title: Rådets rekommendation av den 20 juli 2020 om Lettlands nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Lettlands stabilitetsprogram 2020 2020/C 282/14

text:
               26.8.2020

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 282/89

      RÅDETS REKOMMENDATION
      av den 20 juli 2020
      om Lettlands nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Lettlands stabilitetsprogram 2020
      (2020/C 282/14)
      EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
      med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,
      med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 5.2,
      med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,
      med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,
      med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,
      med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,
      med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,
      med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,
      med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och
      av följande skäl:

                  (1)

                  Den 17 december 2019 antog kommissionen den årliga strategin för hållbar tillväxt, som inledde 2020 års europeiska termin för samordningen av den ekonomiska politiken. I den togs vederbörlig hänsyn till den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 17 december 2019 antog kommissionen, på grundval av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 (2), även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Lettland inte var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet.

                  (2)

                  Landsrapporten 2020 för Lettland offentliggjordes den 26 februari 2020. Den innehöll en bedömning av Lettlands framsteg avseende de landsspecifika rekommendationer som rådet antog den 9 juli 2019 (3) (de landsspecifika rekommendationerna för 2019), uppföljningen av tidigare års landsspecifika rekommendationer och Lettlands framsteg när det gäller att uppnå sina nationella Europa 2020-mål.

                  (3)

                  Den 11 mars 2020 klassificerade Världshälsoorganisationen officiellt covid-19-utbrottet som en global pandemi. Pandemin utgör ett allvarligt hot mot folkhälsan för medborgare, samhällen och ekonomier. Den leder till hårt ansatta hälso- och sjukvårdssystem, störningar i de globala leveranskedjorna, volatilitet på finansmarknaderna, kraftig påverkan på konsumentefterfrågan och negativa effekter för olika sektorer. Den hotar människors arbeten och inkomster liksom företagens verksamheter. Pandemin har lett till en kraftig ekonomisk chock som redan har fått allvarliga återverkningar i unionen. Den 13 mars 2020 antog kommissionen ett meddelande om en samordnad ekonomisk reaktion på krisen som omfattar alla aktörer på nationell nivå och unionsnivå.

                  (4)

                  Flera medlemsstater har utlyst undantagstillstånd eller infört nödåtgärder. Nödåtgärderna bör vara strikt proportionella, nödvändiga, tidsbegränsade och i linje med europeiska och internationella standarder. De bör vara föremål för demokratisk tillsyn och oberoende rättslig prövning.

                  (5)

                  Den 20 mars 2020 antog kommissionen ett meddelande om aktivering av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten. Den allmänna undantagsklausulen, som fastställs i artiklarna 5.1, 6.3, 9.1 och 10.3 i förordning (EG) nr 1466/97 och artiklarna 3.5 och 5.2 i rådets förordning (EG) nr 1467/97 (4), underlättar samordningen av budgetpolitiken vid en allvarlig konjunkturnedgång. I sitt meddelande av den 20 mars 2020 ansåg kommissionen, mot bakgrund av den förväntade allvarliga konjunkturnedgången till följd av covid-19-pandemin, att villkoren för att aktivera den allmänna undantagsklausulen var uppfyllda och uppmanade rådet att godkänna denna slutsats. Den 23 mars 2020 instämde medlemsstaternas finansministrar i kommissionens bedömning. De var överens om att den allvarliga ekonomiska nedgången kräver beslutsamma, långtgående och samordnade åtgärder. Aktiveringen av den allmänna undantagsklausulen medger en tillfällig avvikelse från anpassningsbanan mot det medelfristiga budgetmålet, förutsatt att detta inte äventyrar de offentliga finansernas hållbarhet på medellång sikt. När det gäller den korrigerande delen kan rådet, på grundval av en rekommendation från kommissionen, även besluta att anta en reviderad finanspolitisk strategi. Den allmänna undantagsklausulen innebär inte att stabilitets- och tillväxtpaktens förfaranden avbryts. Den tillåter att medlemsstaterna avviker från de budgetkrav som normalt skulle gälla, samtidigt som den ger kommissionen och rådet möjlighet att vidta nödvändiga politiska samordningsåtgärder inom ramen för pakten.

                  (6)

                  Det krävs fortsatta åtgärder för att begränsa och bekämpa spridningen av covid-19-pandemin, stärka de nationella hälso- och sjukvårdssystemens resiliens, mildra de socioekonomiska konsekvenserna av pandemin genom stödåtgärder till företag och hushåll och säkerställa adekvata arbetsmiljöförhållanden så att den ekonomiska verksamheten kan återupptas. Unionen bör använda alla tillgängliga verktyg för att stödja medlemsstaternas insatser inom dessa områden. Samtidigt bör medlemsstaterna och unionen samarbeta för att förbereda de åtgärder som krävs för en återgång till normalt fungerande samhällen och ekonomier och till en hållbar tillväxt, varvid bland annat den gröna och digitala omställningen integreras och lärdomar dras av krisen.

                  (7)

                  Covid-19-krisen har visat på den inre marknadens flexibilitet när det gäller att anpassa sig till extraordinära omständigheter. För att säkerställa en snabb och smidig övergång till återhämtningsfasen och fri rörlighet för varor, tjänster och arbetstagare bör dock de extraordinära åtgärder som hindrar den inre marknaden från att fungera normalt upphävas så snart de inte längre är nödvändiga. Den nuvarande krisen har visat på behovet av krisberedskapsplaner inom hälso- och sjukvården. De centrala inslagen i arbetet med att ta fram mer omfattande krisberedskapsplaner innefattar förbättrade inköpsstrategier, diversifierade leveranskedjor och strategiska reserver av viktig utrustning.

                  (8)

                  Unionslagstiftaren har redan ändrat de relevanta lagstiftningsramarna genom Europaparlamentets och rådets förordningar (EU) 2020/460 (5) och (EU) 2020/558 (6) för att ge medlemsstaterna möjlighet att mobilisera alla outnyttjade resurser från de europeiska struktur- och investeringsfonderna så att de kan hantera de extraordinära konsekvenserna av covid-19-pandemin. Dessa ändringar kommer att tillhandahålla ytterligare flexibilitet samt förenklade och effektiviserade förfaranden. För att minska trycket på kassaflödena kan medlemsstaterna också dra nytta av en medfinansieringsgrad på 100 % från unionsbudgeten under räkenskapsåret 2020–2021. Lettland uppmanas att fullt ut utnyttja dessa möjligheter för att hjälpa de personer och sektorer som drabbats hårdast.

                  (9)

                  Covid-19-pandemins socioekonomiska konsekvenser kommer troligtvis att vara ojämnt fördelade mellan sektorer och regioner på grund av olika specialiseringsmönster. Detta medför en risk för ökande skillnader inom Lettland. I kombination med risken för en tillfällig upplösning av konvergensprocessen mellan medlemsstaterna krävs i den nuvarande situationen riktade politiska insatser.

                  (10)

                  Den 30 april 2020 lade Lettland fram sitt nationella reformprogram för 2020 och sitt stabilitetsprogram för samma år. De två programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas.

                  (11)

                  Lettland omfattas för närvarande av stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del.

                  (12)

                  Enligt stabilitetsprogrammet för 2020 planerar regeringen en försämring av det samlade saldot i de offentliga finanserna från ett underskott på 0,2 % av bruttonationalprodukten (BNP) 2019 till ett underskott på 9,4 % av BNP 2020. Underskottet väntas minska till 5,0 % av BNP 2021 och till 2,7 % av BNP till 2023, vid oförändrad politik. Efter att ha sjunkit till 36,9 % av BNP 2019 väntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP nå en topp på ungefär 53 % 2022 enligt stabilitetsprogrammet för 2020. De makroekonomiska och finanspolitiska prognoserna påverkas av stor osäkerhet på grund av covid-19-pandemin.

                  (13)

                  Som svar på covid-19-pandemin, och som del av en samordnad unionsstrategi, har Lettland antagit budgetåtgärder i god tid för att öka kapaciteten i sitt hälso- och sjukvårdssystem, begränsa pandemin och hjälpa de personer och sektorer som drabbats hårdast. Enligt stabilitetsprogrammet för 2020 uppgick dessa budgetåtgärder till 3,0 % av BNP. Åtgärderna omfattar skatteuppskov på upp till tre år, utvidgad omfattning för statligt betald sjukledighet, stöd till särskilda sektorer och ytterligare ekonomiskt stöd till hälso- och sjukvården. Lettland har dessutom infört likviditetsstöd till företag genom garantier och lån på 3,2 % av BNP. Sammantaget ligger de åtgärder som Lettland har vidtagit i linje med riktlinjerna i kommissionens meddelande av den 13 mars 2020. Ett fullständigt genomförande av nödåtgärderna och de finanspolitiska stödåtgärderna, följt av en omläggning av finanspolitikens inriktning mot att uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt när det ekonomiska läget medger detta, kommer att bidra till att bevara hållbarheten i de offentliga finanserna på medellång sikt.

