sig till extraordinära omständigheter. För att säkerställa en snabb och smidig övergång till återhämtningsfasen och fri rörlighet för varor, tjänster och arbetstagare bör dock de extraordinära åtgärder som hindrar den inre marknaden från att fungera normalt upphävas så snart de inte längre är nödvändiga. Den nuvarande krisen har visat på behovet av krisberedskapsplaner inom hälso- och sjukvården. De centrala inslagen i arbetet med att ta fram mer omfattande krisberedskapsplaner innefattar förbättrade inköpsstrategier, diversifierade leveranskedjor och strategiska reserver av viktig utrustning.

                  (8)

                  Unionslagstiftaren har redan ändrat de relevanta lagstiftningsramarna genom Europaparlamentets och rådets förordningar (EU) 2020/460 (5) och (EU) 2020/558 (6) för att ge medlemsstaterna möjlighet att mobilisera alla outnyttjade resurser från de europeiska struktur- och investeringsfonderna så att de kan hantera de extraordinära konsekvenserna av covid-19-pandemin. Dessa ändringar kommer att tillhandahålla ytterligare flexibilitet samt förenklade och effektiviserade förfaranden. För att minska trycket på kassaflödena kan medlemsstaterna också dra nytta av en medfinansieringsgrad på 100 % från unionsbudgeten under räkenskapsåret 2020–2021. Frankrike uppmanas att fullt ut utnyttja dessa möjligheter för att hjälpa de personer och sektorer som drabbats hårdast.

                  (9)

                  Covid-19-pandemins socioekonomiska konsekvenser kommer troligtvis att vara ojämnt fördelade mellan regioner på grund av olika specialiseringsmönster – i synnerhet i regioner som är påtagligt beroende av turism (t.ex. de yttersta randområdena) och, mer allmänt, av direkta kontakter mellan företag och konsumenter. Detta medför en betydande risk för ökande regionala och territoriella skillnader inom Frankrike, vilket förvärrar den redan iakttagna trenden mot långsamt växande skillnader mellan huvudstadsregionen, storstäderna och övriga landet eller mellan stads- och landsbygdsområden och mellan den europeiska delen av Frankrike och de yttersta randområdena. I kombination med risken för en tillfällig upplösning av konvergensprocessen mellan medlemsstaterna krävs i den nuvarande situationen riktade politiska insatser.

                  (10)

                  Frankrike lade fram sitt nationella reformprogram för 2020 den 7 maj 2020 och sitt stabilitetsprogram för samma år den 30 april 2020. De två programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas.

                  (11)

                  Frankrike omfattas för närvarande av stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del och av övergångsregeln för skuldkriteriet. Den 13 juli 2018 rekommenderade rådet Frankrike att säkerställa att den nominella ökningen av de primära offentliga nettoutgifterna (7) inte överstiger 1,4 % 2019, vilket motsvarar en årlig strukturell anpassning på 0,6 % av bruttonationalprodukten (BNP). I kommissionens samlade bedömning bekräftas en betydande avvikelse från den rekommenderade anpassningsbanan mot det medelfristiga budgetmålet 2019 respektive 2018 och 2019 sammantaget. Detta är en relevant faktor i kommissionens rapport som upprättats i enlighet med artikel 126.3 i fördraget med en bedömning av hur Frankrike uppfyllde skuldkriteriet 2019.

                  (12)

                  Enligt stabilitetsprogrammet för 2020 planerar regeringen en försämring av det samlade saldot i de offentliga finanserna från ett underskott på 3,0 % av BNP 2019 till ett underskott på 9,0 % av BNP 2020. Efter att ha stabiliserat sig på 98,1 % av BNP 2019 väntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP öka till 115,2 % 2020 enligt stabilitetsprogrammet för 2020. De makroekonomiska och finanspolitiska prognoserna påverkas av stor osäkerhet på grund av covid-19-pandemin.

                  (13)

                  Som svar på covid-19-pandemin, och som del av en samordnad unionsstrategi, har Frankrike antagit budgetåtgärder i god tid för att öka kapaciteten i sitt hälso- och sjukvårdssystem, begränsa pandemin och hjälpa de personer och sektorer som drabbats hårdast. Enligt stabilitetsprogrammet för 2020 uppgår dessa budgetåtgärder till 1,9 % av BNP. Åtgärderna omfattar finansiering av ett deltidsarbetslöshetssystem som motsvarar 1,1 % av BNP, 0,4 % av BNP i ytterligare utgifter för att stärka hälso- och sjukvården, sjukförsäkringsförmåner och ersättning till vårdpersonal samt en solidaritetsfond på 0,3 % av BNP för att ge direktstöd till små- och mikroföretag och egenföretagare. Dessutom har Frankrike aviserat åtgärder som, även om de inte har någon direkt budgetpåverkan, kommer att bidra till att tillhandahålla likviditetsstöd till företagen och som enligt stabilitetsprogrammet för 2020 uppskattas till 17 % av BNP. Åtgärderna omfattar anstånd med skatter och sociala avgifter för företagen, snabbare skatte- och momsåterbetalningar, en särskild reserv för direktstöd till strategiska företag via kapitalinvesteringar (3,1 % av BNP) och lånegarantier (13,9 % av BNP). Sammantaget ligger de åtgärder som Frankrike har vidtagit i linje med riktlinjerna i kommissionens meddelande av den 13 mars 2020. Ett fullständigt genomförande av nödåtgärderna och de finanspolitiska stödåtgärderna, följt av en omläggning av finanspolitikens inriktning mot att uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt när det ekonomiska läget medger detta, kommer att bidra till att bevara hållbarheten i de offentliga finanserna på medellång sikt.

                  (14)

                  På grundval av kommissionens vårprognos 2020 beräknas Frankrikes saldo i de offentliga finanserna vid oförändrad politik uppgå till -9,9 % av BNP 2020 och -4,0 % av BNP 2021. Den offentliga skuldkvoten väntas uppgå till 116,5 % av BNP 2020 och till 111,9 % 2021.

                  (15)

                  Den 20 maj 2020 utfärdade kommissionen en rapport i enlighet med artikel 126.3 i fördraget på grund av Frankrikes bristande efterlevnad av skuldkriteriet 2019 och den planerade överträdelsen av underskottsgränsen på 3 % av BNP 2020. Sammantaget visar kommissionens analys att underskotts- och skuldkriterierna enligt definitionen i fördraget och i förordning (EG) nr 1467/97 inte är uppfyllda.

