Viktigt rättsligt meddelande

|

52005SC0232

Rekommendation till rådets yttrande enligt artikel 9.3 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Litauens uppdaterade konvergensprogram, 2004-2007  /* SEK/2005/0232 slutlig */

	Bryssel den 16.2.2005SEK(2005) 232 slutligRekommendation tillRÅDETS YTTRANDEenligt artikel 9.3 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Litauens uppdaterade konvergensprogram, 2004-2007(framlagt av kommissionen)  MOTIVERINGGenom rådets förordning (EG) nr 1466/97 om förstärkning av övervakningen och samordningen av den offentliga sektorns finanser[1] fastställs att icke-deltagande medlemsstater, dvs. sådana som inte infört den gemensamma valutan, skall lägga fram konvergensprogram till rådet och kommissionen. Rådet skall enligt artikel 9 i förordningen granska dessa program på grundval av de bedömningar som gjorts av kommissionen och av den kommitté som inrättats genom artikel 114 i fördraget (Ekonomiska och finansiella kommittén). På grundval av kommissionens rekommendation och efter yttrande från Ekonomiska och finansiella kommittén skall rådet lägga fram ett yttrande sedan programmet granskats. Enligt förordningen skall medlemsstaterna årligen lägga fram uppdaterade program, som också kan granskas av rådet enligt samma förfaranden.De tio länder som anslöt sig till EU den 1 maj 2004 deltar inte i valutasamarbetet. De har åtagit sig att överlämna sina konvergensprogram senast den 15 maj 2004 och en första uppdatering av dem mot slutet av år 2004.Litauens första konvergensprogram, som omfattar perioden 2004–2007, lades fram den 14 maj 2004 och granskades av rådet den 5 juli. Litauen lade fram en uppdatering av stabiliseringsprogrammet den 14 januari 2005. Kommissionen har gjort en teknisk utvärdering av denna uppdatering med beaktande av uppgifterna i kommissionens höstprognoser från 2004, uppförandekoden[2], den gemensamt överenskomna metodiken för beräkning av den potentiella produktionen, rekommendationerna i de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken 2003-2005 och de principer som fastställs i kommissionens meddelande till rådet och Europaparlamentet av den 27 november 2002 om bättre samordning av finanspolitiken[3]. Utvärderingen ger anledning till följande synpunkter:-  Enligt det makroekonomiska scenariot förväntas den reala BNP-tillväxten 2004 och 2005 bli 6,5 % och sedan steg för steg sjunka till 6,0 % år 2007. Jämfört med programmet från maj 2004 har tillväxten skrivits ned för hela programperioden. Produktionstillväxten beräknas ha varit lägre 2004 än vad som förväntades i kommissionens höstprognos från samma år. Den tillväxt som förutses för 2005 och 2006 är något högre än vad som anges i kommissionens höstprognos. För 2007 ligger den beräknade potentiella produktionstillväxten något över kommissionens beräkning. Utifrån de uppgifter som just nu finns tillgängliga kan programmets scenario betraktas som rimligt.-  Inflationen beräknad på KPI har räknats upp för hela programperioden. Den låg 2004 på 1,2 % och förväntas bli 2,9 % år 2005, 2,5 % år 2006 och 2,9 % år 2007. Den litauiska valutan anslöts till ERM II i juni 2004 med ett ensidigt åtagande att behålla sedelfondssystemet. Valutan har inte avvikit från sin centralkurs gentemot euron. De medellånga räntorna har tenderat att sjunka under 2004 och fluktuerar inom 0,65 procentenheter över nivån i euroområdet men med perioder av betydligt mindre skillnader. Litauen siktar på att vara redo för att införa euron i början av 2007.-  Det viktigaste målet för finanspolitiken på medellång sikt är att närma sig balans över konjunkturcyklerna i de offentliga finanserna. I programmet förutses underskottet i de offentliga finanserna 2005 stanna kvar på 2,5 % av BNP men därefter gradvis sjunka till 1,5 % år 2007. Tidsförloppet för det primära underskottet är mycket likartat och förbättras gradvis från 1,5 % av BNP år 2004 till 0,5 % år 2007. Konsolideringen kommer enligt planerna att uppnås främst genom en inkomstökning från en låg utgångspunkt, och från 2005 kommer utgiftssidan också att bidra. Inkomsterna förväntas stiga från 33 % av BNP år 2004 till 34,5 % år 2007, främst tack vare större finansiella överföringar från EU, införande av nya skatter och förstärkt skatteuppbörd. De offentliga utgifterna förväntas stiga med 0,5 % av BNP under samma period, främst på grund av en kraftig ökning av kapitalutgifterna i samband med EU-projekt och ”övriga” utgifter, där den största delen utgörs av överföringar till EU-budgeten och kostnaderna för pensionsreformen[4]. Dessa ökningar kommer delvis att kompenseras genom en minskning av konsumtion, överföringar och räntebetalningar. Man genomför nu ett betydande offentligt investeringsprogram, varigenom de offentliga investeringarna stiger från 3,4 % av BNP 2004 till 5 % år 2007, så att genomsnittskvoten för de offentliga investeringarna under programperioden blir ungefär 4,6 % av BNP. Det offentliga underskottet för 2004 beräknas ha blivit mindre än vad som budgeterades i programmet från maj 2004, tack vare att inkomsterna blev bättre än väntat. Målen för åren 2005–2007 står kvar trots en avsevärd nedskrivning av BNP-tillväxten.-  Riskerna i samband med de finanspolitiska beräkningarna i programmet förefaller i stort sett vara väl balanserade. Regeringen har lyckats väl med att uppfylla de finanspolitiska målen de senaste åren. De nya antagandena om tillväxt är försiktigare än de som ställdes upp i majprogrammet, och riskerna för en negativ makroekonomisk utveckling verkar vara mer begränsade. Den största risken i samband med de finanspolitiska beräkningarna hänger samman med osäkerheten om tillämpningen av de detaljerade åtgärder som anges i programmet. Särskilt kan målet för skatteinkomsterna 2005 bli svårt att nå om man inte inför en åtgärd för att kompensera för avskaffandet av vägskatten. För att minska de utgiftsökningar i slutet av året som förut var en vanlig praxis i budgetgenomförandet och som förhindrade en snabbare konsolidering av de offentliga finanserna, är det avgörande att inkomster som överstiger målen i budgetförslaget och outnyttjade samfinansieringsmedel avsedda för minskning av underskottet används på det sätt som planerats. Andra risker hänger samman med de relativt osäkra kostnaderna för pensionsreformen, de höga befintliga ansvarsförbindelserna, budgeteftersläpningarna, skyldigheter i samband med återlämnande av besparingar och fast egendom och utgifter i samband med avvecklingen av kärnkraftverket i Ingalina.-  Mot bakgrund av denna riskbedömning har den finanspolitiska inriktningen i programmet kanske inte någon tillräcklig säkerhetsmarginal för att inte tröskelvärdet för underskottet på 3 % av BNP skall överskridas vid normala konjunktursvängningar under hela programperioden, särskilt 2005, och för att på medellång sikt ha offentliga finanser nära balans. Med tanke på de goda ekonomiska resultaten och det stora underskottet i betalningsbalansen verkar de finanspolitiska målen inte särskilt högt ställda, också med tanke på en eventuell risk för överhettning.-  Enligt programmet beräknas skuldkvoten inledningsvis öka med 0,8 procentenheter under 2004, främst på grund av ökningen av underskottet i de offentliga finanserna under året. Kvoten väntas minska under den återstående perioden av programmet och stanna vid cirka 20,1 % under 2007. Regeringen planerar att på medellång sikt minska volymen av statsgaranterade lån från 2 % av BNP till 1,2 %. Sedan 2003 har inga nya lånegarantier utfärdats.-  I programmet ges en översikt över regeringens strukturreformer som är inriktade på pensioner, hälso- och sjukvård, jordbruk och produktmarknader. Pensions- och sjukvårdsreformerna förväntas komma att förbättra systemens effektivitet och de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet, men på medellång sikt råder en viss osäkerhet om kostnaderna. Åtgärder föreslås för att skapa en bättre balans mellan skatter på kapital och på arbete (genom att skattetrycket på kapital sänks) och för att förbättra utgiftskontrollen och utgifternas effektivitet.-  Litauen förefaller befinna sig i ett relativt gynnsamt läge när det gäller de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet, för vilka den beräknade budgetmässiga kostnaden på grund av befolkningens ökande medelålder utgör en viktig faktor. Den relativt låga skuldkvoten och den reform av pensionssystemet som inletts med införandet av pensionsfonderna kommer att bidra till att den ökande medelålderns belastning på de offentliga finanserna begränsas. Den strategi som dras upp i programmet är grundad på ett begränsat underskott i finanserna på medellång sikt och pensionsreformens inverkan på lång sikt. De risker som hänför sig till kostnaderna för pensionsreformen och de befintliga ansvarsförbindelserna måste emellertid övervakas. För övrigt kan reformerna på sjukvårdsområdet komma att medföra högre utgifter. Litauen har en ganska låg skattekvot, och en skattehöjning skulle kunna överbrygga det hållbarhetsgap som uppstår på lång sikt.-  Sammanfattningsvis överensstämmer den ekonomiska politik som presenteras i uppdateringen i stort med de landsspecifika allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken på området för de offentliga finanserna. Det finns åtgärder för att använda intäkter som överskrider prognoserna och besparingar i budgeterade medel till projekt som medfinansieras av EU till att minska det offentliga underskottet och begränsa överskridanden av utgiftstak. Dessa åtgärder gäller dock inte besparingar på områden där det inte förekommer samfinansiering med EU.Med utgångspunkt från denna bedömning är det lämpligt att Litauen:(i) gör fortsatta framsteg för att närma sig balans i de offentliga finanserna, särskilt med tanke på det nuvarande budgetunderskottet och det starka trycket på den inhemska efterfrågan, som stärks av den kraftiga kreditexpansionen,(ii) strikt genomför 2005 års budget för att minska risken för ett överskridande av referensvärdet 3 %, och(iii) använder inkomster som överskrider prognoserna och tilläggsinkomster samt outnyttjade utgiftsanslag till minskning av underskottet.Med utgångspunkt i denna bedömning har kommissionen antagit den bifogade rekommendationen till rådets yttrande över Litauens uppdaterade konvergensprogram och överlämnar den till rådet.Rekommendation tillRÅDETS YTTRANDEenligt artikel 9.3 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Litauens uppdaterade konvergensprogram, 2004-2007EUROPEISKA UNIONENS RÅD AVGER FÖLJANDE YTTRANDEmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken[5], särskilt artikel 9.3 i denna,med beaktande av kommissionens rekommendation, ochefter att ha hört Ekonomiska och finansiella kommittén.HÄRIGENOM FRAMFÖRS FÖLJANDE.1.  Den [8 mars 2005] granskade rådet Litauens konvergensprogram, som omfattar perioden 2004–2007. Programmet uppfyller i stort uppgiftskraven i den omarbetade ”uppförandekoden om stabilitets- och konvergensprogrammens innehåll och utformning”. Vissa uppgifter som krävs beträffande utvecklingen i omvärlden är inte tillgängliga och några frivilliga uppgifter lämnas inte, men det försvårar inte bedömningen av programmet. Litauen uppmanas att komplettera uppgifterna enligt kraven i uppförandekoden.2.  Enligt det makroekonomiska scenario som ligger till grund för programmet beräknas den reala BNP-tillväxten minska från 6,5 % år 2004 till i genomsnitt 6,2 % resten av programperioden. På grundval av nu tillgänglig information förefaller detta scenario avspegla rimliga tillväxtantaganden. Programmets inflationsprognoser förefaller realistiska, även om prognosen för 2006 verkar vara i underkant.3.  Det viktigaste målet för finanspolitiken på medellång sikt är att närma sig balans över konjunkturcyklerna i de offentliga finanserna. I programmet förutses underskottet i de offentliga finanserna 2005 ligga kvar på 2,5 % av BNP men därefter gradvis sjunka till 1,5 % år 2007. Det primära underskottet väntas förbättras marginellt från 1,5 % av BNP 2004 till 1,4 % år 2005 och sedan gradvis minska till 0,5 % år 2007. Konsolideringen kommer enligt planerna att uppnås främst genom en inkomstökning från en låg utgångspunkt, och från 2005 kommer utgiftssidan också att bidra. Inkomsterna väntas öka från 33 % av BNP 2004 till 34,5 % år 2007 efter en topp år 2006. Utgifterna beräknas i början stiga från 35,5 % av BNP 2004 till 36,9 % år 2005 och sedan gradvis sjunka till 36 % år 2007. Man genomför nu ett betydande offentligt investeringsprogram, varigenom de offentliga investeringarna stiger från 3,4 % av BNP 2004 till 5 % år 2007, så att genomsnittskvoten för de offentliga investeringarna under programperioden blir ungefär 4,6 % av BNP, vilket skall jämföras med ett EU-genomsnitt på 2,4 % av BNP 2004. Det offentliga underskottet för 2004 beräknas ha blivit mindre än vad som budgeterades i programmet från maj 2004. Målen för åren 2005–2007 står kvar trots en avsevärd nedskrivning av BNP-tillväxten.4.  Riskerna i samband med de finanspolitiska beräkningarna i programmet förefaller i stort sett vara väl balanserade. Regeringen har lyckats väl med att uppfylla de finanspolitiska målen de senaste åren. De nya tillväxtantagandena är försiktiga och riskerna för en negativ makroekonomisk utveckling verkar vara begränsade. Den största risken i samband med de finanspolitiska beräkningarna hänger samman med osäkerheten om tillämpningen av de finanspolitiska åtgärder som anges i programmet. Särskilt kan målet för skatteinkomsterna 2005 bli svårt att nå om man inte inför en åtgärd för att kompensera för avskaffandet av vägskatten. Om de åtgärder som planeras för att begränsa överskridanden av utgiftstak inte genomförs kan det komma att hota de finanspolitiska målen under programperioden. Andra risker hänger samman med de relativt osäkra kostnaderna för pensionsreformen, de höga befintliga ansvarsförbindelserna, budgeteftersläpningarna, skyldigheter i samband med återlämnande av besparingar och fast egendom och utgifter i samband med avvecklingen av kärnkraftverket i Ingalina.5.  Mot bakgrund av denna riskbedömning förefaller inte den finanspolitik som redovisas i programmet ge tillräckliga säkerhetsmarginaler mot ett överskridande av referensvärdet på 3 % av BNP under normala makroekonomiska fluktuationer under hela programperioden och särskilt inte 2005. Den verkar inte heller räcka till för att säkra att stabilitets- och tillväxtpaktens medelsiktiga mål – offentliga finanser som är nära balans – kan nås.6.  Skuldkvoten beräknas ha uppgått till 20,1% av BNP 2004, betydligt under fördragets referensvärde på 60 % av BNP. Enligt programmet kommer skuldkvoten år 2007 att stå kvar på samma nivå efter en topp på 20,9 % år 2005.7.  Litauen förefaller befinna sig i ett relativt gynnsamt läge när det gäller de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet, för vilka den beräknade budgetmässiga kostnaden på grund av befolkningens ökande medelålder utgör en viktig faktor. Den relativt låga skuldkvoten och den reform av pensionssystemet som inletts med införandet av pensionsfonderna kommer att bidra till att den ökande medelålderns belastning på de offentliga finanserna begränsas. Den strategi som dras upp i programmet är grundad på ett begränsat underskott i finanserna på medellång sikt och pensionsreformens inverkan på lång sikt. Riskerna i samband med kostnaderna för pensionsreformen bör dock övervakas. För övrigt kan reformerna på sjukvårdsområdet komma att medföra högre utgifter. Litauen har dock en ganska låg skattekvot, och en skattehöjning skulle kunna överbrygga det hållbarhetsgap som uppstår på lång sikt.8.  Sammanfattningsvis överensstämmer den ekonomiska politik som presenteras i uppdateringen i stort med de landsspecifika allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken på området för de offentliga finanserna. Det finns åtgärder för att använda intäkter som överskrider prognoserna och besparingar i budgeterade medel till projekt som medfinansieras av EU till att minska det offentliga underskottet och begränsa överskridanden av utgiftstak. Dessa åtgärder gäller dock inte besparingar på områden där det inte förekommer samfinansiering med EU.* * *Mot bakgrund av denna bedömning anser rådet att Litauen bör:(i) göra fortsatta framsteg för att närma sig balans i de offentliga finanserna, särskilt med tanke på det nuvarande budgetunderskottet och det starka trycket på den inhemska efterfrågan, som stärks av den kraftiga kreditexpansionen,(ii) strikt genomföra 2005 års budget för att minska risken för ett överskridande av referensvärdet 3 %, och(iii) använda inkomster som överskrider prognoserna och tilläggsinkomster samt outnyttjade utgiftsanslag till minskning av underskottet.Jämförelse av centrala makroekonomiska och finansiella prognoser2004 | 2005 | 2006 | 2007 |Real BNP (skillnad i %) | KP januari 2005 | 6.5 | 6.5 | 6.2 | 6.0 |KOM oktober 2004 | 7.1 | 6.4 | 5.9 | i.u. |KP maj 2004 | 7.0 | 7.3 | 6.6 | 6.3 |HIKP-inflation1 (%) | KP januari 2005 | 1.2 | 2.9 | 2.5 | 2.9 |KOM oktober 2004 | 1.2 | 2.9 | 2.8 | i.u. |KP maj 2004 | 0.9 | 2.0 | 2.1 | 2.5 |Saldo för de offentliga finanserna (% av BNP) | KP januari 2005 | -2.5 | -2.5 | -1.8 | -1.5 |KOM oktober 2004 | -2.6 | -2.5 | -1.9 | i.u. |KP maj 2004: | -2.7 | -2.5 | -1.8 | -1.5 |Primärt saldo (% av BNP) | KP januari 2005 | -1.5 | -1.4 | -0.8 | -0.5 |KOM oktober 2004 | -1.4 | -1.4 | -0.9 | -0.5 |KP maj 2004: | -1.3 | -1.2 | -0.6 | -0.4 |Offentlig bruttoskuld (% av BNP) | KP januari 2005 | 20.1 | 20.9 | 20.3 | 20.1 |KOM oktober 2004 | 21.1 | 21.7 | 21.3 | i.u. |KP maj 2004 | 22.4 | 22.2 | 21.4 | 21.0 |Observera: 1 Inflation enligt konsumentprisindex för uppgifterna i konvergensprogrammet. Källor: Konvergensprogram (KP), kommissionens ekonomiska prognoser 2004 (KOM). | [1] EGT L 209, 2.8.1997. Alla dokument som denna text hänvisar till återfinns på följande webbplats: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Reviderat yttrande från Ekonomiska och finansiella kommittén om stabilitets- och konvergensprogrammens innehåll och utformning, godkänt av Ekofinrådet den 10.7.2001.[3] KOM(2002) 668, 27.11.2002.[4] Ett pensionssystem med två pelare infördes 2004. Löntagare som deltar i den andra pelaren gör inte några direkta inbetalningar dit. Staten tar upp alla inbetalningar från löntagarna till båda pelarna och gör sedan en kapitalöverföring till den andra pelaren av dess andel. Det är därför kostnaderna för pensionsreformen speglas på utgiftssidan i statsbudgeten.[5] EGT L 209, 2.8.1997. Alla dokument som denna text hänvisar till återfinns på följande webbplats: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.