                  (14)

                  På grundval av kommissionens vårprognos 2020 beräknas Lettlands saldo i de offentliga finanserna vid oförändrad politik uppgå till -7,3 % av BNP 2020 och -4,5 % av BNP 2021. Detta innebär en i stort sett liknande effekt av stimulansåtgärderna som enligt stabilitetsprogrammet för 2020, men sysselsättningen väntas sjunka mer och de automatiska stabilisatorerna på utgiftssidan antas också bli lägre. Den offentliga skuldkvoten väntas ligga kvar under 60 % av BNP 2020 och 2021.

                  (15)

                  Den 20 maj 2020 utfärdade kommissionen en rapport i enlighet med artikel 126.3 i fördraget på grund av Lettlands planerade överträdelse av underskottsgränsen på 3 % av BNP 2020. Sammantaget visar kommissionens analys att underskottskriteriet enligt definitionen i fördraget och i förordning (EG) nr 1467/97 inte är uppfyllt.

                  (16)

                  Lettland utlyste undantagstillstånd den 13 mars 2020 och förlängde det till den 9 juni 2020. Regeringen begränsade rörligheten för personer över Lettlands gränser med flyg, järnväg och båt, stängde skolorna och universiteten och säkerställde distansundervisning, förbjöd alla offentliga evenemang, påbjöd social distansering, inskränkte försäljning på helger och rekommenderade digitala offentliga tjänster. På grund av den förbättrade epidemiologiska situationen lättade myndigheterna på restriktionerna den 12 maj 2020 och enades om att öppna gränserna mot Litauen och Estland från och med den 15 maj 2020. Enligt kommissionens vårprognos 2020 väntas arbetslösheten öka till 8,6 % 2020 och återhämta sig något, till 8,3 % 2021. För ekonomin väntas en tillbakagång på 7 % 2020 med störst påverkan på investeringar och export till följd av sjunkande efterfrågan från utlandet och växande osäkerhet. Sysselsättningen väntas sjunka med 2,5 %, varvid beaktas att den negativa effekten på sysselsättningen kommer att mildras avsevärt tack vare det statssubventionerade permitteringssystemet och lönesubventionerna i exportbranscher. Som svar på covid-19-krisen har Lettland tagit fram ett heltäckande finanspolitiskt och ekonomiskt paket. Svaret går i tre riktningar: 1) stöd till arbetstagarna, 2) stöd till företagen och 3) stöd till de hårdast drabbade ekonomiska sektorerna. De arbetsmarknadspolitiska åtgärderna syftar till att skydda sysselsättningen och stärka det sociala skyddsnätet. De omfattar bland annat lönesubventioner på upp till 75 % av en persons bruttolön, sjukersättning när en arbetstagare har diagnostiserats med covid-19 eller är i karantän och förlängda arbetslöshetsförmåner. Stödet till företag med tillfälliga svårigheter är inriktat på att hjälpa bärkraftiga företag med likviditet och snabbt få fart på utbudet av viktiga varor och tjänster.

                  (17)

                  Covid-19-pandemin har krävt mycket kraftiga åtgärder för att begränsa sjukdomens spridning och effekter. Den förstärkte de strukturella svagheterna i Lettlands hälso- och sjukvårdssystem, vilka är direkt kopplade till att landet har begränsade ekonomiska och mänskliga resurser och att reformerna endast går långsamt framåt. Låg offentlig finansiering påverkar både tillgången till överkomligt prissatt hälso- och sjukvård av god kvalitet och hälso- och sjukvårdssystemens förmåga att klara sin uppgift. Detta leder till att människor enligt egen bedömning har stora icke-tillgodosedda vårdbehov, att tillgången är ojämlik och att i synnerhet utsatta grupper drabbas av höga patientavgifter. En ohälsosam livsstil är en annan viktig orsak till de dåliga hälsoresultaten. Därutöver är bristen på hälso- och sjukvårdspersonal ett komplicerat problem som gör det svårare att tillhandahålla hälso- och sjukvårdstjänster. För att förbättra hälso- och sjukvårdssystemets effektivitet och kvalitet måste de pågående reformer som fortfarande är i ett tidigt skede påskyndas. Det rör sig om ändamålsenlig förebyggande vård, förstärkning av primärvården, rationalisering av sjukhussektorn och inriktning på kvalitetsstyrning. Hur genomgripande effekt reformerna får och hur mycket bättre hälsoresultaten blir beror också i hög grad på hur mycket offentlig finansiering hälso- och sjukvården får. För att klara liknande kriser i framtiden är det viktigt att säkerställa investeringar i verksamma folkhälsoåtgärder med mycket resurser för att förebygga, begränsa och minska spridningen av infektionssjukdomar och hantera deras effekter på hälso- och sjukvårdens resultat. Investeringarna kan syfta till att tillhandahålla nödvändig utrustning, stabila e-hälsotjänster, anläggningar och personal för hälso- och sjukvården och säkerställa kapacitet för alla förväntade regelbundna hälso- och sjukvårdstjänster vid sidan av vården av covid-19-patienter.

                  (18)

                  Lettland har vidtagit åtgärder för att förlänga inkomststödet för arbetstagare och undvika uppsägningar under undantagstillståndet. Stödet är dock begränsat i fråga om omfattning och lämplighet, främst på grund av att det är knutet till socialförsäkringsavgifter och restriktiva stödberättigandekriterier. Systemet tillåter inte heller deltidspermittering. En mer successiv övergång från inkomststöd till arbetsinkomster skulle möjliggöra större flexibilitet på arbetsmarknaden under svackan och den ekonomiska återhämtningen. Fortgående insatser krävs för att förbättra sociala skyddsnätets lämplighet, varaktighet och täckning. Sådana insatser hålls dock tillbaka av låga skatteintäkter i förhållande till BNP. Trots vissa små förbättringar ligger den garanterade minimiinkomsten, minimipensionerna och inkomststödet för personer med funktionsnedsättning fortfarande på en alltför låg nivå. Lettland har infört arbetslöshetsersättning för de mest utsatta, men arbetslösa löper likväl hög risk att drabbas av fattigdom, särskilt när arbetslösheten är långvarig. Tillgången till socialt skydd, inklusive till arbetslöshetsersättning, för egenföretagare och atypiska arbetstagare är begränsad och detta skulle kunna åtgärdas. Samtidigt som andelen minskar är odeklarerat arbete och svarta löner fortfarande utbredda, vilket försvagar de berörda arbetstagarnas sociala skydd och ökar riskerna i arbetet. Utsatta grupper kommer förmodligen att ha svårast att hitta ett jobb igen. Integreringen av sysselsättning, utbildning, hälso- och sjukvård samt sociala tjänster och tillhandahållandet av sociala tjänster är fortfarande låga. Andelen personer vars boende uppvisar allvarliga brister och som lider av trångboddhet är bland de högsta i unionen, samtidigt som det är ont om subventionerade boenden.

                  (19)

                  Stöd till små och medelstora företag så att de snabbt kan utveckla flexibla arbetssätt och möjligheter till distansarbete kan avsevärt bidra till att mildra krisens effekter. Låg registrering hos offentliga arbetsförmedlingar och lågt deltagande bland arbetslösa i aktiva arbetsmarknadsåtgärder är särskilt oroande. De aktiva arbetsmarknadsåtgärderna måste lyckas med en mix och ett upplägg som stärker inriktningen på att minska arbetslöshetens längd och underlätta återgången till arbete. I tider av ekonomisk nedgång är det ännu viktigare att ge människor rätt kompetens så att arbetskraften får bättre motståndskraft. Verksamma och lättillgängliga åtgärder inriktade på vuxenutbildning, omskolning och kompetenslyft, i kombination med sociala tjänster och stöd till rörlighet, skulle kunna ge fler människor de färdigheter som behövs på arbetsmarknaden. De digitala färdigheterna behöver också förbättras, eftersom bara 43 % av letterna har baskunskaper eller bättre kunskaper. Covid-19-pandemin har också lyft fram ett behov av högkvalitativ digital utbildning och av att säkerställa jämlik tillgång för alla studerande. Det är också viktigt att stärka kapaciteten hos arbetsmarknadens parter så att de engagerar sig tidigt och på ett meningsfullt sätt i hanteringen av covid-19-krisen och återhämtningen.

                  (20)

                  Ett rejält likviditetsstöd inrättades och infördes snabbt genom den nationella utvecklingsinstitutionen Altum. Den institutionen har hjälpt till att omstrukturera avbetalningsplaner för företag och erbjudit likviditetsstöd i form av nya lån. Men de flesta omstruktureringar av banklån sker utan inblandning av statliga garantier. Villkoren för beviljande av statliga garantier är nämligen relativt stränga. Det finns därför en risk för att mindre företag med svagare ekonomisk ställning eller skatteskulder inte får något stöd. Restauranger och hotell, som hör till de branscher som drabbats hårdast av krisen, har svårt att få extra likviditet på grund av att de saknar övertygande säkerhet och har en svag ekonomisk ställning. Samtidigt är det viktigt att slå vakt om banksektorns motståndskraft.