                  (16)

                  Det franska hälso- och sjukvårdssystemet är effektivt och når goda resultat. Covid-19-krisen har dock visat att det förekommer brister när det gäller systemets beredskap att hantera pandemier. Bristerna omfattar i) svårigheter att säkerställa tillgång på vårdpersonal, kritisk utrustning och personlig skyddsutrustning samt ii) latenta strukturella problem. I det förstnämnda fallet har Frankrike utnyttjat sina reserver av medicinsk och paramedicinsk personal och utrustning, däribland läkarstudenter och pensionerade läkare och sjuksköterskor. Samordningen av insatserna mellan alla delar av hälso- och sjukvårdssystemet är en fortsatt utmaning. De latenta strukturella problemen är följden av bristande investeringar i fysisk infrastruktur och personalresurser, begränsad anpassning av vårdens organisation och ett behov av bättre samordning mellan privata och offentliga aktörer. Problemen förvärras av bestående regionala skillnader. Trots att andelen praktiserande läkare ligger runt unionsgenomsnittet bor till exempel cirka 18 % av Frankrikes befolkning i områden där tillgången till en allmänläkare är begränsad. Det krävs ytterligare beslutsamma insatser för att digitalisera hälso- och sjukvården, en hörnsten i regeringens strategi för att omdana hälso- och sjukvårdssystemet. Covid-19-krisen visar att det är viktigt att bättre utnyttja e-hälsa, särskilt telemedicin, i pandemitider.

                  (17)

                  Covid-19-krisen inverkar negativt på den franska arbetsmarknaden och de sociala förhållandena. Trots att man har vidtagit dämpande åtgärder förväntas arbetslösheten öka till 10,1 % 2020 enligt kommissionens vårprognos 2020, för att sedan minska till 9,7 % 2021. Åtgärderna omfattar en ändring och förlängning av systemet för korttidsarbete, tillfälligt utökade rättigheter för arbetssökande samt åtgärder för att stödja företag och arbetstagare och för att säkerställa att offentlig service och hälso- och sjukvårdssystemet fungerar. Varaktig segmentering på arbetsmarknaden är ett fortsatt orosmoment. Under 2019 var cirka två tredjedelar av nyrekryteringarna korttidsanställningar på mindre än en månad. Andelen korttidsanställningar som övergår i tillsvidareanställningar är bland de lägsta i unionen. Den nya reformen av arbetslöshetsersättningssystemet (Unédic) ska stärka systemets ekonomiska hållbarhet och bidra till att komma till rätta med segmenteringen. Dock har den del av reformen som gäller ersättningsregler lagts på is på grund av covid-19-krisen. Mot bakgrund av det försämrade läget är det viktigt att säkerställa att arbetslöshetsersättning och aktivt sysselsättningsstöd är tillgängliga för alla jobbsökande, oavsett tidigare sysselsättningsstatus. För att ta itu med kompetensglapp och förbättra arbetsmarknadens motståndskraft bör man fortsätta med insatserna för att främja en omfördelning av arbetskraften mellan sektorerna. Före covid-19-pandemin rapporterade arbetsgivarna i allt högre grad att de hade problem med att hitta lämpliga kandidater att anställa, vilket tyder på att kompetensutveckling och omskolning måste uppmuntras. It-branschen är till exempel särskilt drabbad av kompetensbrist, men ändå utgör högskoleutbildade inom it bara 3,5 % av alla högskoleutbildade.

                  (18)

                  Mot bakgrund av covid-19-krisen är det särskilt viktigt att se till att kritisk infrastruktur och den fria rörligheten för varor på den inre marknaden fungerar och att man i samarbete med grannländerna övervakar och ser till att leveranskedjorna fungerar. Därför kommer avskaffandet av exportrestriktioner för vissa läkemedel, som infördes under covid-19-krisen, att bidra till att tillgodose invånarnas behov i hela EU på ett samstämmigt sätt och i en solidarisk anda, förebygga risken för brist och störningar i leveranskedjan och i slutändan bereda väg för en framgångsrik EU-samordnad väg ut ur krisen.

                  (19)

                  Frankrike har antagit många stödordningar för att stödja företagens likviditet, bland annat enligt den tillfälliga ramen för statliga stödåtgärder till stöd för ekonomin under det pågående utbrottet av covid-19 (8). Ett effektivt och ändamålsenligt genomförande av sådana stödordningar är avgörande för att säkerställa att företagen, särskilt de små och medelstora företagen, kan dra nytta av dem. Vid utformningen och genomförandet av åtgärderna måste banksektorns motståndskraft beaktas.

                  (20)

                  Frankrikes övergripande företagsklimat har förbättrats men landet måste fortsätta sitt arbete med att förenkla skattesystemet och minska företagens administrativa börda, särskilt om man vill stödja en effektiv ekonomisk återhämtning på medellång sikt. Enligt kommissionens bedömning, som bekräftades av OECD:s indikatorer för produktmarknadsreglering för 2018, är de lagstadgade restriktionerna i Frankrike fortfarande fler än i andra medlemsstater, särskilt inom företagstjänster, med många reglerade yrken, och inom detaljhandeln, trots att framsteg har gjorts och flera åtgärder har vidtagits inom tjänstesektorn. Som en av de hårdast drabbade sektorerna kommer tjänstesektorn att spela en viktig roll då landet ska ta sig ur och återhämta sig från covid-19-krisen. Att omforma kraven för tillträde till och utövandet av tjänsteverksamhet skulle stimulera innovationsverksamheten, konkurrensen och den yrkesmässiga rörligheten, vilket får positiva ekonomiska effekter totalt sett. Ett flexibelt regelverk kan också få fart på detaljhandeln efter covid-19-pandemin.