Avis juridique important

|

32001H1214(01)

Rådets rekommendation av den 6 december 2001 om fastställande av en gemensam skala för bedömning av hotbilden vid offentliga personers besök i Europeiska unionen

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 356 , 14/12/2001 s. 0001 - 0002

Rådets rekommendationav den 6 december 2001om fastställande av en gemensam skala för bedömning av hotbilden vid offentliga personers besök i Europeiska unionen(2001/C 356/01)EUROPEISKA UNIONENS RÅD UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATIONmed beaktande av Fördraget om Europeiska unionen, ochav följande skäl:Det är nödvändigt att förstärka samarbetet mellan medlemsstaterna för att förebygga terrorism.Inom unionen har antalet besök som offentliga personer från medlemsstaterna eller tredje land avlägger i medlemsstaterna ökat alltmer.Detta leder till att fasta och rörliga skyddsmekanismer måste inrättas utifrån en serös och rimlig bedömning av hotbilden från terrorister mot dessa personer.Det är lämpligt att underlätta informationsutbytet mellan medlemsstaternas polis och säkerhetstjänst om den bekömning av hotbilden som görs av de enheter som har ansvaret för detta arbete.Bedömningen gäller det land där besöket äger rum, varvid det förutsätts att hänsyn tas till bedömningen i det land där den offentliga personen är bosatt.HÄRIGENOM REKOMMENDERAS medlemsstaterna1) att både volym- och kvalitetsmässigt intensifiera informationsutbytet om hotbilden från terrorister mot offentliga personer som besöker unionens medlemsstater, utan att samtidigt inrätta nya institutionella strukturer och inom ramen för relevant nationell lagstiftning; detta samråd kan i synnerhet äga rum, på begäran av en medlemsstat, under den period som föregår ett sådant besök,2) att i detta syfte utse en eller flera enheter med ansvar för bedömningen av hotbilden och också för att översända information om frågan; denna lista skall fastställas och uppdateras av det land som innehar ordförandeskapet och översändas till medlemsstaterna,3) att anta den enkla och praktiska skala för utvärdering som återges i bilagan, på grundval av siffror och/eller bokstäver, som tillåter att ett snabbt informationsutbyte kan ske mellan nationella kontaktpunkter; denna skala skall mäta terroristrisken på ett rationellt sätt och inte de polisiära åtgärder eller säkerhetsanordningar som inrättas, eftersom valet av sådana åtgärder är varje stats ansvar; skalan skall användas i de samråd som hålls mellan stater, utan att därför vara obligatorisk i ländernas interna verksamhet,4) att se till att sekretessen för den information som översänds inom ramen för denna rekommendation upprätthålls, särskilt gentemot länder som inte är medlemmar i unionen, när en bedömning görs med avseende på offentliga personer från sådana länder; denna information skall endast användas för att förebygga terrorism och får därför inte översändas till tredje land eller användas inom rättsliga förfaranden utan att det utfärdande landet har lämnat sitt godkännande,5) att använda nätverket av sambandskontor när informationen översänds och se till att förfrågningar och svar sänds snabbt till berörda enheter,6) att delta i detta informationsutbyte i den mån det inte allvarligt skadar de nationella intressena,7) att granska resultatet av detta samarbete inom tre år efter det att det definitivt har inrättats,8) att knyta Europol till detta samarbete i den utsträckning som detta kan ingå i organisationens uppdrag.Utfärdat i Bryssel den 6 december 2001.På rådets vägnarM. VerwilghenOrdförandeBILAGABEDÖMNINGSSKALA1. OMEDELBARSärskilda underrättelser visar att en attack mot en särskilt angiven viktig person är överhängande.2. HÖGSärskilda underrättelser eller nyligen inträffad terroristverksamhet visar att den viktiga personen kan vara ett prioriterat mål för en terroristgrupp.3. BETYDANDEFärska underrättelser av allmän karaktär i ett sammanhang som ur politisk synvinkel eller ur säkerhetssynpunkt visar att den viktiga personen kan vara ett prioriterat mål för en terroristgrupp.4. MÅTTLIGInga särskilda eller allmänna underrättelser om något särskilt hot, men det föreligger ett potentiellt hot på grund av faktorer som är knutna till den viktiga personen eller till det land han eller hon representerar.5. LÅGInga faktorer ger rimlig anledning till att förutse en terroristhandling.Bokstaven "Z" (Zulu) kan användas för att signalera att det föreligger ett reellt hot om icke livshotande fientliga handlingar mot den viktiga personen (föremål kastas, sammanstötningar etc.).