                  (21)

                  För att främja den ekonomiska återhämtningen kommer det att vara viktigt att tidigarelägga mogna offentliga investeringsprojekt och stimulera privata investeringar, inbegripet genom relevanta reformer. De politiska åtgärderna till stöd för landets digitala och gröna omställning bör ta hänsyn till de betydande regionala skillnaderna. De flesta stadsområdena i Lettland har utmärkt digital infrastruktur, men fast bredband på landsbygden är ovanligt. Framför allt brukar den sista länken saknas. Fortsatta och stärkta insatser för att bygga ut mycket snabbt bredband kommer att bidra till att ytterligare förbättra den digitala infrastrukturen. För att ta itu med de utmaningar som omställningen till en klimatneutral ekonomi medför, krävs investeringar som diversifierar ekonomin och gör den modernare och konkurrenskraftigare, bland annat genom större investeringar i forskning och innovation och humankapital, och minskar de socioekonomiska kostnaderna för omställningen. Lettlands väg mot en hållbar miljö går via bättre energieffektivitet, genomförande av landets nationella energi- och klimatplan, särskilt i fråga om transporter och byggnader, och integrering av miljömässiga hållbarhetsaspekter i andra ekonomiska sektorer, särskilt i jordbruket och skogsbruket. En förbättring av den intermodala transportinfrastrukturen i och kring Riga skulle underlätta arbetskraftens rörlighet och bidra till att bromsa personbilarnas växande energiförbrukning. Vidare är Rail Baltica-projektet och energisammanlänkningsprojekten Lettlands centrala investeringsprioriteringar med inriktning på att förbättra landets säkerhet och integrering med den inre marknaden. Att göra ytterligare investeringar i förnybar energi, i synnerhet vindkraft, och främja omställningen till en cirkulär ekonomi med avsevärt högre återvinningsnivåer kan också förbättra både de miljömässiga och ekonomiska resultaten och bidra till att nå målen för klimatförändringarna. Programplaneringen för Fonden för en rättvis omställning, som är föremål för ett förslag från kommissionen, för 2021–2027 kan hjälpa Lettland att hantera en del av de utmaningar som omställningen till en klimatneutral ekonomi innebär, särskilt inom de områden som anges i bilaga D till landsrapporten 2020. Detta skulle ge Lettland möjlighet att på bästa sätt använda den fonden.

                  (22)

                  Lettland har avsevärt minskat flödet av misstänkta pengar via bankerna och sett över systemet för bekämpning av penningtvätt. I synnerhet förbjöd Lettland utländska skalbolag och ändrade ett antal lagar. Kapaciteten och förmågan hos viktiga tillsynsorgan, finansunderrättelseorgan och brottsbekämpande organ har stärkts. Samtidigt som tillsynen av finansinstituten har skärpts avsevärt kan den riktas bättre och bli effektivare med förbättrad riskbedömning. De brottsbekämpande organens samverkan och kapacitet har förbättrats, men deras förmåga att utreda och lagföra fall av penningtvätt skulle kunna stärkas ytterligare.

                  (23)

                  Medan de landsspecifika rekommendationer som anges i denna rekommendation (de landsspecifika rekommendationerna för 2020) är inriktade på hur de socioekonomiska effekterna av covid-19-pandemin ska hanteras och den ekonomiska återhämtningen underlättas, berörde de landsspecifika rekommendationerna för 2019 också reformer som är avgörande för att kunna hantera strukturella utmaningar på medellång och lång sikt. De landsspecifika rekommendationerna för 2019 är fortsatt aktuella och kommer att fortsätta att övervakas inom ramen för nästa års europeiska planeringstermin. Detta inbegriper de landsspecifika rekommendationerna för 2019 avseende investeringsrelaterade ekonomiska strategier. 2019 års landsspecifika rekommendationer bör beaktas i sin helhet vid den strategiska programplaneringen för sammanhållningspolitiska medel efter 2020, inbegripet riskreducerande åtgärder och strategier för att lätta på restriktionerna med avseende på den rådande krisen.

                  (24)

                  Den europeiska planeringsterminen utgör en ram för en kontinuerlig samordning av den ekonomiska politiken och sysselsättningspolitiken i unionen, vilket kan bidra till en hållbar ekonomi. I sina nationella reformprogram för 2020 har medlemsstaterna utvärderat de framsteg som gjorts med genomförandet av FN:s mål för hållbar utveckling. Genom att säkerställa ett fullständigt genomförande av de landsspecifika rekommendationerna för 2020 kommer Lettland att bidra till att uppnå målen för hållbar utveckling och till de gemensamma insatserna för att säkerställa en konkurrenskraftig hållbarhet i unionen.

                  (25)

                  Det är viktigt med en nära samordning mellan ekonomierna i Ekonomiska och monetära unionen för att man ska kunna åstadkomma en snabb återhämtning från de ekonomiska konsekvenserna av covid-19-pandemin. I egenskap av en medlemsstat som har euron som valuta bör Lettland säkerställa att dess politik förblir i linje med rekommendationerna för euroområdet 2020 och samordnas med övriga medlemsstater som har euron som valuta samtidigt som den politiska vägledningen från Eurogruppen beaktas.

                  (26)

                  Kommissionen har inom ramen för 2020 års europeiska planeringstermin gjort en omfattande analys av Lettlands ekonomiska politik och redogjort för den i 2020 års landsrapport. Kommissionen har även bedömt stabilitetsprogrammet för 2020, det nationella reformprogrammet för 2020 och uppföljningen av de landsspecifika rekommendationer Lettland har fått tidigare år. Kommissionen har beaktat inte bara deras relevans för hållbarheten i finanspolitiken och den socioekonomiska politiken i Lettland utan också att unionens regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i unionen genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på unionsnivå.

                  (27)

                  Mot bakgrund av denna bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet för 2020, och dess yttrande (7) återspeglas särskilt i rekommendation 1 nedan.

            HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Lettland att 2020 och 2021 vidta följande åtgärder:

                  1.

                  Vidta alla nödvändiga åtgärder, i enlighet med den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten, för att effektivt hantera covid-19-pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. När de ekonomiska förhållandena medger det, driva en finanspolitik som syftar till att nå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas. Stärka hälso- och sjukvårdssystemets resiliens och tillgänglighet, bland annat med hjälp av extra personalresurser och ekonomiska resurser.

                  2.

                  Förse de grupper som drabbas hårdast av krisen med tillräckligt inkomststöd och stärka det sociala skyddsnätet. Mildra krisens effekter på sysselsättningen, bland annat genom flexibla arbetsformer, aktiva arbetsmarknadsåtgärder och kompetenslyft.

                  3.

                  Säkerställa tillgång till likviditetsstöd för företag, särskilt de små och medelstora företagen. Tidigarelägga mogna offentliga investeringsprojekt och främja privata investeringar för att stödja den ekonomiska återhämtningen. Inrikta investeringarna på den gröna och digitala omställningen, särskilt forskning och innovation, ren och effektiv produktion och användning av energi, hållbara transporter och digital infrastruktur.

                  4.

                  Fortsätta arbetet med ramen för bekämpning av penningtvätt.

         Utfärdad i Bryssel den 20 juli 2020.

               På rådets vägnar

            J. KLOECKNER

               Ordförande

         (1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

         (2)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (EUT L 306, 23.11.2011, s. 25).

         (3)  EUT C 301, 5.9.2019, s. 86.

         (4)  Rådets förordning (EG) nr 1467/97 av den 7 juli 1997 om påskyndande och förtydligande av tillämpningen av förfarandet vid alltför stora budgetunderskott (EGT L 209, 2.8.1997, s. 6).

         (5)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/460 av den 30 mars 2020 om ändring av förordningarna (EU) nr 1301/2013, (EU) nr 1303/2013 och (EU) nr 508/2014 vad gäller särskilda åtgärder för att mobilisera investeringar i medlemsstaternas hälso- och sjukvårdssystem samt i andra sektorer av deras ekonomier som reaktion på covid-19-utbrottet (Investeringsinitiativ mot effekter av coronavirus) (EUT L 99, 31.3.2020, s. 5).

         (6)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/558 av den 23 april 2020 om ändring av förordningarna (EU) nr 1301/2013 och (EU) nr 1303/2013 vad gäller särskilda åtgärder för att tillhandahålla extraordinär flexibilitet vid användningen av de europeiska struktur- och investeringsfonderna för att hantera covid-19-utbrottet (EUT L 130, 24.4.2020, s. 1).

         (7)  Enligt artikel 5.2 i förordning (EG) nr 1466/97.


title: Rådets rekommendation av den 20 juli 2020 om Litauens nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Litauens stabilitetsprogram 2020 2020/C 282/15

text:
               26.8.2020

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 282/95

      RÅDETS REKOMMENDATION
      av den 20 juli 2020
      om Litauens nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Litauens stabilitetsprogram 2020
      (2020/C 282/15)
      EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
      med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,
      med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 5.2,
      med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (2), särskilt artikel 6.1,
      med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,
      med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,
      med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,
      med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,
      med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,
      med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,
      med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och
      av följande skäl:

                  (1)

                  Den 17 december 2019 antog kommissionen den årliga strategin för hållbar tillväxt, som inledde 2020 års europeiska termin för samordningen av den ekonomiska politiken. I den togs vederbörlig hänsyn till den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 17 december 2019 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Litauen inte var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet.