                  (21)

                  För att främja den ekonomiska återhämtningen kommer det vara viktigt att tidigarelägga mogna offentliga investeringsprojekt och stimulera privata investeringar, inbegripet genom relevanta reformer. Investeringarna kan gälla prioriteringar som identifierats inom den europeiska gröna given, särskilt initiativ för koldioxidsnåla transporter, förnybar energi och byggnadsrenoveringar. Tillsammans med den digitala omställningen av ekonomin skulle detta kunna stimulera återhämtningen på kort sikt och på medellång sikt i efterdyningarna av covid-19-krisen och föra in Frankrike på en varaktig långsiktig klimatneutral väg samtidigt som man främjar ett tekniskt ledarskap. Det förberedande arbetet med återhämtningsåtgärder kan bygga på Frankrikes nationella energi- och klimatplan, projekt av gemensamt intresse och utvecklingsplaner för infrastruktur. Ytterligare investeringar i energiinfrastruktur, bland annat sammanlänkning av elnät, kan bidra till att förbättra integrationen av EU:s interna energimarknad, samtidigt som konkurrensen ökar och det blir enklare att använda förnybar energi. Programplaneringen för Fonden för en rättvis omställning, som är föremål för ett förslag från kommissionen, för perioden 2021–2027 kan hjälpa Frankrike att hantera en del av de utmaningar som omställningen till en klimatneutral ekonomi innebär, särskilt inom de områden som anges i bilaga D till landsrapporten 2020. Detta skulle ge Frankrike möjlighet att på bästa sätt använda den fonden.

                  (22)

                  Under nedstängningen har digitaliseringen visat sig vara mycket viktig för att upprätthålla tillgången till myndighetsservice, utbildning och medicinska tjänster, och för att upprätthålla den ekonomiska aktiviteten genom distansarbete och e-handel. På medellång sikt erbjuder digitaliseringen fler möjligheter för företagen, särskilt de små och medelstora, att återhämta sig och växa genom att de kommer i kontakt med fler potentiella kunder och kan effektivisera sin produktionsprocess och genom att skapa incitament att vara innovativ. Genom investeringar i digitalisering kan man tillhandahålla adekvat infrastruktur och förbättra den bredare befolkningens digitala kompetens, särskilt den arbetande befolkningens. Genomförandet av Frankrikes plan för mycket snabbt bredband (Plan France Très Haut Débit) verkar gå framåt i tätorterna, men det finns fortsatt stora skillnader i täckningen för mycket snabba nät i andra områden.

                  (23)

                  Frankrike har en stark forskningsbas och potential att medverka i särskilda forsknings- och innovationsåtgärder avseende covid-19-krisen, t.ex. utveckling av vaccin och läkemedel. Covid-19-krisen och dess efterdyningar kräver ett starkare forsknings- och innovationssamarbete mellan den privata och den offentliga sektorn. På medellång sikt kan investeringar i forskning och innovation bana väg för produktivitetsvinster, vilket framhålls av den franska nationella produktivitetsnämnden. Investeringar behövs också inom tillväxtfrämjande sektorer för att företag ska kunna utnyttja de möjligheter som omställningen av den europeiska ekonomin erbjuder.

                  (24)

                  Medan de landsspecifika rekommendationer som anges i denna rekommendation (de landsspecifika rekommendationerna för 2020) är inriktade på hur de socioekonomiska effekterna av covid-19-pandemin ska hanteras och den ekonomiska återhämtningen underlättas, berörde de landsspecifika rekommendationerna för 2019 också reformer som är avgörande för att kunna hantera strukturella utmaningar på medellång och lång sikt. De landsspecifika rekommendationerna för 2019 är fortsatt aktuella och kommer att fortsätta att övervakas inom ramen för nästa års europeiska planeringstermin. Detta inbegriper de landsspecifika rekommendationerna för 2019 avseende investeringsrelaterade ekonomiska strategier. 2019 års landsspecifika rekommendationer bör beaktas i sin helhet vid den strategiska programplaneringen för sammanhållningspolitiska medel efter 2020, inbegripet riskreducerande åtgärder och strategier för att lätta på restriktionerna med avseende på den rådande krisen.

                  (25)

                  Den europeiska planeringsterminen utgör en ram för en kontinuerlig samordning av den ekonomiska politiken och sysselsättningspolitiken i unionen, vilket kan bidra till en hållbar ekonomi. I sina nationella reformprogram för 2020 har medlemsstaterna utvärderat de framsteg som gjorts med genomförandet av FN:s mål för hållbar utveckling. Genom att säkerställa ett fullständigt genomförande av de landsspecifika rekommendationerna för 2020 kommer Frankrike att bidra till att uppnå målen för hållbar utveckling och till de gemensamma insatserna för att säkerställa en konkurrenskraftig hållbarhet i unionen.

                  (26)

                  Det är viktigt med en nära samordning mellan ekonomierna i Ekonomiska och monetära unionen för att man ska kunna åstadkomma en snabb återhämtning från de ekonomiska konsekvenserna av covid-19-pandemin. I egenskap av en medlemsstat som har euron som valuta bör Frankrike säkerställa att dess politik förblir i linje med rekommendationerna för euroområdet 2020 och samordnas med övriga medlemsstater som har euron som valuta samtidigt som den politiska vägledningen från Eurogruppen beaktas.

                  (27)

                  Kommissionen har inom ramen för 2020 års europeiska planeringstermin gjort en omfattande analys av Frankrikes ekonomiska politik och redogjort för den i 2020 års landsrapport. Kommissionen har även bedömt stabilitetsprogrammet för 2020, det nationella reformprogrammet för 2020 och uppföljningen av de landsspecifika rekommendationer Frankrike har fått tidigare år. Kommissionen har beaktat inte bara deras relevans för hållbarheten i finanspolitiken och den socioekonomiska politiken i Frankrike utan också att unionens regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i unionen genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på unionsnivå.

                  (28)

                  Mot bakgrund av denna bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet för 2020, och dess yttrande (9) återspeglas särskilt i rekommendation 1 nedan.

                  (29)

                  Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och denna bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet för 2020 och stabilitetsprogrammet för 2020. I de landsspecifika rekommendationerna för 2020 beaktas behovet av att bekämpa covid-19-pandemin och underlätta den ekonomiska återhämtningen som ett nödvändigt första steg för att möjliggöra en justering av obalanserna. De landsspecifika rekommendationer för 2020 som är direkt inriktade på de makroekonomiska obalanser som kommissionen identifierat enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 återspeglas i rekommendationerna 1, 3 och 4.

            HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Frankrike att 2020 och 2021 vidta följande åtgärder:

                  1.