title: Rekommendation till RÅDETS REKOMMENDATION om Maltas nationella reformprogram 2014, med avgivande av rådets yttrande om Maltas stabilitetsprogram 2014_x000b_

text:
				|

		52014DC0419

			Rekommendation till RÅDETS REKOMMENDATION om Maltas nationella reformprogram 2014,_x000b__x000b_med avgivande av rådets yttrande om Maltas stabilitetsprogram 2014_x000b_ /* COM/2014/0419 final - 2014/ () */

Rekommendation till
RÅDETS REKOMMENDATION
om Maltas nationella reformprogram 2014,
med avgivande av rådets yttrande om Maltas stabilitetsprogram 2014

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT
DENNA REKOMMENDATION
med beaktande av fördraget
om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,
med beaktande av rådets
förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen
av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den
ekonomiska politiken[1],
särskilt artikel 5.2,
med beaktande av
Europeiska kommissionens rekommendation[2],
med beaktande av
Europaparlamentets resolutioner[3],
med beaktande av
Europeiska rådets slutsatser,
med beaktande av
sysselsättningskommitténs yttrande,
med beaktande av yttrandet
från ekonomiska och finansiella kommittén,
med beaktande av yttrandet från kommittén för
social skydd,
med beaktande av yttrandet från kommittén för
ekonomisk politik, och
av följande skäl:
(1)
Den 26 mars 2010 antog
Europeiska rådet kommissionens förslag till en ny strategi för tillväxt och
sysselsättning, Europa 2020, som bygger på en ökad samordning av den ekonomiska
politiken med inriktning på ett antal nyckelområden där åtgärder behövs för att
stärka förutsättningarna för hållbar tillväxt och konkurrenskraft i EU.
(2)
Den 13 juli 2010 antog rådet på
grundval av kommissionens förslag en rekommendation om de allmänna riktlinjerna
för medlemsstaternas och unionens ekonomiska politik (2010–2014) och den 21
oktober 2010 ett beslut om riktlinjer för medlemsstaternas
sysselsättningspolitik, vilka tillsammans utgör de så kallade integrerade
riktlinjerna. Medlemsstaterna uppmanades att beakta de integrerade riktlinjerna
i sin nationella ekonomiska politik och sysselsättningspolitik.
(3)
Den 29 juni 2012 beslutade
stats- och regeringscheferna om en tillväxt- och sysselsättningspakt, som ger
ett enhetligt ramverk för insatser på nationell nivå, EU-nivå och
euroområdesnivå med hjälp av alla tänkbara medel, instrument och politiska
åtgärder. De beslutade om insatser som ska utföras på medlemsstatsnivå och
uttryckte i synnerhet sitt helhjärtade åtagande att uppnå målen i Europa
2020-strategin och genomföra de landsspecifika rekommendationerna.
(4)
Den 9 juli 2013 antog rådet en
rekommendation om Maltas nationella reformprogram 2013 och avgav sitt yttrande
om Maltas uppdaterade stabilitetsprogram för 2012–2016. Den 15 november 2013, i
linje med förordning (EU) nr 473/2013[4],
lade kommissionen fram sitt yttrande om Maltas utkast till budget för 2014[5].
(5)
Den 13 november 2013 antog
kommissionen den årliga tillväxtöversikten[6], som inledde 2014 års europeiska
planeringstermin för samordning av den ekonomiska politiken. Samma dag antog
kommissionen rapporten om varningsmekanismen[7], baserad på förordning (EU) nr
1176/2011, i vilken Malta pekades ut som en av de medlemsstater som skulle bli
föremål för en fördjupad granskning.
(6)
Den 20 december 2013 godkände
Europeiska rådet prioriteringarna för att säkerställa finansiell stabilitet,
budgetkonsolidering och åtgärder för att främja tillväxt. Europeiska rådet
betonade behovet av att efterstäva differentierad och tillväxtvänlig
budgetkonsolidering, återställa en normal utlåning till ekonomin, främja
tillväxt och konkurrenskraft, bekämpa arbetslöshet och krisens sociala
följdverkningar samt modernisera den offentliga förvaltningen.
(7)
Den 5 mars 2014 offentliggjorde
kommissionen resultatet av sin fördjupade granskning[8] av Malta, i
enlighet med artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011. Av analysen drog
kommissionen slutsatsen att Malta inte längre har makroekonomiska obalanser
enligt förfarandet vid makroekonomiska obalanser. Även om skuldsättningen är
fortsatt hög tycks riskerna med avseende på hållbarheten i den privata och
offentliga sektorns skuldsättning och finanssektorns stabilitet ha begränsats, men
det krävs ändå en fortsatt övervakning. I synnerhet är indikatorerna på
finansiell stabilitet fortsatt sunda. Med tanke på att riskerna i sektorn är
strukturella är det avgörande att man fortsätter med nuvarande praxis för
tillsyn och risktagande. Bostadsmarknaden har stabiliserats och därmed är
riskerna förbundna med en överexponering i fastighetssektorn begränsade. Den
privata skuldsättningen minskar. Minskningen av företagens skuldsättning sker
under ordnade former och kreditmarknadens tryck är begränsat.
(8)
Den 16 april 2014 lade Malta
fram sitt nationella reformprogram 2014, som uppdaterades den 8 maj 2014, och
den 30 april 2014 sitt stabilitetsprogram 2014. I syfte att beakta deras
inbördes samband har de båda programmen bedömts samtidigt.
(9)
Målet i den budgetstrategi som
beskrivs i stabilitetsprogrammet 2014 är att komma till rätta med det alltför
stora underskottet på ett hållbart sätt under 2014 och att stegvis nå det
medelfristiga budgetmålet om en balanserad budget i strukturella termer, vilket
är strängare än kraven i stabilitets- och tillväxtpakten. Man planerar dock
inte att uppnå det medelfristiga budgetmålet inom programperioden. Den
planerade (omberäknade) strukturella anpassningen för 2014 når inte riktigt det
rekommenderade målet. En liten avvikelse från anpassningsbanan mot det
medelfristiga budgetmålet planeras för 2015, efter den planerade korrigeringen
av det alltför stora underskottet. Den planerade årliga utvecklingen mot det
medelfristiga målet ligger därefter i stort sett i linje med kravet på minst
0,5 % av BNP. Enligt programmet kommer den offentliga skulden, som låg på
73 % av BNP under 2013, att börja sjunka 2014 och nå
skuldminskningsriktmärket. Sammantaget ligger målen i programmet i stort sett i
linje med kraven i stabilitets- och tillväxtpakten. Det makroekonomiska
scenario som ligger till grund för budgetprognoserna i programmet, som har
godkänts av ett oberoende organ (den nationella revisionsmyndigheten), är
rimligt för 2014 och 2015 då prognoserna för den ekonomiska tillväxten endast
är marginellt lägre än kommissionens vårprognos 2014 för denna period. Riskerna
för budgetmålen går dock mot det negativa hållet eftersom den planerade
ökningen av de strukturella intäkterna under programperioden inte helt
underbyggs av åtgärder, och alltför höga kostnader kan kräva mer än de
budgeterade utgifterna. Enligt kommissionens prognos förväntas Malta på ett
hållbart sätt få bukt med sitt alltför stora underskott under 2014. Enligt
kommissionens prognos missar samtidigt de finanspolitiska insatserna under
perioden 2013–2014 målet med 1,6 % av BNP i fråga om den (korrigerade)
ändringen av det strukturella saldot och med 1,25 % av BNP i fråga om de
åtgärder som ansågs nödvändiga vid tiden för rekommendationen för förfarandet
vid alltför stora underskott. Även om det inte finns någon marginal vad gäller
att nå riktmärket för skuldminskning under 2014, går riskerna för
skuldscenariot mot det positiva hållet. Det finns en risk att man under 2015
avsevärt avviker från de nödvändiga framstegen mot det medelfristiga målet. På
grundval av sin bedömning av programmet och kommissionens prognos, i enlighet
med rådets förordning (EG) nr 1466/97, anser rådet att Maltas planerade
underskottsmål och den offentliga skulden följer rekommendationerna enligt
förfarandet vid alltför stora underskott, men att ytterligare ansträngningar
ändå krävs för att justera strukturanpassningen till 2014 års
rekommendation och säkerställa en lämplig takt mot det medelfristiga målet för
2015.
(10)
Den icke-bindande utformningen
av Maltas finanspolitiska ram och den kortsiktiga finanspolitiska planeringen
stöder inte en sund ställning för de offentliga finanserna. Antagandet av den
lagstiftning som skulle träda i kraft i slutet av 2013 för att Malta ska
uppfylla kraven i direktiv 85/2011/EU om budgetramverk och finanspakten har
skjutits fram. Enligt stabilitetsprogrammet har den maltesiska regeringen dock
nyligen föreslagit en lag om finanspolitiskt ansvar som kommer att läggas fram
för godkännande av parlamentet. Lagförslaget föreskriver införandet av en
bestämmelse om budgetbalans i strukturella termer, en skuldsättningsregel, en
löpande budgetram på tre år och ett stegvis inrättande av ett finanspolitiskt
råd som ska godkänna regeringens officiella makroekonomiska och finanspolitiska
prognoser samt på förhand och i efterhand övervaka efterlevnaden av de
finanspolitiska reglerna.
(11)
De avdelningar som ansvarar för
statens inkomster ska slås ihop till en enda myndighet, vilket kommer att ge
effektivare förfaranden för skatteuppbörd och motverka skatteundandragande. I
syfte att förbättra efterlevnaden av skatteregler och stärka indrivningen av
utestående belopp har man sett över påföljderna inom momslagstiftningen samt
räntan på förfallna skatter. Det har även införts andra åtgärder som förväntas
stärka Maltas skattesystem. De här åtgärderna går i rätt riktning, men deras
effekter är ännu inte uppenbara.
(12)
Trots att Malta fortfarande
står inför utmaningar vad gäller de offentliga finansernas hållbarhet, kan man
notera vissa framsteg i fråga om reformer av pensionssystemet och hälso- och
sjukvårdens hållbarhet. Trots att de maltesiska myndigheterna har inrättat en
pensionsstrategigrupp som ska undersöka alla möjligheter till reformer av
pensionssystemet, har de utfäst sig att inte höja den lagstadgade
pensionsåldern mer än vad som anges i 2006 års pensionsreform. Den