                  (2)

                  Landsrapporten 2020 för Litauen offentliggjordes den 26 februari 2020. Den innehöll en bedömning av Litauens framsteg avseende de landsspecifika rekommendationer som rådet antog den 9 juli 2019 (3) (de landsspecifika rekommendationerna för 2019), uppföljningen av tidigare års landsspecifika rekommendationer och Litauens framsteg när det gäller att uppnå sina nationella Europa 2020-mål.

                  (3)

                  Den 11 mars 2020 klassificerade Världshälsoorganisationen officiellt covid-19-utbrottet som en global pandemi. Pandemin utgör ett allvarligt hot mot folkhälsan för medborgare, samhällen och ekonomier. Den leder till hårt ansatta hälso- och sjukvårdssystem, störningar i de globala leveranskedjorna, volatilitet på finansmarknaderna, kraftig påverkan på konsumentefterfrågan och negativa effekter för olika sektorer. Den hotar människors arbeten och inkomster liksom företagens verksamheter. Pandemin har lett till en kraftig ekonomisk chock som redan har fått allvarliga återverkningar i unionen. Den 13 mars 2020 antog kommissionen ett meddelande om en samordnad ekonomisk reaktion på krisen, som omfattar alla aktörer på nationell nivå och unionsnivå.

                  (4)

                  Flera medlemsstater har utlyst undantagstillstånd eller infört nödåtgärder. Nödåtgärderna bör vara strikt proportionella, nödvändiga, tidsbegränsade och i linje med europeiska och internationella standarder. De bör vara föremål för demokratisk tillsyn och oberoende rättslig prövning.

                  (5)

                  Den 20 mars 2020 antog kommissionen ett meddelande om aktivering av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten. Den allmänna undantagsklausulen, som fastställs i artiklarna 5.1, 6.3, 9.1 och 10.3 i förordning (EG) nr 1466/97 och artiklarna 3.5 och 5.2 i rådets förordning (EG) nr 1467/97 (4), underlättar samordningen av budgetpolitiken vid en allvarlig konjunkturnedgång. I sitt meddelande av den 20 mars 2020 ansåg kommissionen, mot bakgrund av den förväntade allvarliga konjunkturnedgången till följd av covid-19-pandemin, att villkoren för att aktivera den allmänna undantagsklausulen var uppfyllda och uppmanade rådet att godkänna denna slutsats. Den 23 mars 2020 instämde medlemsstaternas finansministrar i kommissionens bedömning. De var överens om att den allvarliga ekonomiska nedgången kräver beslutsamma, långtgående och samordnade åtgärder. Aktiveringen av den allmänna undantagsklausulen medger en tillfällig avvikelse från anpassningsbanan mot det medelfristiga budgetmålet, förutsatt att detta inte äventyrar de offentliga finansernas hållbarhet på medellång sikt. När det gäller den korrigerande delen kan rådet, på grundval av en rekommendation från kommissionen, även besluta att anta en reviderad finanspolitisk strategi. Den allmänna undantagsklausulen innebär inte att stabilitets- och tillväxtpaktens förfaranden avbryts. Den tillåter att medlemsstaterna avviker från de budgetkrav som normalt skulle gälla, samtidigt som den ger kommissionen och rådet möjlighet att vidta nödvändiga politiska samordningsåtgärder inom ramen för pakten.

                  (6)

                  Det krävs fortsatta åtgärder för att begränsa och bekämpa spridningen av covid-19-pandemin, stärka de nationella hälso- och sjukvårdssystemens resiliens, mildra de socioekonomiska konsekvenserna av pandemin genom stödåtgärder till företag och hushåll och säkerställa adekvata arbetsmiljöförhållanden så att den ekonomiska verksamheten kan återupptas. Unionen bör använda alla tillgängliga verktyg för att stödja medlemsstaternas insatser inom dessa områden. Samtidigt bör medlemsstaterna och unionen samarbeta för att förbereda de åtgärder som krävs för en återgång till normalt fungerande samhällen och ekonomier och till en hållbar tillväxt, varvid bland annat den gröna och digitala omställningen integreras och lärdomar dras av krisen.

                  (7)

                  Covid-19-krisen har visat på den inre marknadens flexibilitet när det gäller att anpassa sig till extraordinära omständigheter. För att säkerställa en snabb och smidig övergång till återhämtningsfasen och fri rörlighet för varor, tjänster och arbetstagare bör dock de extraordinära åtgärder som hindrar den inre marknaden från att fungera normalt upphävas så snart de inte längre är nödvändiga. Den nuvarande krisen har visat på behovet av krisberedskapsplaner inom hälso- och sjukvården. De centrala inslagen i arbetet med att ta fram mer omfattande krisberedskapsplaner innefattar förbättrade inköpsstrategier, diversifierade leveranskedjor och strategiska reserver av viktig utrustning.

                  (8)

                  Unionslagstiftaren har redan ändrat de relevanta lagstiftningsramarna genom Europaparlamentets och rådets förordningar (EU) 2020/460 (5) och (EU) 2020/558 (6) för att ge medlemsstaterna möjlighet att mobilisera alla outnyttjade resurser från de europeiska struktur- och investeringsfonderna så att de kan hantera de extraordinära konsekvenserna av covid-19-pandemin. Dessa ändringar kommer att tillhandahålla ytterligare flexibilitet samt förenklade och effektiviserade förfaranden. För att minska trycket på kassaflödena kan medlemsstaterna också dra nytta av en medfinansieringsgrad på 100 % från unionsbudgeten under räkenskapsåret 2020–2021. Litauen uppmanas att fullt ut utnyttja dessa möjligheter för att hjälpa de personer och sektorer som drabbats hårdast.

                  (9)

                  Covid-19-pandemins socioekonomiska konsekvenser kommer troligtvis att vara ojämnt fördelade mellan Litauens sektorer och regioner på grund av olika specialiseringsmönster. Detta innebär en risk för ökande skillnader inom Litauen. I kombination med risken för en tillfällig upplösning av konvergensprocessen mellan medlemsstaterna krävs i den nuvarande situationen riktade politiska insatser.

                  (10)

                  Litauen lade fram sitt nationella reformprogram för 2020 den 15 maj 2020 och sitt stabilitetsprogram för samma år den 30 april 2020. De två programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas.

                  (11)

                  Litauen omfattas för närvarande av stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del.

                  (12)

                  Enligt stabilitetsprogrammet för 2020 planerar regeringen en försämring av det samlade saldot i de offentliga finanserna från ett överskott på 0,3 % av bruttonationalprodukten (BNP) 2019 till ett underskott på 11,4 % av BNP 2020. Underskottet väntas minska till 3,9 % av BNP 2021. Efter att ha ökat till 36,3 % av BNP 2019 väntas den offentliga skuldkvoten öka ytterligare till 50,6 % 2020 enligt stabilitetsprogrammet för 2020. De makroekonomiska och finanspolitiska prognoserna påverkas av stor osäkerhet på grund av covid-19-pandemin.

                  (13)

                  Som svar på covid-19-pandemin, och som del av en samordnad unionsstrategi, har Litauen antagit budgetåtgärder i god tid för att öka kapaciteten i sitt hälso- och sjukvårdssystem, begränsa pandemin och hjälpa de personer och sektorer som drabbats hårdast. Enligt stabilitetsprogrammet för 2020 uppgick dessa budgetåtgärder till 6,8 % av BNP. Åtgärderna omfattar skatteuppskov, extra anslag till att köpa in medicinska förnödenheter, subventioner för att skydda arbetstillfällen och förmåner till de egenföretagare och anställda som påverkas av covid-19-pandemin. Eftersom kommissionens analys av utformningen och genomförandet av vissa av åtgärderna tyder på att utnyttjandet blir relativt lågt, antar kommissionen att de offentliga åtgärderna får en förhållandevis liten effekt på de offentliga finanserna. Dessutom har Litauen aviserat diskretionära åtgärder som, även om de inte har någon direkt budgetpåverkan, kommer att bidra till krishanteringen, även genom likviditetsstöd till företagen, och som enligt stabilitetsprogrammet för 2020 uppskattas till 3,8 % av BNP. Åtgärderna omfattar lånegarantier (2,9 % av BNP). Sammantaget ligger de åtgärder som Litauen har vidtagit i linje med riktlinjerna i kommissionens meddelande av den 13 mars 2020. Ett fullständigt genomförande av nödåtgärderna och de finanspolitiska stödåtgärderna, följt av en omläggning av finanspolitikens inriktning mot att uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt när det ekonomiska läget medger detta, kommer att bidra till att bevara hållbarheten i de offentliga finanserna på medellång sikt.