                  Vidta alla nödvändiga åtgärder, i enlighet med den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten, för att effektivt hantera covid-19-pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. När de ekonomiska förhållandena medger det, driva en finanspolitik som syftar till att nå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas. Stärka hälso- och sjukvårdssystemets resiliens genom att säkerställa tillräcklig tillgång till kritiska medicinska produkter och en balanserad fördelning av vårdpersonal, och genom att investera i e-hälsa.

                  2.

                  Dämpa covid-19-krisens sysselsättningseffekter och sociala effekter, bland annat genom att främja kompetens och aktivt stödja alla arbetssökande.

                  3.

                  Säkerställa ett effektivt genomförande av åtgärder som stöder likviditeten i företagen, i synnerhet de små och medelstora företagen. Tidigarelägga mogna offentliga investeringsprojekt och främja privata investeringar för att stödja den ekonomiska återhämtningen. Inrikta investeringarna på den gröna och digitala omställningen, särskilt hållbara transporter, ren och effektiv produktion och användning av energi, energiinfrastruktur, digital infrastruktur samt forskning och innovation.

                  4.

                  Fortsätta att förenkla lagstiftningen, minska de administrativa bördorna för företagen och förenkla skattesystemet.

         Utfärdad i Bryssel den 20 juli 2020.

               På rådets vägnar

            J. KLOECKNER

               Ordförande

         (1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

         (2)  EUT L 306, 23.11.2011, s. 25.

         (3)  EUT C 301, 5.9.2019, s. 55.

         (4)  Rådets förordning (EG) nr 1467/97 av den 7 juli 1997 om påskyndande och förtydligande av tillämpningen av förfarandet vid alltför stora budgetunderskott (EGT L 209, 2.8.1997, s. 6).

         (5)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/460 av den 30 mars 2020 om ändring av förordningarna (EU) nr 1301/2013, (EU) nr 1303/2013 och (EU) nr 508/2014 vad gäller särskilda åtgärder för att mobilisera investeringar i medlemsstaternas hälso- och sjukvårdssystem samt i andra sektorer av deras ekonomier som reaktion på covid-19-utbrottet (Investeringsinitiativ mot effekter av coronavirus) (EUT L 99, 31.3.2020, s. 5).

         (6)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/558 av den 23 april 2020 om ändring av förordningarna (EU) nr 1301/2013 och (EU) nr 1303/2013 vad gäller särskilda åtgärder för att tillhandahålla extraordinär flexibilitet vid användningen av de europeiska struktur- och investeringsfonderna för att hantera covid-19-utbrottet (EUT L 130, 24.4.2020, s. 1).

         (7)  De primära offentliga nettoutgifterna består av de totala offentliga utgifterna exklusive ränteutgifter, utgifter för unionsprogram som motsvaras fullt ut av inkomster från unionsmedel och icke-diskretionära förändringar i utgifterna för arbetslöshetsförmåner. Nationellt finansierade fasta bruttoinvesteringar är utjämnade över en fyraårsperiod. Diskretionära åtgärder på inkomstsidan eller lagstadgade inkomstökningar är inräknade. Engångsåtgärder på såväl inkomst- som utgiftssidan är avräknade.

         (8)  EUT C 91I, 20.3.2020, s. 1.

         (9)  Enligt artikel 5.2 i förordning (EG) nr 1466/97.


title: Rådets rekommendation av den 20 juli 2020 om Kroatiens nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Kroatiens konvergensprogram 2020 2020/C 282/11

text:
               26.8.2020

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 282/68

      RÅDETS REKOMMENDATION
      av den 20 juli 2020
      om Kroatiens nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Kroatiens konvergensprogram 2020
      (2020/C 282/11)
      EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
      med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,
      med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 9.2,
      med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (2), särskilt artikel 6.1,
      med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,
      med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,
      med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,
      med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,
      med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,
      med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,
      med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och
      av följande skäl:

                  (1)

                  Den 17 december 2019 antog kommissionen den årliga strategin för hållbar tillväxt, som inledde 2020 års europeiska termin för samordningen av den ekonomiska politiken. I den togs vederbörlig hänsyn till den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 17 december 2019 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Kroatien var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning.

                  (2)

                  Landsrapporten 2020 för Kroatien offentliggjordes den 26 februari 2020. Den innehöll en bedömning av Kroatiens framsteg avseende de landsspecifika rekommendationer som rådet antog den 9 juli 2019 (3) (de landsspecifika rekommendationerna för 2019), uppföljningen av tidigare års landsspecifika rekommendationer och Kroatiens framsteg när det gäller att uppnå sina nationella Europa 2020-mål. Den innehöll också en fördjupad granskning enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011, vars resultat också offentliggjordes den 26 februari 2020. Av analysen drog kommissionen slutsatsen att Kroatien har makroekonomiska obalanser som kan kopplas till höga skulder i både privat och offentlig sektor samt till höga utlandsskulder, i en situation med låg potentiell tillväxt.

                  (3)

                  Den 11 mars 2020 klassificerade Världshälsoorganisationen officiellt covid-19-utbrottet som en global pandemi. Pandemin utgör ett allvarligt hot mot folkhälsan för medborgare, samhällen och ekonomier. Den leder till hårt ansatta hälso- och sjukvårdssystem, störningar i de globala leveranskedjorna, volatilitet på finansmarknaderna, kraftig påverkan på konsumentefterfrågan och negativa effekter för olika sektorer. Den hotar människors arbeten och inkomster liksom företagens verksamheter. Pandemin har lett till en kraftig ekonomisk chock som redan har fått allvarliga återverkningar i unionen. Den 13 mars 2020 antog kommissionen ett meddelande om en samordnad ekonomisk reaktion på krisen som omfattar alla aktörer på nationell nivå och unionsnivå.

                  (4)

                  Flera medlemsstater har utlyst undantagstillstånd eller infört nödåtgärder. Nödåtgärderna bör vara strikt proportionella, nödvändiga, tidsbegränsade och i linje med europeiska och internationella standarder. De bör vara föremål för demokratisk tillsyn och oberoende rättslig prövning.