lagstadgade pensionsåldern saknar därför fortfarande koppling till den
förväntade livslängden, vilket utgör ett problem för pensionernas långsiktiga
hållbarhet och tillräcklighet. Även om Malta tänker ta itu med dessa brister
genom olika arbetsmarknadsåtgärder, främst genom strategin för aktivt åldrande
som antogs nyligen, kommer detta sannolikt inte att lösa problemet. Situationen
vad gäller hälso- och sjukvårdens hållbarhet försvåras ytterligare med tanke på
den beräknade ökningen av de åldersrelaterade utgifterna. Ett utkast till en
strategi för det nationella hälso- och sjukvårdssystemet har just börjat
utformas, men det är fortfarande oklart hur den kommer att genomföras och vilka
fördelar den kommer att leda till i fråga om kostnadseffektivitet och
hållbarhet. Den offentliga primärvården behöver stärkas.
(13)
Malta har fortfarande en hög
andel elever som lämnar skolan tidigt, men åtgärder vidtas för minska den, och
ett omfattande övervakningssystem håller på att inrättas. Nivån när det gäller
baskunskaper är fortfarande låg, vilket bidrar till en låg läs- och
skrivkunnighet och tidiga avhopp från skolan. Insatserna för att ta itu med
dessa brister förväntas stärkas ytterligare genom ett korrekt genomförande av
den nationella strategi för läs- och skrivkunnighet som nyligen antogs. Den
kommer att kompletteras med fler åtgärder som förväntas stärka kopplingen
mellan utbildningen och arbetslivet. I åtgärderna ingår en reform av
lärlingsutbildningen, inrättandet av en strategi för livslångt lärande,
införandet av arbetsbaserat lärande inom den yrkesinriktade utbildningen och
ett särskilt program som finansieras av Europeiska socialfonden.
(14)
Malta genomför för närvarande
en rad viktiga åtgärder för att öka kvinnors deltagande på arbetsmarknaden,
främst genom att tillhandahålla avgiftsfri barnomsorg för föräldrar som arbetar
eller fortbildar sig. Det faktiska genomförandet av dessa åtgärder kommer att
ha en avgörande betydelse. Myndigheterna hjälper även till med att erbjuda
fritidsverksamhet utanför skoltid och ger barn möjlighet att komma till skolan
utanför de lagstadgade tiderna så att föräldrar bättre kan förena familje- och
yrkesliv. Man planerar dessutom skatteförmåner för att uppmuntra föräldrar att
utnyttja barnomsorg som regleras av tidigare system. Det görs dock inte mycket
för att tillhandahålla och främja flexibla arbetsformer, till exempel
distansarbete och flexibel arbetstid, vilket skulle kunna bidra till att
återintegrera kvinnor på arbetsmarknaden.
(15)
För att Malta ytterligare ska
kunna förbättra sin internationella konkurrenskraft måste landet, förutom att
undvika de potentiella negativa effekterna av obalansen mellan löner och
produktivitetsutveckling, ta itu med brister i infrastrukturen inom energi- och
transportsektorn som hämmar dess potential, framför allt till följd av ökade
energikostnader. Elförsörjningsförbindelsen med Italien ska vara färdigställd
under året, vilket kommer att innebära en tryggare energiförsörjning och kan komma
att bidra till en diversifiering av försörjningskällorna och till utnyttjandet
av externt producerad förnybar energi. Den planerade sammankopplingen med det
europeiska gasnätet kommer också att bidra till ett större energiutbud och
därmed göra Malta mindre beroende av en enda huvudenergikälla, vilket kommer
att göra landet attraktivare för företag. Potentialen hos de inhemska förnybara
energikällorna, med undantag av vissa framgångar vad gäller användningen av
solcellsenergi, förblir outnyttjad.
(16)
En viss bristande effektivitet
inom den offentliga förvaltningen begränsar den vidare utvecklingen av
företagsklimatet på Malta. Även om det har skett förbättringar vad gäller
offentlig upphandling, är upphandlingsförfarandena fortfarande onödigt långa,
vilket medför ineffektiva offentliga utgifter. Ingå mål har fastställts för
åtgärderna på detta område, vilket gör det svårt att bedöma hur effektiva de
är. Bristen på alternativ till lånefinansiering leder till höga
finansieringskostnader för företag, vilket innebär en ökad påfrestning på deras
ekonomiska verksamhet. Denna typ av skuldsättning hos företagen kan även leda
till en alltför hög andel lånat kapital i företagen och otillräcklig fördelning
av kapital. Man bör därför sträva efter att hitta andra alternativ till
lånefinansiering. Den bristande effektivitet inom rättväsendet som påpekades i
2013 års landspecifika rekommendationer för Malta kvarstår. Många av
kommissionens förslag till reformer av rättsväsendet från november 2013 kommer
att ha genomförts fram till slutet av 2014, men en tydlig tidsplan och
prioritering av åtgärderna måste fortfarande tillkännages. Det återstår även
att se om dessa reformer kan få bukt med eftersläpningen, i synnerhet vad
gäller de brister som nämnts ovan.
(17)
Malta har stärkt tillsynen av
regelverket för att säkerställa finanssektorns stabilitet. Makrotillsyn har
fogats till de uppgifter som ska skötas av Maltas centralbank, och särskild
vikt läggs vid frågor rörande finansiell stabilitet. Det gemensamma rådet för
finansiell stabilitet har nu dessutom förankrats i lagstiftningen.
Tillfredställande åtgärder har vidtagits för att förbättra avsättningen till
förlustreserv, främst genom en ändring av regel 9 för banksektorn.
(18)
Kommissionen har inom ramen för
den europeiska planeringsterminen gjort en omfattande analys av Maltas
ekonomiska politik. Den har bedömt stabilitetsprogrammet och det nationella
reformprogrammet. Kommissionen har beaktat inte bara programmens relevans för
hållbarheten i finanspolitiken och den socioekonomiska politiken i Malta utan
också i vilken utsträckning programmen följer EU:s regler och riktlinjer, mot
bakgrund av behovet att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i
Europeiska unionen genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av
synpunkter på EU-nivå. Kommissionens rekommendationer inom ramen för den
europeiska planeringsterminen återspeglas i rekommendationerna 1–5 nedan.
(19)
Mot bakgrund av denna bedömning
har rådet granskat Maltas stabilitetsprogram och dess yttrande[9] återspeglas
särskilt i rekommendation 1 nedan.
(20)
Kommissionen har också inom den
europeiska planeringsterminen analyserat den ekonomiska politiken i
euroområdet. Mot denna bakgrund har rådet utfärdat specifika rekommendationer
till euroländerna. Malta bör också se till att dessa rekommendationer genomförs
fullständigt och i tid.
HÄRIGENOM
REKOMMENDERAS Malta att vidta följande åtgärder under perioden 2014–2015:
1.           Korrigera sitt alltför stora
underskott på ett hållbart sätt under 2014. Avsevärt stärka sin budgetstrategi
under 2015 för att säkerställa den nödvändiga strukturanpassningen på 0,6 % av
BNP i syfte att nå det medelfristiga budgetmålet. Därefter göra en strukturell
justering på minst 0,5 % av BNP per år, och ännu mer vid goda ekonomiska
förutsättningar, eller vid behov se till att skuldkriteriet uppfylls för att
säkerställa att den höga offentliga skuldkvoten börjar minska på ett hållbart
sätt. Slutgiltigt anta lagen om finanspolitiskt ansvar i syfte att införa en
bindande, regelbaserad flerårig finanspolitisk ram och inrätta en oberoende
institution som ska sköta tillsynen över de finanspolitiska bestämmelserna och
godkänna de makroekonomiska prognoser som ska ligga till grund för den
finanspolitiska planeringen. Fortsätta att förbättra efterlevnaden av
skattelagstiftningen och motverka skatteundandragande genom att fortsätta att
genomföra och utvärdera de åtgärder som vidtagits hittills, och samtidigt vidta
ytterligare åtgärder, främst genom att främja användningen av elektroniska
betalningssätt.
2.           Driva på den pågående pensionsreformen,
främst genom att väsentliga påskynda den planerade höjningen av den lagstadgade
pensionsåldern och därefter koppla den till ändringar i den förväntade
livslängden. Se till att en omfattande reformering av den offentliga hälso- och
sjukvården leder till att de tillgängliga resurserna används på ett
kostnadseffektivt och hållbart sätt, bland annat för att stärka primärvården.
3.           Fortsätta de politiska
insatserna för att stärka kopplingen mellan utbildning och arbetsmarknad samt
förbättra baskunskaperna genom ökade ansträngningar beträffande den försenade
reformen av systemet för lärlingsutbildning. Ytterligare minska andelen elever
som lämnar skolan tidigt, främst genom att färdigställa och genomföra den
nationella strategi för läs- och skrivkunnighet som har aviserats. Ytterligare
förbättra deltagandet på arbetsmarknaden för kvinnor, särskilt för dem som vill
återgå till arbetslivet, genom att främja flexibla arbetsformer.
4.           Diversifiera energiutbudet i
ekonomin, bland annat genom att öka andelen energi från förnybara källor.
5.           Fortsätta ansträngningarna
för att öka effektiviteten och förkorta förfarandena för offentlig upphandling.
Uppmuntra alternativ till lånefinansiering för företag genom att underlätta
tillgången till kapitalmarknaderna och utveckla riskkapitalfonder samt
effektivisera rättsväsendet genom att se till att den planerade reformen av
rättsväsendet genomförs effektivt och i tid.
Utfärdad i Bryssel den
                                                                       På
rådets vägnar
                                                                       Ordförande
[1]               EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.
[2]               COM(2014) 419 final.
[3]               P7_TA(2014)0128 och
P7_TA(2014)0129.
[4]               EUT L 140, 27.5.2013, s. 11.
[5]               C(2013) 8007 final.
[6]               COM(2013) 800 final.
[7]               COM(2013) 790 final.
[8]               SWD(2014) 150 final.
[9]               Enligt artikel 5.2 i rådets förordning (EG) nr 1466/97.