                  (14)

                  På grundval av kommissionens vårprognos 2020 beräknas Litauens saldo i de offentliga finanserna vid oförändrad politik uppgå till -6,9 % av BNP 2020 och -2,7 % av BNP 2021. Den offentliga skuldkvoten väntas ligga kvar under 60 % av BNP 2020 och 2021.

                  (15)

                  Den 20 maj 2020 utfärdade kommissionen en rapport i enlighet med artikel 126.3 i fördraget på grund av Litauens planerade överträdelse av underskottsgränsen på 3 % av BNP 2020. Sammantaget visar kommissionens analys att underskottskriteriet enligt definitionen i fördraget och i förordning (EG) nr 1467/97 inte är uppfyllt.

                  (16)

                  Enligt kommissionens vårprognos 2020 väntas Litauens BNP sjunka med 8 %, och därpå snabbt hämta sig med 7,5 % under 2021. För att svara på covid-19-utbrottet och mildra de ekonomiska effekterna lade Litauen den 16 mars fram en plan för ekonomisk stimulans och dämpning av följderna av covid-19-smittan. Planen uppgår till 2,5 miljarder euro eller 6,3 % av landets BNP och omfattar upp till 500 miljoner euro eller 1,3 % av BNP för att säkerställa nödvändiga resurser för hälso- och sjukvårdssystemet. Ytterligare 500 miljoner euro anslogs för att skydda arbetstillfällen och inkomster. Statens garantifonder ökades på med 500 miljoner euro, och extra statliga garantier på upp till 500 miljoner euro godkändes för att stimulera ekonomin. I april godkände kommissionen flera litauiska stödordningar för landets ekonomi mot bakgrund av covid-19-utbrottet. Stödordningarna är utformade för att hjälpa företagen att täcka omedelbara behov av rörelsekapital och fortsätta sin verksamhet under och efter pandemin. Litauens centralbank lättade dessutom på vissa kapitalkrav för affärsbanker för att öka utlåningen till den reala ekonomin.

                  (17)

                  Hälsoresultaten i Litauen ligger alltjämt på en lägre nivå än i andra medlemsstater, delvis på grund av att hälso- och sjukvårdssystemet, som lider av låg finansiering, inte är så effektivt som det hade kunnat vara. Den pågående pandemin har satt systemet under extra tryck och lyft fram flera strukturella problem, t.ex. långsamma framsteg med att förbättra tjänsternas kvalitet, underinvesteringar i primärvården och brist på framsteg med att göra sjukhusnätet effektivare och bättre anpassat till behoven. Covid-19-krisen visar också på ojämlikheter i hälsa på grund av brist på personal och geografisk obalans mellan utbud och behov. Litauen måste mobilisera de resurser som behövs för att både hantera den nuvarande krisen och förbättra hälso- och sjukvårdssystemens resiliens inför framtiden. Samtidigt som de omedelbara åtgärderna inriktas på att stärka bemanningen och införskaffa kritisk medicinsk utrustning för att rädda liv under pandemin, bör de långsiktiga investeringarna trappas upp för att förbättra hälso- och sjukvårdssystemets resiliens, så att det kan upprätthålla verksamheten, återgå till optimal drift och förbereda sig inför nya chocker. Detta innebär att tillräckliga resurser måste anslås för att förbättra hälso- och sjukvårdssystemets tillgänglighet, effektivitet och kvalitet, så att det klarar att tackla allt fler kroniska sjukdomar, en åldrande befolkning och bestående ojämlikheter i hälsa. Primärvården och utvecklingen av e-hälsa har en central roll i detta sammanhang. Litauen bör också säkerställa att den senaste tidens utveckling mot rimligare prissättning för hälso- och sjukvård inte urholkas. Slutligen kommer framtida resiliens också att kräva att man lyckas minska ohälsosamma livsstilar (en annan viktig orsak till de dåliga hälsoresultaten i Litauen) och att man genomför större insatser för att förbereda sektorn för långvarig vård och omsorg på att hantera den åldrande befolkningen.

                  (18)

                  Före covid-19-pandemin var deltagandet på arbetsmarknaden högt och arbetslösheten låg, men krisen har inneburit nya utmaningar. Litauen har med hjälp av unionsmedel infört ett system för korttidsarbete för att mildra pandemins effekter på sysselsättningen och ett antal andra åtgärder för att mildra de negativa effekterna för företag och egenföretagare. Före krisen minskade antalet personer i aktiva arbetsmarknadsåtgärder och deltagandet i vuxenutbildning var fortsatt lågt. Nu kommer det dock att krävas tillräcklig finansiering och fler behöver omfattas av aktiva arbetsmarknadsåtgärder och andra åtgärder för omskolning och fortbildning så att arbetslösa så tidigt som möjligt kan återgå till arbetsmarknaden och så att man kan tillhandahålla ett effektivt stöd på ett hållbart sätt även efter återhämtningsfasen. Det är viktigt att stärka arbetsmarknadsparternas kapacitet så att de på ett ändamålsenligt sätt och i tid kan delta i arbetet med att planera hur man ska lätta på restriktionerna och hur återhämtningen ska ske.

                  (19)

                  Även om åtgärder mot fattigdom och social utestängning vidtogs före krisen – exempelvis höjdes de allmänna barnbidragen och pensionerna – är fattigdomen och inkomstskillnaderna fortfarande bland de högsta i unionen. Litauen har jämförelsevis låga offentliga utgifter för socialt skydd, och de sociala transfereringarnas effekt på fattigdomsbekämpningen är låga. Detta bedöms som kritiskt när det gäller den sociala resultattavlan med indikatorer till stöd för den europeiska pelaren för sociala rättigheter. Skatte- och bidragssystemens låga progressivitet och dåliga omfördelningsförmåga begränsar landets möjligheter att finansiera kollektiva nyttigheter och tjänster och att minska fattigdomen och inkomstskillnaderna. Covid-19-pandemins negativa effekt på sysselsättningen och hushållsinkomsterna kommer sannolikt att förvärra problemen på medellång sikt. Tillfälliga åtgärder, t.ex. en översyn av stödberättigandereglerna och vissa förmåners storlek och varaktighet, kan behövas för att säkerställa att de som drabbas hårdast av pandemin inte får det ännu sämre. Det sociala skyddsnätet bör breddas till att omfatta alla grupper, inklusive egenföretagare, atypiska arbetstagare och de mest utsatta. De viktigaste sociala stödformerna och subventionerade boenden måste tillhandahållas i större utsträckning för dem som behöver hjälp.

                  (20)

                  Likviditetsstöd till företag genom offentliga lån och garantier, med fokus på små och medelstora företag, har varit av yttersta vikt, men mellanhänderna måste få ut likviditetsstödet till företagen effektivt och snabbt och lånevillkoren måste anpassas till krissituationen. Vid utformningen och genomförandet av åtgärderna måste banksektorns motståndskraft beaktas. Att tillåta att skatter och sociala avgifter betalas senare och se till att offentliga myndigheter verkställer avtalsenliga utbetalningar tidigare kan också bidra till att förbättra de små och medelstora företagens kassaflöde. Nygrundade uppstartsföretag och expanderande företag kan behöva särskilt stöd, t.ex. i form av aktieposter som innehas av offentliga institutioner och incitament för riskkapitalfonder att öka sina investeringar i dessa företag. Insatser inriktade på att minska onödiga regelbördor och administrativa bördor och på att erbjuda effektiva digitala offentliga tjänster för medborgare och företag bör fortsätta.

                  (21)

                  Litauen bör säkerställa att landets åtgärder för ekonomisk återhämtning är framåtblickande och stöttar den digitala och gröna omställningen, där flera utmaningar behöver tacklas. När det gäller digitala färdigheter ligger Litauen under unionsgenomsnittet, och små och medelstora företag rapporterar stora svårigheter att rekrytera personal till IKT-tjänster. Även om utbyggnaden av fibernätet ligger över unionsgenomsnittet, både för stads- och landsbygdsområden, är det fasta bredbandsnätets täckning dålig och användningen mycket liten med kvarstående stora skillnader mellan städer och landsbygdsområden.

                  (22)

                  För att främja den ekonomiska återhämtningen kommer det att vara viktigt att tidigarelägga mogna offentliga investeringsprojekt och stimulera privata investeringar, inbegripet genom relevanta reformer. När det gäller den gröna omställningen är de totala utsläppen av växthusgaser i Litauen i stort sett oförändrade sedan 2010. Litauens resursproduktivitet är bland de lägsta i unionen och användningen av cirkulära material (sekundära material) ligger långt under unionsgenomsnittet. I linje med Litauens nationella energi- och klimatplan torde åtgärder för att förbättra byggnaders energiprestanda med hjälp av bättre energieffektivitet och förnybara energilösningar, modernisera värmesystem och förbättra transportsektorns hållbarhet i hög grad bidra till en utfasning av fossila bränslen i ekonomin. Offentliga och privata investeringar inriktade på att åtgärda dessa problem och andra med betydande miljö- och hälsoeffekter, kan främja tillväxt och resiliens och hjälpa till att säkerställa en hållbar återhämtning från krisen. Redan planerade investeringar gör det möjligt att snabbt hitta projekt som kan tidigareläggas och bidra till ekonomisk återhämtning, t.ex. inom renovering av byggnader och förnybar energi. Förberedelserna av medelfristiga återhämtningsåtgärder kan knytas till medlemsstaternas nationella energi- och klimatplaner, förteckningen över projekt av gemensamt intresse och utvecklingsplaner för infrastruktur. Vidare är Rail Baltica-projektet och energisammanlänkningsprojekten Litauens centrala investeringsprioriteringar med inriktning på att förbättra landets säkerhet och integrering med unionens inre marknad. Programplaneringen för Fonden för en rättvis omställning, som är föremål för ett förslag från kommissionen, för perioden 2021–2027 kan hjälpa Litauen att hantera en del av de utmaningar som omställningen till en klimatneutral ekonomi innebär, särskilt inom de områden som anges i bilaga D till landsrapporten 2020. Detta skulle ge Litauen möjlighet att på bästa sätt använda den fonden.