                  (5)

                  Den 20 mars 2020 antog kommissionen ett meddelande om aktivering av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten. Den allmänna undantagsklausulen, som fastställs i artiklarna 5.1, 6.3, 9.1 och 10.3 i förordning (EG) nr 1466/97 och artiklarna 3.5 och 5.2 i rådets förordning (EG) nr 1467/97 (4), underlättar samordningen av budgetpolitiken vid en allvarlig konjunkturnedgång. I sitt meddelande av den 20 mars 2020 ansåg kommissionen, mot bakgrund av den förväntade allvarliga konjunkturnedgången till följd av covid-19-pandemin, att villkoren för att aktivera den allmänna undantagsklausulen var uppfyllda och uppmanade rådet att godkänna denna slutsats. Den 23 mars 2020 instämde medlemsstaternas finansministrar i kommissionens bedömning. De var överens om att den allvarliga ekonomiska nedgången kräver beslutsamma, långtgående och samordnade åtgärder. Aktiveringen av den allmänna undantagsklausulen medger en tillfällig avvikelse från anpassningsbanan mot det medelfristiga budgetmålet, förutsatt att detta inte äventyrar de offentliga finansernas hållbarhet på medellång sikt. När det gäller den korrigerande delen kan rådet, på grundval av en rekommendation från kommissionen, även besluta att anta en reviderad finanspolitisk strategi. Den allmänna undantagsklausulen innebär inte att stabilitets- och tillväxtpaktens förfaranden avbryts. Den tillåter att medlemsstaterna avviker från de budgetkrav som normalt skulle gälla, samtidigt som den ger kommissionen och rådet möjlighet att vidta nödvändiga politiska samordningsåtgärder inom ramen för pakten.

                  (6)

                  Det krävs fortsatta åtgärder för att begränsa och bekämpa spridningen av covid-19-pandemin, stärka de nationella hälso- och sjukvårdssystemens resiliens, mildra de socioekonomiska konsekvenserna av pandemin genom stödåtgärder till företag och hushåll och säkerställa adekvata arbetsmiljöförhållanden så att den ekonomiska verksamheten kan återupptas. Unionen bör använda alla tillgängliga verktyg för att stödja medlemsstaternas insatser inom dessa områden. Samtidigt bör medlemsstaterna och unionen samarbeta för att förbereda de åtgärder som krävs för en återgång till normalt fungerande samhällen och ekonomier och till en hållbar tillväxt, varvid bland annat den gröna och digitala omställningen integreras och lärdomar dras av krisen.

                  (7)

                  Covid-19-krisen har visat på den inre marknadens flexibilitet när det gäller att anpassa sig till extraordinära omständigheter. För att säkerställa en snabb och smidig övergång till återhämtningsfasen och fri rörlighet för varor, tjänster och arbetstagare bör dock de extraordinära åtgärder som hindrar den inre marknaden från att fungera normalt upphävas så snart de inte längre är nödvändiga. Den nuvarande krisen har visat på behovet av krisberedskapsplaner inom hälso- och sjukvården. De centrala inslagen i arbetet med att ta fram mer omfattande krisberedskapsplaner innefattar förbättrade inköpsstrategier, diversifierade leveranskedjor och strategiska reserver av viktig utrustning.

                  (8)

                  Unionslagstiftaren har redan ändrat de relevanta lagstiftningsramarna genom Europaparlamentets och rådets förordningar (EU) 2020/460 (5) och (EU) 2020/558 (6) för att ge medlemsstaterna möjlighet att mobilisera alla outnyttjade resurser från de europeiska struktur- och investeringsfonderna (ESI-fonderna) så att de kan hantera de extraordinära konsekvenserna av covid-19-pandemin. Dessa ändringar kommer att tillhandahålla ytterligare flexibilitet samt förenklade och effektiviserade förfaranden. För att minska trycket på kassaflödena kan medlemsstaterna också dra nytta av en medfinansieringsgrad på 100 % från unionsbudgeten under räkenskapsåret 2020–2021. Kroatien uppmanas att fullt ut utnyttja dessa möjligheter för att hjälpa de personer och sektorer som drabbats hårdast.

                  (9)

                  Covid-19-pandemins socioekonomiska konsekvenser kommer troligtvis att vara avsevärda och ojämnt fördelade mellan Kroatiens regioner på grund av olika specialiseringsmönster. Kustregionerna och de öar som är kraftigt beroende av turism kommer att drabbas särskilt hårt. Den nuvarande situationen kräver därför riktade politiska insatser.

                  (10)

                  Den 30 april 2020 lade Kroatien fram sitt nationella reformprogram för 2020 och sitt konvergensprogram för samma år. De två programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas.

                  (11)

                  Kroatien omfattas för närvarande av stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del och av skuldkriteriet.

                  (12)

                  Enligt konvergensprogrammet för 2020 planerar regeringen en försämring av det samlade saldot i de offentliga finanserna från ett överskott på 0,4 % av bruttonationalprodukten (BNP) 2019 till ett underskott på 6,8 % av BNP 2020, och sedan en förbättring till ett underskott på 2,4 % av BNP 2021. Efter att ha sjunkit till 73,2 % av BNP 2019 väntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP öka till 86,7 % 2020 enligt konvergensprogrammet för 2020. De makroekonomiska och finanspolitiska prognoserna påverkas av stor osäkerhet på grund av covid-19-pandemin.

                  (13)

                  Som svar på covid-19-pandemin, och som del av en samordnad unionsstrategi, har Kroatien antagit budgetåtgärder i god tid för att öka kapaciteten i sitt hälso- och sjukvårdssystem, begränsa pandemin och hjälpa de personer och företag som drabbats hårdast. Enligt konvergensprogrammet för 2020 uppgår dessa budgetåtgärder till 2,8 % av BNP. De två viktigaste åtgärderna är bidragen till företag för att de ska kunna behålla sina anställda och skattebefrielse som beviljas de värst drabbade företagen. Dessutom har Kroatien antagit åtgärder som, även om de inte har någon direkt budgetpåverkan, kommer att bidra till att tillhandahålla likviditetsstöd till företagen och som enligt stabilitetsprogrammet för 2020 uppskattas till 1,3 % av BNP. Åtgärderna inbegriper uppskov med betalning av privatpersoners och företags inkomstskatter och sociala avgifter. Sammantaget ligger de åtgärder som Kroatien har vidtagit i linje med riktlinjerna i kommissionens meddelande av den 13 mars 2020. Ett fullständigt genomförande av nödåtgärderna och de finanspolitiska stödåtgärderna, följt av en omläggning av finanspolitikens inriktning mot att uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt när det ekonomiska läget medger detta, kommer att bidra till att bevara hållbarheten i de offentliga finanserna på medellång sikt.