title: 2011/645/EU: Rådets rekommendation av den 15 februari 2011 om beviljande av ansvarsfrihet för kommissionen för genomförandet av operationerna inom Europeiska utvecklingsfonden (åttonde EUF) för räkenskapsåret 2009

text:
               1.10.2011

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 255/13

         RÅDETS REKOMMENDATION
   av den 15 februari 2011
   om beviljande av ansvarsfrihet för kommissionen för genomförandet av operationerna inom Europeiska utvecklingsfonden (åttonde EUF) för räkenskapsåret 2009
   (2011/645/EU)
   EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR UTFÄRDAT DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
   med beaktande av fjärde AVS–EEG-konventionen, undertecknad i Lomé den 15 december 1989 (1) och ändrad genom avtalet som undertecknades i Mauritius den 4 november 1995 (2),
   med beaktande av den interna överenskommelsen av företrädarna för medlemsstaternas regeringar, församlade i rådet, om finansiering och förvaltning av gemenskapsstödet inom ramen för andra finansprotokollet till fjärde AVS-EG-konventionen (3) (nedan kallad den interna överenskommelsen) genom vilken bland annat åttonde Europeiska utvecklingsfonden (åttonde EUF) inrättas, särskilt artikel 33.3,
   med beaktande av budgetförordningen av den 16 juni 1998, tillämplig på samarbete för utvecklingsfinansiering enligt fjärde AVS-EG-konventionen (4), särskilt artiklarna 66–74,
   efter att ha granskat räkenskaperna och balansräkningen för åttonde EUF:s operationer till och med den 31 december 2009, och revisionsrättens årsrapport om den verksamhet som finansieras genom åttonde, nionde, tionde Europeiska utvecklingsfonden (EUF) (5) för räkenskapsåret 2009, tillsammans med kommissionens svar i den årsrapporten, och
   av följande skäl:

               (1)

               Enligt artikel 33.3 i den interna överenskommelsen ska kommissionen av Europaparlamentet på rådets rekommendation beviljas ansvarsfrihet för den ekonomiska förvaltningen av åttonde EUF.

               (2)

               Kommissionens genomförande av åttonde EUF:s operationer under räkenskapsåret 2009 har på det hela taget varit tillfredsställande.

         HÄRIGENOM REKOMMENDERAS att Europaparlamentet beviljar kommissionen ansvarsfrihet för genomförandet av åttonde EUF:s operationer för räkenskapsåret 2009.

      Utfärdad i Bryssel den 15 februari 2011.

            På rådets vägnar

         MATOLCSY Gy.

            Ordförande

      (1)  EGT L 229, 17.8.1991, s. 3.

      (2)  EGT L 156, 29.5.1998, s. 3.

      (3)  EGT L 156, 29.5.1998, s. 108.

      (4)  EGT L 191, 7.7.1998, s. 53.

      (5)  EUT C 303, 9.11.2010, s. 243.


title: Kommissionens rekommendation av den 5 juli 2010 om riskbedömning av brister som upptäcks vid vägkontroller av trafiksäkerheten (hos nyttofordon) i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/30/EG

text:
               8.7.2010

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 173/97

         KOMMISSIONENS REKOMMENDATION
   av den 5 juli 2010
   om riskbedömning av brister som upptäcks vid vägkontroller av trafiksäkerheten (hos nyttofordon) i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/30/EG
   (2010/379/EU)
   EUROPEISKA KOMMISSIONEN UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 292, och
   av följande skäl:

               (1)

               För främjande av trafiksäkerhet, miljöskydd och rättvisa konkurrensförhållanden är det viktigt att se till att de nyttofordon som är i trafik underhålls och besiktigas regelbundet för att upprätthålla deras trafiksäkerhet då de används i Europeiska unionen.

               (2)

               Utöver de standarder och metoder som avses i Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/30/EG av den 6 juni 2000 om vägkontroller av trafiksäkerheten hos nyttofordon i trafik i gemenskapen (1), bör det i syfte att uppnå ett mer harmoniserat system och för att undvika ojämlik behandling vid vägkontroller av trafiksäkerheten införas riktlinjer för bedömning av de brister som förtecknas i bilaga II till det direktivet.

               (3)

               Det bör införas tre kategorier brister, som återspeglar hur allvarlig en brist är.

               (4)

               Varje bristkategori bör beskriva konsekvenserna vid användning av ett fordon i ett sådant skick.

         HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.
   Medlemsstaterna bör bedöma brister som konstateras vid vägkontroller av trafiksäkerheten hos ett fordon i enlighet med riktlinjerna i bilagan till denna rekommendation.

      Utfärdad i Bryssel den 5 juli 2010.

            På kommissionens vägnar

         Siim KALLAS

            Vice ordförande

      (1)  EGT L 203, 10.8.2000, s. 1.

      BILAGA

         Riktlinjer för bedömning av defekter och brister

      Inom ramen för genomförandet av direktiv 2000/30/EG fastställs i detta dokument riktlinjer som medlemsstaterna rekommenderas att tillämpa för bedömning av defekter (definierade både som tekniska defekter och andra avvikelser från kraven) som konstateras vid vägkontroller av trafiksäkerheten hos fordon.
      Defekterna klassificeras enligt följande:

                  MINDRE DEFEKTER (MiD)

                  STÖRRE DEFEKTER (StD)

                  FARLIGA DEFEKTER (FD)

            Varje defektkategori bör bestämmas i förhållande till fordonets skick, enligt följande:
      MINDRE DEFEKTER
      Tekniska defekter som inte har någon betydande inverkan på fordonets säkerhet samt andra mindre avvikelser från kraven. Fordonet behöver inte omprovas och det är rimligt att anta att de konstaterade defekterna kommer att rättas till utan dröjsmål.
      STÖRRE DEFEKTER
      Defekter som kan innebära säkerhetsrisker för fordonet och/eller för andra trafikanter samt andra mer betydande avvikelser från kraven. Fordonet måste repareras så snart som möjligt och en vidare användning kan komma att omfattas av restriktioner och villkor, t.ex. att fordonet måste genomgå ytterligare trafiksäkerhetsprovning.
      FARLIGA DEFEKTER
      Defekter som utgör en direkt och omedelbar risk för trafiksäkerheten. Vidare användning av fordonet på väg är inte tillåten, även om det i vissa fall kan tillåtas att det under särskilda villkor körs direkt till en specificerad adress, t.ex. för omedelbar reparation eller omedelbart beslag av fordonet.
      Ett fordon som har defekter och brister inom fler än en defektgrupp bör klassificeras enligt den mest allvarliga defekten. Ett fordon som uppvisar flera defekter och brister inom samma grupp kan klassificeras i defektkategorin ovanför, om den kombinerade effekten gör att fordonet blir farligare.
      När det gäller defekter som kan klassificeras i mer än en kategori bör den inspektör som utför provningen ha ansvaret för att kategorisera defekterna efter deras allvarlighetsgrad i enlighet med den nationella lagstiftningen.
      Kraven för typgodkännande vid den tidpunkt då fordonet första gången registrerades eller första gången togs i bruk bör beaktas vid defektbedömningen. Vissa punkter kommer dock att omfattas av efterjusteringskrav.

         Bedömningskrav

      Brister är exempel på tekniska defekter eller andra avvikelser från kraven som kan konstateras.

                  Punkt

                  Brister

                  Riktlinjer för defekt-bedömning

                  MiD

                  StD

                  FD

                  1.   BROMSSYSTEM

                              1.1

                              Mekaniskt skick och funktion

                              1.1.1

                              Färdbromsens pedalaxel/manöverspak

                              a)

                              Pedalaxeln svårmanövrerad.

                  X

                              b)

                              Stort slitage eller glapp.

                  X

                              1.1.2

                              Pedalens/manöverspakens skick och manöverorganets slaglängd

                              a)

                              För stor eller för liten tillgänglig slaglängd.

                  X

                              b)

                              Manöverorganet utväxlar inte korrekt.

                  X

                  X

                              c)

                              Halkskyddsbeläggning på bromspedalen saknas, har lossnat eller slitits ned.

                  X

                              1.1.3

                              Vakuumpump eller kompressor och behållare

                              a)

                              Otillräckligt lufttryck/vakuum för att aktivera bromsen minst två gånger efter det att larmsystemet utlösts (eller manometerutslaget signalerar fara).

                  X

                  X

                              b)

                              Den tid som behövs för att bygga upp lufttryck/vakuum till säkert driftvärde uppfyller inte kraven (8).

                  X

                              c)

                              Flerkrets-skyddsventilen eller övertrycksventilen fungerar inte.

                  X

                              d)

                              Läckage som orsakar märkbar trycksänkning eller förnimbart läckage.

                  X

                              e)

                              Yttre skada som sannolikt påverkar bromssystemets funktion.

                  X

                  X

                              1.1.4

                              Indikator eller mätare för otillräckligt tryck

                  Felaktig eller skadad mätare eller indikator.

                  X

                  X

                              1.1.5

                              Handmanövrerad bromsventil

                              a)

                              Manöverorganet spräckt, skadat eller starkt förslitet.

                  X

                              b)

                              Ej tillförlitlig manövrering av ventil eller ej tillförlitlig ventil.

                  X

                              c)

                              Lösa kopplingar eller läckor i systemet.

                  X

                              d)

                              Otillfredsställande funktion.

                  X

                              1.1.6

                              Parkeringsbromsaktivator, manöverarm, låsmekanism, elektrisk parkeringsbroms

                              a)

                              Låsmekanismen otillräcklig.

                  X

                              b)

                              För stort slitage på manöverarmens axel eller låsmekanismen.

                  X

                  X

                              c)

                              För stor slaglängd (felaktig inställning).

                  X

                              d)

                              Aktivatorn saknas, är skadad eller fungerar inte.

                  X

                              e)

                              Bristfällig funktion, varningsindikatorn felaktig.

                  X

                              1.1.7

                              Bromsventiler (bottenventiler, utloppsventiler, reglerventiler osv.)

                              a)

                              Skadad ventil eller otillräcklig täthet (luftläckage).

                  X

                  X

                              b)

                              Kompressorns oljeförbrukning för stor.

                  X

                              c)

                              Ventil ej tillförlitlig eller bristfälligt monterad.

                  X

                              d)

                              Förlust eller läckage av bromsvätska.

                  X

                  X

                              1.1.8

                              Kopplingar till släpvagnens bromsanordning (elektriska och pneumatiska)

                              a)

                              Kran eller självstängande ventil defekt.

                  X

                  X

                              b)

                              Kran eller ventil ej tillförlitlig eller bristfälligt monterad.

                  X

                  X

                              c)

                              Otillräcklig täthet.

                  X

                  X

                              d)

                              Otillräcklig funktion.

                  X

                  X

                              1.1.9

                              Energiackumulator, tryckluftsbehållare

                              a)

                              Tank skadad, korroderad eller otät.

                  X

                  X

                              b)

                              Avtappningsanordning fungerar inte.

                  X

                  X

                              c)

                              Tank ej tillförlitlig eller bristfälligt monterad.