                  (23)

                  Medan de landsspecifika rekommendationer som anges i denna rekommendation (de landsspecifika rekommendationerna för 2020) är inriktade på hur de socioekonomiska effekterna av covid-19-pandemin ska hanteras och den ekonomiska återhämtningen underlättas, berörde de landsspecifika rekommendationerna för 2019 också reformer som är avgörande för att kunna hantera strukturella utmaningar på medellång och lång sikt. De landsspecifika rekommendationerna för 2019 är fortsatt aktuella och kommer att fortsätta att övervakas inom ramen för nästa års europeiska planeringstermin. Detta inbegriper de landsspecifika rekommendationerna för 2019 avseende investeringsrelaterade ekonomiska strategier. 2019 års landsspecifika rekommendationer bör beaktas i sin helhet vid den strategiska programplaneringen för sammanhållningspolitiska medel efter 2020, inbegripet riskreducerande åtgärder och strategier för att lätta på restriktionerna med avseende på den rådande krisen.

                  (24)

                  Den europeiska planeringsterminen utgör en ram för en kontinuerlig samordning av den ekonomiska politiken och sysselsättningspolitiken i unionen, vilket kan bidra till en hållbar ekonomi. I sina nationella reformprogram för 2020 har medlemsstaterna utvärderat de framsteg som gjorts med genomförandet av FN:s mål för hållbar utveckling. Genom att säkerställa ett fullständigt genomförande av de landsspecifika rekommendationerna för 2020 kommer Litauen att bidra till att uppnå målen för hållbar utveckling och till de gemensamma insatserna för att säkerställa en konkurrenskraftig hållbarhet i unionen.

                  (25)

                  Det är viktigt med en nära samordning mellan ekonomierna i Ekonomiska och monetära unionen för att man ska kunna åstadkomma en snabb återhämtning från de ekonomiska konsekvenserna av covid-19-pandemin. I egenskap av en medlemsstat som har euron som valuta bör Litauen säkerställa att dess politik förblir i linje med rekommendationerna för euroområdet 2020 och samordnas med övriga medlemsstater som har euron som valuta samtidigt som den politiska vägledningen från Eurogruppen beaktas.

                  (26)

                  Kommissionen har inom ramen för 2020 års europeiska planeringstermin gjort en omfattande analys av Litauens ekonomiska politik och redogjort för den i 2020 års landsrapport. Kommissionen har även bedömt stabilitetsprogrammet för 2020, det nationella reformprogrammet för 2020 och uppföljningen av de landsspecifika rekommendationer Litauen har fått tidigare år. Kommissionen har beaktat inte bara deras relevans för hållbarheten i finanspolitiken och den socioekonomiska politiken i Litauen utan också att unionens regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i unionen genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på unionsnivå.

                  (27)

                  Mot bakgrund av denna bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet för 2020, och dess yttrande (7) återspeglas särskilt i rekommendation 1 nedan.

            HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Litauen att 2020 och 2021 vidta följande åtgärder:

                  1.

                  Vidta alla nödvändiga åtgärder, i enlighet med den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten, för att effektivt hantera covid-19-pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. När de ekonomiska förhållandena medger det, driva en finanspolitik som syftar till att nå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas. Stärka hälso- och sjukvårdssystemets resiliens, bland annat genom att mobilisera tillräcklig finansiering och åtgärda bristen på hälso- och sjukvårdspersonal och kritiska medicinska produkter. Förbättra hälso- och sjukvårdens tillgänglighet och kvalitet.

                  2.

                  Mildra covid-19-krisens inverkan på sysselsättningen. Höja anslagen till aktiva arbetsmarknadspolitiska åtgärder, se till att fler omfattas och främja kompetens. Säkerställa att det sociala skyddsnätet omfattar en tillräcklig personkrets och att nivån på förmånerna är tillräcklig samt förbättra skatte- och förmånssystemets förmåga att skydda mot fattigdom.

                  3.

                  Stödja företagens likviditet, särskilt de små och medelstora företagen samt exportinriktade sektorer. Tidigarelägga mogna offentliga investeringsprojekt och främja privata investeringar för att stödja den ekonomiska återhämtningen. Inrikta investeringarna på den gröna och digitala omställningen, särskilt på täckning och användning av bredband med mycket hög kapacitet, på ren och effektiv produktion och användning av energi och hållbara transporter. Främja teknisk innovation i små och medelstora företag.

         Utfärdad i Bryssel den 20 juli 2020.

               På rådets vägnar

            J. KLOECKNER

               Ordförande

         (1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

         (2)  EUT L 306, 23.11.2011, s. 25.

         (3)  EUT C 301, 5.9.2019, s. 91.

         (4)  Rådets förordning (EG) nr 1467/97 av den 7 juli 1997 om påskyndande och förtydligande av tillämpningen av förfarandet vid alltför stora budgetunderskott (EGT L 209, 2.8.1997, s. 6).

         (5)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/460 av den 30 mars 2020 om ändring av förordningarna (EU) nr 1301/2013, (EU) nr 1303/2013 och (EU) nr 508/2014 vad gäller särskilda åtgärder för att mobilisera investeringar i medlemsstaternas hälso- och sjukvårdssystem samt i andra sektorer av deras ekonomier som reaktion på covid-19-utbrottet (Investeringsinitiativ mot effekter av coronavirus) (EUT L 99, 31.3.2020, s. 5).

         (6)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/558 av den 23 april 2020 om ändring av förordningarna (EU) nr 1301/2013 och (EU) nr 1303/2013 vad gäller särskilda åtgärder för att tillhandahålla extraordinär flexibilitet vid användningen av de europeiska struktur- och investeringsfonderna för att hantera covid-19-utbrottet (EUT L 130, 24.4.2020, s. 1).

         (7)  Enligt artikel 5.2 i förordning (EG) nr 1466/97.


title: Rådets rekommendation av den 20 juli 2020 om Luxemburgs nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Luxemburgs stabilitetsprogram 2020 2020/C 282/16

text:
               26.8.2020

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 282/101

      RÅDETS REKOMMENDATION
      av den 20 juli 2020
      om Luxemburgs nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Luxemburgs stabilitetsprogram 2020
      (2020/C 282/16)
      EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
      med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,
      med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 5.2,
      med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,
      med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,
      med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,
      med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,
      med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,
      med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,
      med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och
      av följande skäl:

                  (1)

                  Den 17 december 2019 antog kommissionen den årliga strategin för hållbar tillväxt, som inledde 2020 års europeiska termin för samordningen av den ekonomiska politiken. I den togs vederbörlig hänsyn till den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 17 december 2019 antog kommissionen, på grundval av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 (2), även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Luxemburg inte var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet.

                  (2)

                  Landsrapporten 2020 för Luxemburg offentliggjordes den 26 februari 2020. Den innehöll en bedömning av Luxemburgs framsteg avseende de landsspecifika rekommendationer som rådet antog den 9 juli 2019 (3) (de landsspecifika rekommendationerna för 2019), uppföljningen av tidigare års landsspecifika rekommendationer och Luxemburgs framsteg när det gäller att uppnå sina nationella Europa 2020-mål.

                  (3)

                  Den 11 mars 2020 klassificerade Världshälsoorganisationen officiellt covid-19-utbrottet som en global pandemi. Pandemin utgör ett allvarligt hot mot folkhälsan för medborgare, samhällen och ekonomier. Den leder till hårt ansatta hälso- och sjukvårdssystem, störningar i de globala leveranskedjorna, volatilitet på finansmarknaderna, kraftig påverkan på konsumentefterfrågan och negativa effekter för olika sektorer. Den hotar människors arbeten och inkomster liksom företagens verksamheter. Pandemin har lett till en kraftig ekonomisk chock som redan har fått allvarliga återverkningar i unionen. Den 13 mars 2020 antog kommissionen ett meddelande om en samordnad ekonomisk reaktion på krisen som omfattar alla aktörer på nationell nivå och unionsnivå.

                  (4)

                  Flera medlemsstater har utlyst undantagstillstånd eller infört nödåtgärder. Nödåtgärderna bör vara strikt proportionella, nödvändiga, tidsbegränsade och i linje med europeiska och internationella standarder. De bör vara föremål för demokratisk tillsyn och oberoende rättslig prövning.