                  (14)

                  På grundval av kommissionens vårprognos 2020 beräknas Kroatiens saldo i de offentliga finanserna vid oförändrad politik uppgå till -7,1 % av BNP 2020 och -2,2 % av BNP 2021. Den offentliga skuldkvoten beräknas uppgå till 88,6 % av BNP 2020 och till 83,4 % 2021.

                  (15)

                  Den 20 maj 2020 utfärdade kommissionen en rapport i enlighet med artikel 126.3 i fördraget på grund av Kroatiens planerade överträdelse av underskottsgränsen på 3 % av BNP 2020. Sammantaget visar kommissionens analys att underskottskriteriet enligt definitionen i fördraget och i förordning (EG) nr 1467/97 inte är uppfyllt.

                  (16)

                  Som svar på covid-19-pandemin vidtog Kroatien snabbt långtgående åtgärder för att skydda invånarna och begränsa virusets spridning. Pandemin (och åtgärder för att begränsa spridningen) ledde till allvarliga störningar i företagens verksamheter, vilket hade negativa effekter på arbetsmarknaden. BNP i fasta priser beräknas minska med 9,1 % 2020 och sedan öka med 7,5 % 2021, medan arbetslösheten beräknas öka till 10,2 % 2020 och förbättras till 7,4 % 2021, enligt kommissionens vårprognos 2020. Turismsektorn, som utgör en betydande andel av Kroatiens ekonomi, kommer att påverkas kraftigt. Kroatien har också samtidigt behövt hantera effekterna av en kraftig jordbävning som inträffade i Zagreb den 22 mars 2020. I syfte att dämpa de negativa effekterna på ekonomin vidtog Kroatien ett antal ambitiösa åtgärder, däribland lönestödsåtgärder, befrielse från och uppskov med skatter och sociala avgifter, stöd till små och medelstora företag, ytterligare garantier för exportförsäkringar och moratorier på amortering av lån samt särskilda åtgärder för turism och andra hårt drabbade sektorer.

                  (17)

                  Covid-19-pandemin prövar det kroatiska hälso- och sjukvårdssystemets resiliens. Även om tillgången till hälso- och sjukvård generellt är god i Kroatien är omfattningen av medicinska behov som inte kan tillgodoses på grund av avstånd bland de största i EU. En mer balanserad geografisk spridning av vårdpersonal och vårdinrättningar skulle ge bättre tillgång till hälso- och sjukvård. Det finns utrymme för förbättringar i fråga om ansvarsuppdelningen mellan staten och regionala myndigheter vad gäller vårdinrättningar i Kroatien. Staten måste täcka skulderna för sjukhus som ägs av regioner, men har begränsade möjligheter att påverka hur sjukhusen förvaltas. Ett närmare samarbete mellan staten och regionerna är viktigt för att säkerställa tillgången till kritiska medicinska produkter och för att kunna vidta åtgärder för att begränsa spridningen av covid-19. Användningen av e-hälsoverktyg innebär att direkta kontakter mellan vårdpersonal och patienter kan minskas, vilket också minskar risken för smittspridning. Användningen av e-recept är utbredd men bara en liten andel av remisser och patientjournaler är digital.

                  (18)

                  Till följd av den ekonomiska nedgången har arbetsgivare haft svårigheter att betala ut löner, vilket väntas leda till högre arbetslöshet och fattigdomsnivåer, med ännu större territoriella skillnader. Traditionellt sett har deltagandet i aktiva arbetsmarknadsåtgärder varit mycket lågt, men under rådande omständigheter har den typen av program fått en mer framskjuten plats. För att kunna ge stöd till arbetsgivare och minimera antalet uppsägningar, bör sådana åtgärder utökas, vilket även gäller andra tidsbegränsade stödordningar, särskilt system för korttidsarbete. På kort sikt bevaras arbetstillfällen men på medellång finns det utrymme att bli bättre på att uppskatta arbetsmarknadens behov under återhämtningsfasen. De kroatiska offentliga arbetsförmedlingarna bör öka sina insatser för att hjälpa arbetskraften att förvärva lämpliga färdigheter (t.ex. digital kompetens), utarbeta strategier för att nå dem som står utanför arbetskraften och bidra till att bekämpa svart arbete genom att främja formell anställning. Arbetslöshetsersättningen ger inget adekvat skyddsnät för uppsagda arbetstagare, eftersom den omfattar få och nivån är låg. Inte heller den garanterade minimiinkomsten kan minska fattigdomen i någon större utsträckning, mot bakgrund av höga nivåer av fattigdom och social utestängning, territoriella skillnader och riskfaktorer med koppling till ålder, kön och funktionsnedsättningar.

                  (19)

                  Internetförbindelsernas bristande tillförlitlighet är ett problem. Det råder inte någon utbredd tillgång till höghastighetsinternet i kroatiska hushåll. Omkring 70 % av hushållen har fast bredband och endast 6 % av dem har fast bredband med minst 100 Mbit/s. Särskilt på landsbygden kan detta vara ett hinder för distansarbete och distansutbildning, i synnerhet bland utsatta grupper, t.ex. studenter från familjer med sämre förutsättningar eller personer med funktionsnedsättning. Dessa grupper löper risk att bli utestängda vid den plötsliga övergången till ett mer digitaliserat samhälle. Alternativa arbetsformer där digital teknik utnyttjas bör utökas, i nära samarbete med arbetsmarknadens parter, eftersom andelen arbetstagare som arbetar på distans (6–7 %) endast uppgår till hälften av unionsgenomsnittet.

                  (20)

                  Bristen på arbetskraft har kontinuerligt påverkat vissa sektorer i ekonomin, främst på grund av kompetensbrist. Genom att främja förvärvandet av lämpliga färdigheter, däribland digital kompetens, under den grundläggande utbildningen och senare genom omskolning och kompetenshöjning, kan produktiviteten öka och kompetensbristen åtgärdas. Utbildningssystemets kvalitet och förmåga till inkludering måste förbättras på alla nivåer och läroplansreformen måste fortsätta. Det har redan visat sig vara värdefullt att införa digital utbildning under covid-19-krisen, men det behövs ytterligare utveckling av infrastruktur och material för digital utbildning och av den digitala kompetensen hos lärare, elever och studenter.