                  X

                              1.1.10

                              Servostyrenheter, huvudcylinder (hydraulsystem)

                              a)

                              Servostyrenhet defekt eller ineffektiv.

                  X

                              b)

                              Huvudcylinder defekt eller otät.

                  X

                  X

                              c)

                              Huvudcylinder ej tillförlitlig.

                  X

                  X

                              d)

                              För liten mängd bromsvätska.

                  X

                  X

                              e)

                              Lock på huvudcylindern saknas.

                  X

                              f)

                              Kontrollampan för bromsvätska lyser eller är defekt.

                  X

                              g)

                              Bristfällig funktion hos varningsanordningen för bromsvätskenivån.

                  X

                              1.1.11

                              Bromsrör

                              a)

                              Hög risk för funktionsfel eller brott.

                  X

                  X

                              b)

                              Otätheter i rör eller kopplingar.

                  X

                  X

                              c)

                              Skadade eller starkt korroderade rör.

                  X

                  X

                              d)

                              Felmonterade rör.

                  X

                  X

                              1.1.12

                              Bromsslangar

                              a)

                              Hög risk för funktionsfel eller brott.

                  X

                  X

                              b)

                              Slangar skadade, skavda, snodda eller för korta.

                  X

                  X

                              c)

                              Otätheter i slangar eller kopplingar.

                  X

                  X

                              d)

                              Slangarna utvidgas extremt under tryck.

                  X

                  X

                              e)

                              Porösa slangar.

                  X

                              1.1.13

                              Bromsbelägg och bromsklossar

                              a)

                              Stort slitage på belägg eller klossar.

                  X

                  X

                              b)

                              Belägg eller klossar nedsmutsade av olja, fett osv.

                  X

                  X

                              c)

                              Belägg eller klossar saknas.

                  X

                              1.1.14

                              Bromstrummor, bromsskivor

                              a)

                              Bromstrumma eller bromsskiva starkt försliten, repad, sprucken, bristfälligt fastsatt eller brottskadad.

                  X

                  X

                              b)

                              Bromstrumma eller bromsskiva nedsmutsad av olja, fett osv.

                  X

                  X

                              c)

                              Bromstrumma eller bromsskiva saknas.

                  X

                              d)

                              Bromsskölden bristfälligt fastmonterad.

                  X

                              1.1.15

                              Bromskablar, stänger, spakar, kopplingar

                              a)

                              Kabel skadad eller bockad.

                  X

                  X

                              b)

                              Stort slitage eller framskriden korrosion på komponent.

                  X

                  X

                              c)

                              Kablar eller stänger för löst monterade.

                  X

                              d)

                              Bristfällig kabelmontering.

                  X

                              e)

                              Begränsning i bromssystemets rörlighet.

                  X

                              f)

                              Onormala rörelser hos spakar/kopplingar till följd av felaktig inställning eller onormalt slitage.

                  X

                              1.1.16

                              Bromscylindrar (även fjäderbromsar och hydraulcylindrar)

                              a)

                              Cylinder sprucken eller skadad.

                  X

                  X

                              b)

                              Otät cylinder.

                  X

                  X

                              c)

                              Cylinder ej tillförlitlig eller bristfälligt monterad.

                  X

                  X

                              d)

                              Starkt korroderad cylinder.

                  X

                  X

                              e)

                              För liten eller för stor slaglängd för cylindern.

                  X

                  X

                              f)

                              Dammskydd saknas eller är mycket skadat.

                  X

                  X

                              1.1.17

                              Lastavkännande, automatisk bromskraftregulator

                              a)

                              Defekt förbindelse.

                  X

                              b)

                              Felaktigt justerad förbindelse.

                  X

                              c)

                              Ventil kärvar eller fungerar inte.

                  X

                  X

                              d)

                              Ventil saknas.

                  X

                              e)

                              Tillverkarskylt saknas.

                  X

                              f)

                              Informationen oläslig eller överensstämmer inte med kraven (8)

                  X

                              1.1.18

                              Bromsjusterare och indikatorer

                              a)

                              Bromsjusteraren kärvar eller rör sig onormalt, alltför stort slitage eller felaktig inställning.

                  X

                              b)

                              Defekt bromsjusterare.

                  X

                              c)

                              Felaktigt installerad eller utbytt.

                  X

                              1.1.19

                              Tillsatsbromsanordning (om sådan monterats)

                              a)

                              Bristfällig montering eller anslutning.

                  X

                  X

                              b)

                              Systemet uppenbart felaktigt eller saknas.

                  X

                              1.1.20

                              Automatisk manövrering av släpvagnens bromsanordning

                  Släpvagnens bromsanordning aktiveras inte automatiskt när bromskopplingen kopplas ur.

                  X

                              1.1.21

                              Hela bromssystemet

                              a)

                              Övriga systemenheter (t.ex. frostskyddspump, lufttork, osv.) har yttre skador eller är starkt korroderade så att bromssystemet påverkas negativt.

                  X

                  X

                              b)

                              Lufttork eller frostskyddspump ej tillräckligt tät.

                  X

                  X

                              c)

                              Någon komponent ej tillförlitlig eller bristfälligt monterad.

                  X

                              d)

                              Felaktig reparation eller ändring av någon komponent (1).

                  X

                  X

                              1.1.22

                              Provanslutningar (om sådana monterats)

                              a)

                              Saknas.

                  X

                              b)

                              Skadade, oanvändbara eller otäta.

                  X

                  X

                              1.2

                              Färdbromsens prestanda och verkan

                              1.2.1

                              Prestanda

                                 (E)
                                  (9)

                              a)

                              Obefintlig eller otillräcklig bromsverkan på ett eller flera hjul.

                  X

                  X

                              b)

                              Bromsverkan på det minst bromsade hjulet på en axel är mindre än 70 % av den maximala verkan på det andra hjulet på samma axel. Alternativt avviker fordonet vid bromsprov på väg för mycket från körriktningen under inbromsning.

                  X

                  X

                              c)

                              Ingen gradvis bromsverkan (låsning).

                  X

                              d)

                              Onormal fördröjning före bromsverkan på något hjul.

                  X

                              e)

                              Alltför stora variationer i bromsverkan under ett helt hjulvarv.

                  X

                              1.2.2

                              Verkan

                                 (E)
                                  (9)

                  Uppfyller ej nedanstående minimivärden —

                              Kategori N1: 45 %

                              Kategori M1, M2 och M3: 50 % (2)

                              Kategori N2 och N3: 43 % (3)

                              Kategori O2, O3 och O4: 40 % (4)

                  X

                  X

                              1.3

                              Reservbromsens prestanda och verkan (vid separata system)

                              1.3.1

                              Prestanda

                                 (E)
                                  (9)

                              a)

                              Obefintlig eller otillräcklig bromsverkan på ett eller flera hjul.

                  X

                  X

                              b)

                              Bromsverkan på det minst bromsade hjulet på en axel är mindre än 70 % av den maximala verkan på det andra hjulet på samma axel. Alternativt avviker fordonet vid bromsprov på väg för mycket från körriktningen under inbromsning.

                  X

                  X

                              c)

                              Ingen gradvis bromsverkan (låsning).

                  X

                  X

                              1.3.2

                              Verkan

                  Bromsverkan är mindre än 50 % (5) av verkan på färdbromsen enligt avsnitt 1.2.2 i förhållande till den tillåtna totalvikten eller, för påhängsvagnar, till summan av den tillåtna axelbelastningen (förutom L1e och L3e).

                  X

                  X

                              1.4

                              Parkeringsbromsens prestanda och verkan

                              1.4.1

                              Prestanda

                                 (E)
                                  (9)

                  Bromsen fungerar inte på ena sidan, eller avviker fordonet vid bromsprov på väg för mycket från körriktningen under inbromsning.

                  X

                  X

                              1.4.2

                              Verkan

                                 (E)
                                  (9)

                  Ger för alla fordonskategorier en bromskoefficient som är lägre än 16 % i förhållande till den tillåtna totalvikten eller, när det rör sig om motorfordon, som är lägre än 12 % i förhållande till fordonets tillåtna totalvikt, om detta värde är högre.

                  X

                  X

                              1.5

                              Tillsatsbromsens prestanda

                              a)

                              Ingen gradvis bromsverkan (gäller ej motorbromsen).

                  X

                              b)

                              Systemet fungerar ej.

                  X

                              1.6

                              ABS-bromsar

                              a)

                              Felaktig varningsanordning.

                  X

                              b)

                              Systemfel på varningsanordningen.

                  X

                              c)

                              Hastighetssensorer på hjulen saknas eller är skadade.

                  X

                              d)

                              Ledningar är skadade.

                  X

                              e)

                              Andra delar saknas eller är skadade.

                  X

                              1.7

                              Elektriskt bromssystem (EBS)

                              a)

                              Felaktig varningsanordning.

                  X

                              b)

                              Systemfel på varningsanordningen.

                  X

                  8.   STÖRNINGAR

                              8.1

                              Buller

                              8.1.1

                              Bullerdämpning

                              a)

                              Bullernivåerna överstiger de som är tillåtna enligt kraven (8).

                  X

                              b)

                              Någon del av bullerdämpningssystemet sitter löst, kan falla av, är skadad, är felaktigt monterad, saknas eller är uppenbarligen ändrad på ett sätt som påverkar bullernivån negativt.

                  X

                  X

                              8.2

                              Avgasutsläpp

                              8.2.1

                              Utsläpp från bensinmotor

                              8.2.1.1

                              Utrustning för kontroll av avgasutsläpp

                              a)

                              Fabriksmonterad utrustning för kontroll av utsläpp saknas, har ändrats eller är uppenbart defekt.

                  X

                  X

                              b)

                              Läckage som påverkar mätning av utsläpp.

                  X

                              8.2.1.2

                              Gasformiga utsläpp

                                 (E)
                                  (9)

                              a)

                              Gasutsläppen överskrider de nivåer som angetts av tillverkaren,

                  X

                              b)

                              eller, om ett sådant värde inte finns att tillgå, överstiger CO-halten följande värden:

                                          i)

                                          för fordon som inte har ett avancerat utsläppsbegränsande system:

                                                      —

                                                      4,5 %, eller

                                                      —

                                                      3,5 %

                                                enligt den tidpunkt då fordonet registrerats eller tagits i bruk för första gången som anges i kraven (8)

                                          ii)

                                          för fordon med ett avancerat utsläppsbegränsande system:

                                                      —

                                                      vid tomgång: 0,5 %

                                                      —

                                                      vid hög tomgång: 0,3 %
                                                      eller

                                                      —

                                                      vid tomgång:0,3 % (6)

                                                      —

                                                      vid hög tomgång: 0,2 %

                                                enligt den tidpunkt då fordonet registrerats eller tagits i bruk för första gången som anges i kraven (8).

                  X

                              c)

                              Lambda utanför intervallet 1 ± 0,03 eller ej i enlighet med tillverkarens specifikation.

                  X

                              d)

                              OBD-avläsningen indikerar allvarligt fel.

                  X

                              e)

                              Fjärranalysen påvisar en stor avvikelse från kraven.