                  (5)

                  Den 20 mars 2020 antog kommissionen ett meddelande om aktivering av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten. Den allmänna undantagsklausulen, som fastställs i artiklarna 5.1, 6.3, 9.1 och 10.3 i förordning (EG) nr 1466/97 och artiklarna 3.5 och 5.2 i rådets förordning (EG) nr 1467/97 (4), underlättar samordningen av budgetpolitiken vid en allvarlig konjunkturnedgång. I sitt meddelande av den 20 mars 2020 ansåg kommissionen, mot bakgrund av den förväntade allvarliga konjunkturnedgången till följd av covid-19-pandemin, att villkoren för att aktivera den allmänna undantagsklausulen var uppfyllda och uppmanade rådet att godkänna denna slutsats. Den 23 mars 2020 instämde medlemsstaternas finansministrar i kommissionens bedömning. De var överens om att den allvarliga ekonomiska nedgången kräver beslutsamma, långtgående och samordnade åtgärder. Aktiveringen av den allmänna undantagsklausulen medger en tillfällig avvikelse från anpassningsbanan mot det medelfristiga budgetmålet, förutsatt att detta inte äventyrar de offentliga finansernas hållbarhet på medellång sikt. När det gäller den korrigerande delen kan rådet, på grundval av en rekommendation från kommissionen, även besluta att anta en reviderad finanspolitisk strategi. Den allmänna undantagsklausulen innebär inte att stabilitets- och tillväxtpaktens förfaranden avbryts. Den tillåter att medlemsstaterna avviker från de budgetkrav som normalt skulle gälla, samtidigt som den ger kommissionen och rådet möjlighet att vidta nödvändiga politiska samordningsåtgärder inom ramen för pakten.

                  (6)

                  Det krävs fortsatta åtgärder för att begränsa och bekämpa spridningen av covid-19-pandemin, stärka de nationella hälso- och sjukvårdssystemens resiliens, mildra de socioekonomiska konsekvenserna av pandemin genom stödåtgärder till företag och hushåll och säkerställa adekvata arbetsmiljöförhållanden så att den ekonomiska verksamheten kan återupptas. Unionen bör använda alla tillgängliga verktyg för att stödja medlemsstaternas insatser inom dessa områden. Samtidigt bör medlemsstaterna och unionen samarbeta för att förbereda de åtgärder som krävs för en återgång till normalt fungerande samhällen och ekonomier och till en hållbar tillväxt, varvid bland annat den gröna och digitala omställningen integreras och lärdomar dras av krisen.

                  (7)

                  Covid-19-krisen har visat på den inre marknadens flexibilitet när det gäller att anpassa sig till extraordinära omständigheter. För att säkerställa en snabb och smidig övergång till återhämtningsfasen och fri rörlighet för varor, tjänster och arbetstagare bör dock de extraordinära åtgärder som hindrar den inre marknaden från att fungera normalt upphävas så snart de inte längre är nödvändiga. Den nuvarande krisen har visat på behovet av krisberedskapsplaner inom hälso- och sjukvården. De centrala inslagen i arbetet med att ta fram mer omfattande krisberedskapsplaner innefattar förbättrade inköpsstrategier, diversifierade leveranskedjor och strategiska reserver av viktig utrustning.

                  (8)

                  Unionslagstiftaren har redan ändrat de relevanta lagstiftningsramarna genom Europaparlamentets och rådets förordningar (EU) 2020/460 (5) och (EU) 2020/558 (6) för att ge medlemsstaterna möjlighet att mobilisera alla outnyttjade resurser från de europeiska struktur- och investeringsfonderna så att de kan hantera de extraordinära konsekvenserna av covid-19-pandemin. Dessa ändringar kommer att tillhandahålla ytterligare flexibilitet samt förenklade och effektiviserade förfaranden. För att minska trycket på kassaflödena kan medlemsstaterna också dra nytta av en medfinansieringsgrad på 100 % från unionsbudgeten under räkenskapsåret 2020–2021. Luxemburg uppmanas att fullt ut utnyttja dessa möjligheter för att hjälpa de personer och sektorer som drabbats hårdast.

                  (9)

                  Luxemburg lade fram sitt nationella reformprogram för 2020 den 30 april 2020 och sitt stabilitetsprogram för samma år den 29 april 2020. De två programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas.

                  (10)

                  Luxemburg omfattas för närvarande av stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del.

                  (11)

                  Enligt stabilitetsprogrammet för 2020 planerar regeringen en försämring av det samlade saldot i de offentliga finanserna från ett överskott på 2,2 % av bruttonationalprodukten (BNP) 2019 till ett underskott på 8,5 % av BNP 2020. Underskottet väntas minska till 3,0 % av BNP 2021. Efter att ha ökat till 22,1 % av BNP 2019 väntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP öka till 28,7 % 2020 enligt stabilitetsprogrammet för 2020. De makroekonomiska och finanspolitiska prognoserna påverkas av stor osäkerhet på grund av covid-19-pandemin.

                  (12)

                  Som svar på covid-19-pandemin, och som del av en samordnad unionsstrategi, har Luxemburg antagit budgetåtgärder i god tid för att öka kapaciteten i sitt hälso- och sjukvårdssystem, begränsa pandemin och hjälpa de personer och sektorer som drabbats hårdast. Enligt stabilitetsprogrammet för 2020 uppgick dessa budgetåtgärder till 5,5 % av BNP. Åtgärderna omfattar förstärkning av hälso- och sjukvården, stöd till krisdrabbade företag, återbetalningspliktigt och icke återbetalningspliktigt stöd, bland annat för egenföretagare, och system för arbetstidsförkortning, inbegripet för gränsarbetare. Dessutom har Luxemburg aviserat åtgärder som, även om de inte har någon direkt budgetpåverkan, kommer att bidra till att tillhandahålla likviditetsstöd till företagen. Åtgärderna omfattar bland annat skatteuppskov, lån till små och medelstora företag med tillfälliga ekonomiska svårigheter och garantier. I motsats till stabilitetsprogrammet för 2020 uppskattar kommissionen att paketet får mindre genomslag, eftersom skatteuppskov och återbetalningsbara lån inte betraktas som diskretionära åtgärder med budgetkonsekvenser. Myndigheterna anser dock att en del av skatteuppskoven för direkta skatter visserligen skulle få budgetkonsekvenser, vilka räknats in i den ovannämnda andelen på 5,5 % av BNP. Dessutom har en del av kostnaderna för system för arbetstidsförkortning beaktats som en del av de automatiska stabilisatorernas effekter. Sammantaget ligger de åtgärder som Luxemburg har vidtagit i linje med riktlinjerna i kommissionens meddelande av den 13 mars 2020. Ett fullständigt genomförande av nödåtgärderna och de finanspolitiska stödåtgärderna, följt av en omläggning av finanspolitikens inriktning mot att uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt när det ekonomiska läget medger detta, kommer att bidra till att bevara hållbarheten i de offentliga finanserna på medellång sikt.

                  (13)

                  På grundval av kommissionens vårprognos 2020 beräknas Luxemburgs saldo i de offentliga finanserna vid oförändrad politik uppgå till ett underskott på 4,8 % av BNP 2020 och ett överskott på 0,1 % 2021. Den offentliga skuldkvoten väntas ligga kvar under 60 % av BNP 2020 och 2021. I jämförelse med kommissionens vårprognos 2020 baseras stabilitetsprogrammet för 2020 på mer försiktiga antaganden för både inkomster och utgifter.

                  (14)

                  Den 20 maj 2020 utfärdade kommissionen en rapport i enlighet med artikel 126.3 i fördraget på grund av Luxemburgs planerade överträdelse av underskottsgränsen på 3 % av BNP 2020. Sammantaget visar kommissionens analys att underskottskriteriet enligt definitionen i fördraget och i förordning (EG) nr 1467/97 inte är uppfyllt.

                  (15)

                  Luxemburg har ett av de bästa hälso- och sjukvårdssystemen i unionen. Eftersom 49 % av läkarna och 62 % av de anställda i vården är utländska, ligger systemet dock klart över den kritiska gränsen för sårbarhet (enligt Världshälsoorganisationens indikator). Därför kan Luxemburgs hälso- och sjukvårdssystem påverkas av eventuella ensidiga beslut av grannländerna i kristider. Luxemburg var tvunget att vidta kortfristiga åtgärder på rekordtid för att öka resiliensen hos landets hälso- och sjukvårdssystem under covid-19-krisen, t.ex. genom att mobilisera medicinsk infrastruktur, inrätta ett tillfälligt annex till ett sjukhus och tillhandahålla logi i Luxemburg för gränsarbetare i vården och deras familjer.