                  (21)

                  Kroatien bör stödja det fortsatta flödet av krediter och annan finansiering, däribland finansiering från andra källor än banker, till bärkraftiga låntagare som påverkas negativt av covid-19-krisen. Kroatien har antagit ett antal stimulans- och stödordningar för små och medelstora företag. Insatserna bör fortsätta, i syfte att bidra med snabbt och fortsatt likviditetsstöd till företagen genom lån och garantier, särskilt statliga garantier, med ett fokus på små och medelstora företag, för att övervinna krisen och underlätta återhämtningen. Företagen i Kroatien är i hög grad beroende av banklån och kassaflöden för att kunna tillgodose sina finansieringsbehov. Banksystemet bör få stöd i form av garantier för att kunna ge ny finansiering till små och medelstora företag och förbättra tillgången till finansiering. Vid utformningen och genomförandet av dessa åtgärder måste banksektorns motståndskraft beaktas. Företagens likviditet har också förbättrats genom att de har befriats från eller fått uppskov med att betala skatt och sociala avgifter.

                  (22)

                  Det har gjorts förnyade ansträngningar för att minska den administrativa bördan och regelbördan. Men generellt begränsas företagens verksamheter fortfarande av en fortsatt betungande regelbörda och administrativ börda, t.ex. i fråga om tillstånd, rapporteringskrav (i viss utsträckning) och skatteförfaranden. Identifieringen av de administrativa och ekonomiska bördorna går framåt, genom samråd med berörda parter och via en särskild webbplats. Dessutom ska åtgärder vidtas för att minska de mest betungande skyldigheterna. Ett smidigt tillträde till och utövande av yrken, genom effektivisering av regelverk och administrativa förfaranden, är också viktigt, särskilt för små och medelstora företag och mikroföretag, inbegripet egenföretagare. En översyn av skatteliknande avgifter har utförts och regeringen antog en första handlingsplan i maj 2020.

                  (23)

                  För att främja den ekonomiska återhämtningen kommer det att vara viktigt att tidigarelägga mogna offentliga investeringsprojekt och stimulera privata investeringar, inbegripet genom relevanta reformer. Kroatien bör arbeta för investeringar i tillväxtfrämjande sektorer som bidrar till den gröna och digitala omställningen. En modern och stabil digital infrastruktur är helt centralt för den digitala omvandlingen av offentlig förvaltning och företag. Mot bakgrund av den digitala omställningen är investeringar i nät med mycket hög kapacitet, däribland 5G, en nödvändig förutsättning. Investeringarna ska bidra till Kroatiens mål för minskade koldioxidutsläpp och energiomställning, enligt beskrivning i landets nationella energi- och klimatplan. Det finns särskilt utrymme och möjlighet för Kroatien att investera i hållbara stadstransporter och järnvägstransporter, energieffektivitet, förnybara energikällor och miljöinfrastruktur. När det gäller vattenförvaltning och avfallshantering ligger Kroatien dessutom avsevärt under unionsgenomsnittet, och det krävs investeringar för att upprätthålla Kroatiens ekonomiska utveckling. Programplaneringen för Fonden för en rättvis omställning, som är föremål för ett förslag från kommissionen, för perioden 2021–2027 kan hjälpa Kroatien att hantera en del av de utmaningar som omställningen till en klimatneutral ekonomi innebär, särskilt inom de områden som anges i bilaga D till landsrapporten 2020. Detta skulle ge Kroatien möjlighet att på bästa sätt använda den fonden.

                  (24)

                  Den offentliga förvaltningens effektivitet i Kroatien ligger under unionsgenomsnittet. Låg kapacitet när det gäller att utforma och genomföra politiska åtgärder och projekt är ett hinder för ändamålsenlighet och snabbhet, bland annat när det gäller genomförandet av ESI-fonderna, som innebär att Kroatien har stor möjlighet att dämpa krisens effekter och bidra till den ekonomiska återhämtningen. Men det görs inga framsteg vad gäller genomförandet av det nya systemet för strategisk planering, eller den aviserade nationella strategin för utveckling. Det råder också avsevärd territoriell fragmentering i den offentliga förvaltningen och finns en obalans mellan ansvar och resurser på lokal nivå. Detta bidrar till ojämn kvalitet på de offentliga tjänster som tillhandahålls i landet och ökar de administrativa kostnaderna.

                  (25)

                  Betydande eftersläpning och utdragna förfaranden i civilrättsliga och handelsrättsliga mål fortsätter att påverka företagsklimatet och effektiva lösningar av insolvensförfaranden, medan problem med kvalitet och effektivitet i straffrättskipningen är ett hinder i kampen mot ekonomiska brott. Det har gjorts framsteg i fråga om att lösa de äldsta pågående domstolsärendena och att använda elektronisk kommunikation i domstolarna, men det finns fortfarande utrymme för förbättringar.

                  (26)

                  Medan de landsspecifika rekommendationer som anges i denna rekommendation (de landsspecifika rekommendationerna för 2020) är inriktade på hur de socioekonomiska effekterna av covid-19-pandemin ska hanteras och den ekonomiska återhämtningen underlättas, berörde de landsspecifika rekommendationerna för 2019 också reformer som är avgörande för att kunna hantera strukturella utmaningar på medellång och lång sikt. De landsspecifika rekommendationerna för 2019 är fortsatt aktuella och kommer att fortsätta att övervakas inom ramen för nästa års europeiska planeringstermin. Detta gäller även de landsspecifika rekommendationerna för 2019 avseende investeringsrelaterade ekonomiska strategier. 2019 års landsspecifika rekommendationer bör beaktas i sin helhet vid den strategiska programplaneringen för sammanhållningspolitiska medel efter 2020, inbegripet riskreducerande åtgärder och strategier för att lätta på restriktionerna med avseende på den rådande krisen.

                  (27)

                  Kroatiens finanssektor är välkapitaliserad och lönsam, samtidigt som tillgångskvaliteten i banksektorn har förbättrats på senare år. Men finansinstituten kommer sannolikt att utsättas för vissa påfrestningar med tanke på deras exponeringar för de sektorer som påverkas mest av covid-19-pandemin. Åtgärder har vidtagits för att minska den negativa effekten av restriktionerna på företagen. Det är av avgörande betydelse att restriktionerna är tillfälliga och endast gäller under pandemin samt adekvata i fråga om att hjälpa företag med ekonomiska svårigheter att åter bli lönsamma. En sådan strategi kommer att hjälpa företagen utan att undergräva de framsteg som Kroatien har gjort vad gäller att förbättra stabiliteten i sin finanssektor.