                  X

                              8.2.2

                              Utsläpp från dieselmotorer

                              8.2.2.1

                              Utrustning för kontroll av avgasutsläpp

                              a)

                              Fabriksmonterad utrustning för kontroll av utsläpp saknas eller är uppenbart defekt.

                  X

                  X

                              b)

                              Läckage som påverkar mätning av utsläpp.

                  X

                              8.2.2.2

                              Röktäthet

                                 (E)
                                  (9)

                              Fordon som registrerades eller togs i bruk för första gången före den 1 januari 1980 är befriade från dessa krav.

                              a)

                              För fordon som registrerats eller tagits i bruk för första gången efter det datum som anges i kraven (8):
                              röktätheten överskrider den nivå som anges på fordonets tillverkarskylt,

                  X

                              b)

                              om ett sådant värde inte finns att tillgå eller om kraven (8) inte medger att referensvärden används:
                              för insugningsmotorer: 2,5 m-1,
                              för turboladdade motorer: 3,0 m-1,
                              eller, för fordon som identifierats i kraven (8) eller som registrerats eller tagits i bruk för första gången efter det datum som anges i kraven (8):
                              1,5 m-1
                                  (7).

                  X

                              c)

                              Fjärranalysen påvisar en stor avvikelse från kraven.

                  X

                              8.4

                              Övriga punkter relaterade till miljön

                              8.4.1

                              Vätskeläckage

                  Kraftigt vätskeläckage som sannolikt kommer att skada miljön eller utgöra en säkerhetsrisk för andra trafikanter.

                  X

                  X

         (1)  Felaktig reparation eller ändring innebär en reparation eller ändring som påverkar fordonets trafiksäkerhet negativt eller har en negativ inverkan på miljön.

         (2)  48 % för fordon som inte försetts med ABS eller typgodkänts före 1 oktober 1991.

         (3)  45 % för fordon som är registrerade efter 1988 eller från och med det datum som anges i kraven, om detta datum infaller senare.

         (4)  43 % för släpvagnar och påhängsvagnar som registrerats efter 1988 eller från det datum som anges i kraven, om detta datum infaller senare.

         (5)  2,2 m/s2 för fordon i kategori N1, N2 och N3.

         (6)  Typgodkänt enligt gränserna på rad A eller B i avsnitt 5.3.1.4 i bilaga I till rådets direktiv 70/220/EEG (EGT L 76, 6.4.1970, s. 1) eller senare, eller registrerat eller taget i bruk för första gången efter den 1 juli 2002.

         (7)  Typgodkänt enligt gränserna på rad B i avsnitt 5.3.1.4 i bilaga I till direktiv 70/220/EEG eller senare, rad B1, B2 eller C i avsnitt 6.2.1 i bilaga I till rådets direktiv 88/77/EEG (EGT L 36, 9.2.1988, s.33) eller senare, eller registrerat eller taget i bruk för första gången efter den 1 juli 2008.

         (8)  ”kraven” fastställs av kraven för typgodkännande vid tidpunkten för godkännande, första registreringen eller då fordonet första gången tas i bruk, såväl som av efterjusteringskrav eller nationell lagstiftning i registreringslandet.

         (9)  (E) För provning av denna punkt krävs utrustning.


title: Rådets rekommendation av den 10 juli 2012 om Nederländernas nationella reformprogram 2012, med avgivande av rådets yttrande om Nederländernas stabilitetsprogram för 2012–2015

text:
               24.7.2012

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 219/88

         RÅDETS REKOMMENDATION
   av den 10 juli 2012
   om Nederländernas nationella reformprogram 2012, med avgivande av rådets yttrande om Nederländernas stabilitetsprogram för 2012–2015
   2012/C 219/26
   EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,
   med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 5.2,
   med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,
   med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,
   med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,
   efter att ha hört ekonomiska och finansiella kommittén, och
   av följande skäl:

               (1)

               Den 26 mars 2010 antog Europeiska rådet kommissionens förslag till en ny strategi för sysselsättning och tillväxt, Europa 2020-strategin, som bygger på en utökad samordning av den ekonomiska politiken, med inriktning på ett antal nyckelområden där åtgärder behövs för att stärka förutsättningarna för hållbar tillväxt och konkurrenskraft i Europa.

               (2)

               Den 13 juli 2010 antog rådet en rekommendation om de allmänna riktlinjerna för medlemsstaternas och unionens ekonomiska politik (2010–2014) och den 21 oktober 2010 ett beslut om riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik (2), vilka tillsammans utgör de så kallade integrerade riktlinjerna. Medlemsstaterna uppmanades att beakta de integrerade riktlinjerna i sin nationella ekonomiska politik och sysselsättningspolitik.

               (3)

               Den 12 juli 2011 antog rådet en rekommendation (3) om Nederländernas nationella reformprogram för 2011 och avgav sitt yttrande om Nederländernas uppdaterade stabilitetsprogram för 2011–2014.

               (4)

               Den 23 november 2011 antog kommissionen den andra årliga tillväxtöversikten, vilket inledde den andra europeiska planeringsterminen för förhandsintegrerad politisk samordning, med förankring i Europa 2020-strategin. Den 14 februari 2012 antog kommissionen, på grundval av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (4), rapporten om varningsmekanismen, i vilken den inte identifierade Nederländerna som en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning.

               (5)

               Den 1 december 2011 antog rådet slutsatser där kommittén för socialt skydd uppmanades att, i samarbete med sysselsättningskommittén och andra kommittéer, framföra sina synpunkter på de åtgärder som rekommenderas inom Europa 2020-strategins politiska arbetscykel. Dessa synpunkter ingår i sysselsättningskommitténs yttrande.

               (6)

               Europaparlamentet har vederbörligen involverats i den europeiska planeringsterminen, i enlighet med förordning (EG) nr 1466/97, och antog den 15 februari 2012 en resolution om sysselsättning och sociala aspekter i den årliga tillväxtöversikten 2012 och en resolution om bidraget till den årliga tillväxtöversikten 2012.

               (7)

               Den 2 mars 2012 godkände Europeiska rådet prioriteringarna för att säkerställa finansiell stabilitet, budgetkonsolidering och åtgärder för att främja tillväxt. Europeiska rådet betonade också behovet att eftersträva en differentierad och tillväxtvänlig budgetkonsolidering, återställa normala villkor för utlåning till näringslivet, främja tillväxt och konkurrenskraft, ta itu med arbetslösheten och krisens sociala följdverkningar samt modernisera den offentliga förvaltningen.

               (8)

               Den 2 mars 2012 uppmanade Europeiska rådet också de medlemsstater som deltar i europluspakten att lägga fram sina åtaganden i tid så att de kan inkludera dem i sina stabilitets- eller konvergensprogram och nationella reformprogram.

               (9)

               Den 27 april 2012 lade Nederländerna fram sitt stabilitetsprogram för perioden 2012–2015, och sitt nationella reformprogram för 2012. I syfte att beakta deras inbördes samband har de båda programmen bedömts samtidigt.

               (10)

               Mot bakgrund av bedömningen av stabilitetsprogrammet i enlighet med förordning (EG) nr 1466/97 anser rådet att det makroekonomiska scenario som ligger till grund för stabilitetsprogrammets beräkningar av de offentliga finanserna framstår som optimistiskt. För 2013 förutses det i stabilitetsprogrammet en ekonomisk tillväxt på 1¼ % utan att ta hänsyn till de negativa effekterna av ytterligare konsolideringsåtgärder för tillväxt, samtidigt som kommissionen förutser en lägre tillväxt på 0,7 %. Det syfte som anges i stabilitetsprogrammet är att följa rådets rekommendationer om korrigering av det alltför stora underskottet och att försöka förbättra de offentliga finanserna ytterligare för att uppnå det medelfristiga budgetmålet genom att sträva efter en strukturell anpassning på minst 0,5 % per år. Stabilitetsprogrammet syftar till ett nominellt underskott i den offentliga sektorns finanser på 3 % av BNP år 2013 och bekräftar det tidigare medelfristiga budgetmålet med ett strukturellt underskott på 0,5 % av BNP, som korrekt återspeglar kraven i stabilitets- och tillväxtpakten. Den genomsnittliga årliga finanspolitiska insatsen på 0,75 % av BNP under perioden 2010–2013, utgående från det (omräknade) strukturella budgetsaldot (5), är förenligt med den strukturella anpassning på ¾ % av BNP som rekommenderas av rådet. Eftersom stabilitetsprogrammet inte omfattar några budgetmål efter 2013 går det inte att bedöma hållbarheten hos budgetkorrigeringen 2013 och framstegen på väg mot de medelfristiga budgetmålen under de senare åren, inbegripet överensstämmelse med stabilitets- och tillväxtpaktens riktmärke för utgifter.
               Beräkningarna av de offentliga finanserna under programperioden omfattas av genomföranderisker. Dessa är inte uteslutande begränsade till de nyanmälda konsolideringsåtgärderna, utan har också att göra med genomförandet av vissa åtgärder som överenskommits tidigare av den avgående regeringen. De ytterligare åtgärder för 2013 som regeringen föreslog i april 2012 och deras budgetkonsekvenser specificerades och kvantifierades ytterligare den 25 maj efter slutdatum för bedömningen. Budgetanpassningarna har hittills främst tagit formen av utgiftsnedskärningar, som också kan påverka tillväxtfrämjande utgifter. Enligt 2012 års stabilitetsprogram förväntas förhållandet mellan skuld och BNP att fortsätta att öka ganska starkt under 2012, till 70,2 % av BNP, och att fortsätta att öka en aning till 70,7 % av BNP 2013, med beaktande av effekterna av de ytterligare konsolideringsåtgärderna. Skuldkvoten förväntas således ligga kvar en bra bit över fördragets referensvärde på 60 %. För 2014 och 2015 specificeras inga skuldmål i stabilitetsprogrammet, och därför går det inte att bedöma huruvida skuldminskningsriktmärket i stabilitets- och tillväxtpakten kommer att respekteras efter 2013.

               (11)

               Regeringen lade fram planer på att successivt höja den lagstadgade pensionsåldern till 66 år senast 2019 och till 67 år senast 2024. Därefter ska den lagstadgade pensionsåldern kopplas till den förväntade livslängden. Arbetsmarknadsåtgärder skulle stödja en motsvarande höjning av den faktiska pensionsåldern. I enlighet med regeringsöverenskommelsen syftar pensionsreformen till att säkra en lämplig och hållbar kostnads- och riskfördelning inom och mellan generationerna i den andra pelaren. När det gäller långtidsvård har regeringen lagt fram en plan för en reform. Det kommer att krävas ytterligare konkreta åtgärder för att bidra till att minska den ekonomiska bördan till följd av det åldrande samhället i Nederländerna.

               (12)

               De avskräckande skattemässiga faktorerna för den person som inte tjänar huvudinkomsten i hushållet har minskats, men ännu inte tillräckligt. Genom att avlägsna de återstående hindren skulle man ytterligare bidra till att öka tillgången på arbetskraft och göra tilldelningen av humankapital effektivare. Integrationen av sårbara grupper på arbetsmarknaden skulle förbättras.