                  (28)

                  Det är viktigt att fortsätta arbetet med att förstärka ramen för att förebygga och bestraffa korruption, för att säkerställa en återhämning efter covid-19-krisen och uppnå en effektiv, ansvarstagande och transparent fördelning och distribution av medel och resurser. Flera handlingsplaner har genomförts till viss del men det är fortfarande vanligt med korruption och intressekonflikter i företagen. Det krävs ytterligare insatser som syftar till att stärka ramen för att förebygga och bestraffa korruption, för att säkerställa en transparent och effektiv användning av offentliga medel. Det behövs mer verkningsfulla verktyg för att förebygga och bestraffa korruption, särskilt på lokal nivå. Behovet av förbättrade tillsynsmekanismer för lokala tjänstemän och utnämnda befattningshavare i lokala offentliga företag kvarstår, liksom behovet av att säkerställa att kommissionen för hantering av intressekonflikter kan utföra sin centrala förebyggande uppgift. Initiativ i syfte att öka transparensen, t.ex. offentliggörande av domares och åklagares tillgångar, väntas under 2020.

                  (29)

                  Den europeiska planeringsterminen utgör en ram för en kontinuerlig samordning av den ekonomiska politiken och sysselsättningspolitiken i unionen, vilket kan bidra till en hållbar ekonomi. I sina nationella reformprogram för 2020 har medlemsstaterna utvärderat de framsteg som gjorts med genomförandet av FN:s mål för hållbar utveckling. Genom att säkerställa ett fullständigt genomförande av de landsspecifika rekommendationerna för 2020 kommer Kroatien att bidra till att uppnå målen för hållbar utveckling och till de gemensamma insatserna för att säkerställa en konkurrenskraftig hållbarhet i unionen.

                  (30)

                  Kommissionen har inom ramen för 2020 års europeiska planeringstermin gjort en omfattande analys av Kroatiens ekonomiska politik och redogjort för den i 2020 års landsrapport. Kommissionen har även bedömt konvergensprogrammet för 2020, det nationella reformprogrammet för 2020 och uppföljningen av de landsspecifika rekommendationer Kroatien har fått tidigare år. Kommissionen har beaktat inte bara deras relevans för hållbarheten i finanspolitiken och den socioekonomiska politiken i Kroatien utan också att unionens regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i unionen genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på unionsnivå.

                  (31)

                  Mot bakgrund av denna bedömning har rådet granskat konvergensprogrammet för 2020, och dess yttrande (7) återspeglas särskilt i rekommendation 1 nedan.

                  (32)

                  Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och denna bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet för 2020 och konvergensprogrammet för 2020. I de landsspecifika rekommendationerna för 2020 beaktas behovet av att bekämpa covid-19-pandemin och underlätta den ekonomiska återhämtningen som ett nödvändigt första steg för att möjliggöra en justering av obalanserna. De landsspecifika rekommendationer för 2020 som direkt behandlar de makroekonomiska obalanser som konstaterats av kommissionen i enlighet med artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 återspeglas i rekommendationerna 1, 2, 3 och 4 nedan.

            HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Kroatien att 2020 och 2021 vidta följande åtgärder:

                  1.

                  Vidta alla nödvändiga åtgärder, i enlighet med den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten, för att effektivt hantera covid-19-pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. När de ekonomiska förhållandena medger det, driva en finanspolitik som syftar till att nå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas. Stärka hälso- och sjukvårdssystemens resiliens. Främja en balanserad geografisk fördelning av vårdpersonal och vårdinrättningar, närmare samarbete mellan alla förvaltningsnivåer och investeringar i e-hälsa.

                  2.

                  Förstärka arbetsmarknadsåtgärder och arbetsmarknadens institutioner och förbättra nivåerna för arbetslöshetsförmåner och minimiinkomstsystem. Öka tillgången till digital infrastruktur och digitala tjänster. Främja kompetensutveckling.

                  3.

                  Upprätthålla åtgärder för att tillhandahålla likviditet till små och medelstora företag och egenföretagare. Minska skatteliknande avgifter och inskränkningar ytterligare när det gäller reglering av produkt- och tjänstemarknader. Tidigarelägga mogna offentliga investeringsprojekt och främja privata investeringar för att stödja den ekonomiska återhämtningen. Inrikta investeringarna på den gröna och digitala omställningen, särskilt på miljöinfrastruktur, hållbara stadstransporter och järnvägstransporter, ren och effektiv produktion och användning av energi samt höghastighetsbredband.

                  4.

                  Förstärka den offentliga förvaltningens kapacitet och effektivitet i fråga om att utforma och genomföra offentliga projekt och politiska åtgärder på central och lokal nivå. Förbättra effektiviteten i rättsväsendet.

         Utfärdad i Bryssel den 20 juli 2020.

               På rådets vägnar

            J. KLOECKNER

               Ordförande

         (1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

         (2)  EUT L 306, 23.11.2011, s. 25.

         (3)  EUT C 301, 5.9.2019, s. 64.

         (4)  Rådets förordning (EG) nr 1467/97 av den 7 juli 1997 om påskyndande och förtydligande av tillämpningen av förfarandet vid alltför stora budgetunderskott (EGT L 209, 2.8.1997, s. 6).

         (5)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/460 av den 30 mars 2020 om ändring av förordningarna (EU) nr 1301/2013, (EU) nr 1303/2013 och (EU) nr 508/2014 vad gäller särskilda åtgärder för att mobilisera investeringar i medlemsstaternas hälso- och sjukvårdssystem samt i andra sektorer av deras ekonomier som reaktion på covid-19-utbrottet (Investeringsinitiativ mot effekter av coronavirus) (EUT L 99, 31.3.2020, s. 5).

         (6)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/558 av den 23 april 2020 om ändring av förordningarna (EU) nr 1301/2013 och (EU) nr 1303/2013 vad gäller särskilda åtgärder för att tillhandahålla extraordinär flexibilitet vid användningen av de europeiska struktur- och investeringsfonderna för att hantera covid-19-utbrottet (EUT L 130, 24.4.2020, s. 1).

         (7)  Enligt artikel 9.2 i förordning (EG) nr 1466/97.