               (13)

               När det gäller företagspolitiken har de viktigaste sektorsstrategierna godkänts och ”innovationskontrakt” slutits för olika sektorer mellan den statliga förvaltningen och företrädare för näringslivet. Stödet till privat forskning ökar genom införandet av skatteavdragssystemet för forskning och utveckling (RDA+) som en del av incitamenten för att ytterligare främja innovation, privat FoU och närmare kopplingar mellan forskning och näringsliv. Fokuseringen på de viktigaste sektorerna bör emellertid inte ske på bekostnad av grundforskning eller utesluta innovativa företag som inte tillhör någon av dessa ”viktigaste sektorer”.

               (14)

               Under de senaste fyra årtiondena har strukturella snedvridningar byggts upp på den nederländska bostadsmarknaden. På fastighetsmarknaden har grundläggande begränsningar av utbudet och skattemässiga incitament för husägande (i synnerhet avdrag för bolåneränta som gynnar hushåll med högre inkomster) lett till en ineffektiv fördelning av kapital. På hyresmarknaden med dess mycket stora segment för sociala bostäder har socialpolitik och tak för hyresnivåer och hyresökningar lett till ett mycket oelastiskt utbud av hyresbostäder. En ändring av den förmånliga skattebehandlingen för husägare skulle bidra till att minska de strukturella snedvridningarna på den nederländska bostadsmarknaden.

               (15)

               Nederländerna har gjort flera åtaganden inom europluspakten. Dessa åtaganden, och genomförandet av de åtaganden som gjordes 2011, avser främjandet av sysselsättning, ökad konkurrenskraft, förstärkt finansiell stabilitet och ökad hållbarhet för de offentliga finanserna. Kommissionen har bedömt genomförandet av europluspaktsåtagandena. Resultaten av denna bedömning har beaktats i rekommendationerna.

               (16)

               Kommissionen har inom ramen för den europeiska planeringsterminen genomfört en omfattande analys av Nederländernas ekonomiska politik. Den har bedömt stabilitetsprogrammet och det nationella reformprogrammet. Den har beaktat inte bara programmens relevans för en hållbar finanspolitik och socioekonomisk politik i Nederländerna utan även i vilken utsträckning EU:s regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i unionen genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på EU-nivå. Kommissionens rekommendationer inom ramen för den europeiska planeringsterminen återspeglas i rekommendationerna 1 till 5 nedan.

               (17)

               Mot bakgrund av denna bedömning har rådet bedömt stabilitetsprogrammet, och dess yttrande (6) återspeglas särskilt i rekommendation 1 nedan.

         HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Nederländerna att vidta följande åtgärder under perioden 2012–2013:

               1.

               Garantera en snabb och hållbar korrigering av det alltför stora underskottet. I detta syfte till fullo genomföra budgetstrategin för 2012 som planerat. Specificera de åtgärder som krävs för genomförandet av 2013 års budget i syfte att garantera de strukturella anpassningsåtgärder som anges i rådets rekommendationer inom ramen för förfarandet för alltför stora underskott. Därefter garantera en lämplig strukturell anpassning för att göra tillräckliga framsteg i uppnåendet av det medelfristiga budgetmålet, inbegripet uppnåendet av riktmärket för utgifter, och tillräckliga framsteg i efterlevnaden av skuldminskningsriktmärket samtidigt som man skyddar utgifterna inom områden som direkt påverkar tillväxten, som forskning och innovation, utbildning och fortbildning. I detta syfte bör man, så snart en ny regering bildats, lägga fram en uppdaterad version av 2012 års stabilitetsprogram med välgrundade mål och åtgärder för perioden efter 2013.

               2.

               Vidta åtgärder för att höja den lagstadgade pensionsåldern, bland annat koppla den till den förväntade livslängden, och underbygga dessa åtgärder med arbetsmarknadsåtgärder för att understödja höjningen av den faktiska pensionsåldern samtidigt som man förbättrar de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet. Anpassa den andra pensionspelaren för att spegla höjningen av den lagstadgade pensionsåldern, samtidigt som man bibehåller en lämplig kostnads- och riskfördelning inom och mellan generationerna. Genomföra den planerade reformen av långtidsvården och komplettera den med ytterligare åtgärder för att begränsa kostnadsökningen, med tanke på den åldrande befolkningen.

               3.

               Öka deltagandet på arbetsmarknaden, särskilt för äldre, kvinnor, funktionshindrade och invandrare, bland annat genom ytterligare minskning av de skattemässiga hindren för den person som inte tjänar huvudinkomsten i hushållet att arbeta, genom främjande av omställningar på arbetsmarknaden och genom att åtgärda oflexibla förhållanden.

               4.

               Främja innovation, privata FoU-investeringar och närmare förbindelser mellan forskning och näringsliv, samt industriell förnyelse genom att tillhandahålla lämpliga incitament inom ramen för företagspolitiken, samtidigt som man garanterar tillgänglighet utöver den strikta definitionen av viktigaste sektorer och bevarar grundforskningen.

               5.

               Gradvis reformera bostadsmarknaden, bland annat genom i) att ändra den förmånliga skattebehandlingen av ägande av egna hem, bl.a. genom att avveckla avdrag för bolåneränta och/eller genom systemet för imputerade hyror, ii) att möjliggöra en mer marknadsorienterad prissättningsmekanism på hyresmarknaden, och iii) att, för sociala bostäder, anpassa hyrorna till hushållets inkomster.

      Utfärdad i Bryssel den 10 juli 2012.

            På rådets vägnar

         V. SHIARLY

            Ordförande

      (1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Upprätthålls för 2012 genom rådets beslut 2012/238/EU av den 26 april 2012 om riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik (EUT L 119, 4.5.2012, s. 47).

      (3)  EUT C 212, 19.7.2011, s. 13.

      (4)  EUT L 306, 23.11.2011. s. 25.

      (5)  Det konjunkturrensade saldot exklusive engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder, omräknat av kommissionens avdelningar enligt den allmänt vedertagna metoden och baserat på uppgifterna i programmet.

      (6)  Enligt artikel 5.2 i förordning (EG) nr 1466/97.


				|

		52013PC0778

			Rekommendation till RÅDETS BESLUT om godkännande av kommissionens ingående på Europeiska atomenergigemenskapens vägnar av ett protokoll till stabiliserings- och associeringsavtalet mellan Europeiska gemenskaperna och deras medlemsstater, å ena sidan, och f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, å andra sidan, med anledning av Republiken Kroatiens anslutning till Europeiska unionen /* COM/2013/0778 final */

			   	MOTIVERING
Den 24 september 2012
bemyndigade rådet kommissionen att på Europeiska unionens och dess
medlemsstaters samt Republiken Kroatiens vägnar inleda förhandlingar med f.d.
jugoslaviska republiken Makedonien om ingående av ett protokoll till stabiliserings-
och associeringsavtalet mellan Europeiska gemenskaperna och deras
medlemsstater, å ena sidan, och f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, å
andra sidan, med anledning av Republiken Kroatiens anslutning till Europeiska
unionen.
Förhandlingarna inleddes den 18 december 2012
efter samråd med f.d. jugoslaviska republiken Makedonien om tekniska frågor.
Ytterligare förhandlingsomgångar ägde rum den 25 januari 2013 och den 10 april
2013. Regeringen i f.d. jugoslaviska republiken Makedonien bekräftade att den
accepterade protokollet den 25 oktober 2013. Protokollet uppdateras i enlighet
med Europeiska unionens tulltaxa 2013 och med hänsyn till det gradvisa
avskaffandet av tullar enligt stabiliserings- och associeringsavtalet. Texten
till protokollet bifogas.
Kommissionen föreslår att rådet
fattar beslut om undertecknande och provisorisk tillämpning av protokollet på
Europeiska unionens vägnar och ingår protokollet på Europeiska unionens och
dess medlemsstaters vägnar. Europeiska atomenergigemenskapen (Euratom) är också
part i stabiliserings- och associeringsavtalet. Vad gäller ingåendet av
protokollet på Europeiska atomenergigemenskapens vägnar föreslår kommissionen
att rådet ger sitt godkännande, i enlighet med artikel 101 andra stycket i
fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen.
Enligt artikel 101 i
Euratomfördraget ska beslutet om att underteckna avtalet antas av kommissionen,
och beslutet om att ingå avtalet antas av kommissionen med rådets godkännande.
Det är därför nödvändigt att anta separata beslut om EU:s respektive Euratoms
undertecknande och ingående av protokollet.
För ingående av protokollet på
Europeiska atomenergigemenskapens vägnar föreslår kommissionen att rådet
–
ger sitt godkännande i enlighet med artikel 101
andra stycket i fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen.
Rekommendation till
RÅDETS BESLUT
om godkännande av kommissionens ingående på
Europeiska atomenergigemenskapens vägnar av ett protokoll till stabiliserings-
och associeringsavtalet mellan Europeiska gemenskaperna och deras
medlemsstater, å ena sidan, och f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, å
andra sidan, med anledning av Republiken Kroatiens anslutning till Europeiska
unionen
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR BESLUTAT
FÖLJANDE
med beaktande av fördraget om upprättandet av
Europeiska atomenergigemenskapen, särskilt artikel 101 andra stycket,
med beaktande av kommissionens rekommendation,
och av följande skäl:
av följande skäl:
(1)
Den 24 september 2012 bemyndigade rådet
kommissionen inleda förhandlingar med f.d. jugoslaviska republiken Makedonien om
ingående av ett protokoll till stabiliserings- och associeringsavtalet mellan
Europeiska gemenskaperna och deras medlemsstater, å ena sidan, och f.d.
jugoslaviska republiken Makedonien, å andra sidan, med anledning av Republiken
Kroatiens anslutning till Europeiska unionen.
(2)
Dessa förhandlingar har framgångsrikt avslutats.
(3)
Kommissionens ingående av protokollet på Europeiska
atomenergigemenskapens vägnar bör godkännas vad gäller frågor som omfattas av Europeiska
atomenergigemenskapens behörighet.
(4)
Undertecknandet och ingåendet av protokollet
omfattas av ett separat förfarande vad gäller frågor som omfattas av Europeiska
atomenergigemenskapens behörighet.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Enda artikel
Kommissionens ingående, på Europeiska
atomenergigemenskapens vägnar, av protokollet till stabiliserings- och
associeringsavtalet mellan Europeiska gemenskaperna och deras medlemsstater, å
ena sidan, och f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, å andra sidan, med
anledning av Republiken Kroatiens anslutning till Europeiska unionen (nedan
kallat protokollet) godkänns härmed.
Texten till protokollet åtföljer rådets beslut
om undertecknande och provisorisk tillämpning av ett protokoll till
stabiliserings- och associeringsavtalet mellan Europeiska gemenskaperna och
deras medlemsstater, å ena sidan, och f.d. jugoslaviska republiken Makedonien,
å andra sidan, med anledning av Republiken Kroatiens anslutning till Europeiska
unionen
Utfärdat i Bryssel den
                                                                       På
rådets vägnar
                                                                       Ordförande