                  (16)

                  Hälso- och sjukvårdsystemet förväntas stå inför växande utmaningar framöver, förutom det ökande antalet otillsatta tjänster i hälso- och sjukvården under de senaste åren. Det är närmare bestämt fråga om en förväntad ökad efterfrågan på vård från en växande och åldrande befolkning och förväntade pensionsavgångar på 59–69 % av vårdpersonalen de närmaste 15 åren. Innovationer i fråga om kompetensmix och utveckling av yrkesrollerna, delning av arbetsuppgifter och substitution kommer att spela en viktig roll när det gäller att bevara hälso- och sjukvårdssektorn som en attraktiv arbetsplats. Mer allmänt finns det utrymme för att förbättra styrningen av hälso- och sjukvårdssystemet, bland annat genom samarbete med grannländerna, och regeringen har just inlett en betydande reform. Även om den digitala infrastrukturen redan är välutvecklad i Luxemburg pågår fortfarande insatser för att genomföra e-hälsolösningar, exempelvis digitala lösningar för ersättning till vårdgivare. Luxemburg har fokuserat mycket på digital teknik, som superdatorer, artificiell intelligens, blockkedjor och stordata, och har potential att utnyttja denna kapacitet och samarbeta på unionsnivå för att ge ett viktigt bidrag till forskningen för att neutralisera det virus som orsakar covid-19 och minska antalet infektioner. Luxemburg har också inrättat ett nytt stödprogram för investeringsprojekt inom forskning och utveckling för produkter för bekämpning av covid-19, som behövs för att man effektivt ska kunna hantera den pågående covid-19-pandemin genom att utveckla verksamma behandlingar och vacciner.

                  (17)

                  Enligt kommissionens vårprognos 2020 väntas arbetslösheten öka till 6,4 % 2020 och minska till 6,1 % 2021. Luxemburg har vidtagit ett antal åtgärder för att bevara arbetstillfällen, i synnerhet permittering (chômage partiel). Särskild hänsyn bör dock tas till mer utsatta grupper, t.ex. äldre och lågutbildade arbetstagare, i ett läge där det nya systemet för minimiinkomst (Revis, revenu d’inclusion sociale) redan har lett till en ökning av antalet registrerade arbetslösa hos den offentliga arbetsförmedlingen, eftersom stödmottagarna sedan januari 2019 måste vara registrerade. Dessa mer utsatta personer skulle drabbas hårdast av ökad konkurrens på arbetsmarknaden till följd av covid-19-krisen. Andra utsatta personer som drabbas av krisen kan vara tillfälligt anställda och lågutbildade arbetstagare i allmänhet. När det gäller äldre arbetstagare har deras låga sysselsättning länge varit en strukturell fråga i Luxemburg och även påverkat pensionssystemets långsiktiga hållbarhet, något som utvecklats i de landsspecifika rekommendationerna till Luxemburg under tidigare år. I det rådande läget riskerar äldre arbetstagare att sägas upp på grund av covid-19-krisen. Därför är det mer än någonsin nödvändigt att öka deras förmåga att anpassa sig till andra jobb och branscher, bland annat genom kompetenshöjning och omskolning. Luxemburg ligger nära genomsnittet i unionen när det gäller social inkludering, men indikatorerna för ojämlikhet och fattigdom bland förvärvsarbetande har försämrats de senaste åren och de studerandes möjligheter är fortfarande starkt beroende av socioekonomisk bakgrund. Därför bör särskilt de mer utsatta grupperna få stöd att hantera covid-19-krisens sociala konsekvenser.

                  (18)

                  För att hjälpa företagen att ta sig igenom covid-19-krisen, särskilt små och medelstora företag, egenföretagare och mikroföretag, har Luxemburg tagit med ett antal åtgärder i sin stabiliseringsplan som presenterades den 25 mars 2020. Detaljhandeln är en av de sektorer som drabbats mest, på grund av kollapsen i efterfrågan och de gällande åtgärderna som hindrat många företag från att fungera över huvud taget eller begränsat deras verksamhet. En viss flexibilitet i regleringen skulle främja detaljhandelns återhämtning efter covid-19-krisen. Det vore också lämpligt att hjälpa små och medelstora företag att ta till sig digital teknik som säkerställer kontinuitet i verksamheten, t.ex. e-handel. Lämpliga åtgärder bör upprätthållas under hela återhämtningen, samtidigt som de gradvis och flexibelt fasas ut, och de sektorer som påverkas mest bör kartläggas i syfte att utarbeta särskilda stödplaner som gör det möjligt för dem att hålla jämna steg under återhämtningen. Vid genomförandet av åtgärderna måste banksektorns motståndskraft beaktas. För att stödja omställningen och grundandet av nya små och medelstora företag inom tillväxtskapande sektorer kan efter covid-19-krisens mest akuta fas en reform av Luxemburgs insolvensregler hjälpa företagen att få en andra chans, om de hamnar i konkurs utan egen förskyllan.

                  (19)

                  För att stödja den ekonomiska återhämtningen är det viktigt att tidigarelägga mogna offentliga investeringsprojekt och främja privata investeringar, i synnerhet genom relevanta reformer i de digitala och gröna sektorerna. Luxemburg har redan tagit initiativ för att främja digitalisering och innovation, men integrationen av den tekniken i näringslivet, de privata investeringarna samt digitaliseringen av de offentliga tjänsterna är fortfarande låg, jämfört med den stora potentialen och landets ambition att ställa om till en datadriven ekonomi. Investeringar i digitalisering, avancerade digitala färdigheter och innovation är avgörande för att stödja de små och medelstora företagen och öka produktiviteten och konkurrenskraften. Återhämtningen bör också stödjas ytterligare genom tidigareläggning av ambitiösa gröna investeringar i närtid. Viktiga områden kan i synnerhet vara hållbara transporter, däribland spårbundna transporter, hållbart byggande, särskilt när det gäller energieffektivitet i både befintliga och nya byggnader, samt förnybar energi. Detta skulle bidra till en ordentlig grön stimulans och hjälpa Luxemburg att hämta in eftersläpningen till dess mål för 2030 om minskade utsläpp av växthusgaser, energieffektivitet och förnybar energi, och även bana väg för klimatneutralitet. Det krävs fortfarande ytterligare kartläggning av investeringsbehov och finansieringskällor för investeringar, bland annat med tanke på covid-19-pandemins inverkan på ekonomin och de offentliga finanserna. Programplaneringen för Fonden för en rättvis omställning, som är föremål för ett förslag från kommissionen, för perioden 2021–2027 kan hjälpa Luxemburg att hantera en del av de utmaningar som omställningen till en klimatneutral ekonomi innebär, särskilt inom de områden som anges i bilaga D till landsrapporten 2020. Detta skulle ge Luxemburg möjlighet att på bästa sätt använda den fonden.

                  (20)

                  Luxemburg löper en betydande risk för penningtvätt, med tanke på det stora inflödet av utländska direktinvesteringar och förekomsten av komplexa rättsliga strukturer med utländska sponsorer. Riskerna återspeglas i den nationella riskbedömningen, särskilt när det gäller personer som yrkesmässigt tillhandahåller tjänster till bolag och truster eller investeringstjänster. Brister i dessa personers tillämpning av reglerna mot penningtvätt leder till otillräckliga riskanalyser och till att misstänkta aktiviteter sällan rapporteras. Tillsynen över dessa personer är inte tillräcklig för att avhjälpa bristerna. Ett nationellt register över verkliga förmånstagare har inrättats för företag, så att hemlighetsmakeriet kan begränsas och de verkliga förmånstagarna kan identifieras. Kvaliteten på den information som tillhandahålls och registrets effektivitet behöver övervakas på längre sikt.

                  (21)

                  Åtgärder mot aggressiv skatteplanering fortsätter att vara en förutsättning för att skattesystemen ska bli effektivare och mer rättvisa, vilket konstateras i 2020 års rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet. Skattebetalarnas aggressiva skatteplanering får spridningseffekter mellan medlemsstaterna och kräver att unionslagstiftningen kompletteras med samordnade nationella åtgärder. Även om Luxemburg har vidtagit åtgärder mot aggressiv skatteplanering genom att genomföra internationella och europeiska initiativ som man tidigare kommit överens om, tyder den höga nivån utdelningar, räntor och royalties som en procentandel av BNP på att landets skattebestämmelser utnyttjas av företag som ägnar sig åt aggressiv skatteplanering. Majoriteten av de utländska direktinvesteringarna innehas av företag för särskilda ändamål. Det faktum att ingen källskatt tas ut på räntor och royalties till utlandet (dvs. från personer bosatta i unionen till personer bosatta i tredjeland) och undantaget från källskatt på utdelningar under vissa omständigheter kan leda till att ingen skatt över huvud taget tas ut för de här utbetalningarna, om de heller inte omfattas av skatt i det mottagande landet. Luxemburg har lagt fram ett lagförslag om att ränte- och royaltybetalningar till jurisdiktioner som står med på unionsförteckningen över icke samarbetsvilliga jurisdiktioner på skatteområdet inte ska vara avdragsgilla, i enlighet med sitt åtagande att vidta defensiva åtgärder gentemot dessa jurisdiktioner.

                  (22)

                  Medan de landsspecifika rekommendationer som anges i denna rekommendation (de landsspecifika rekommendationerna för 2020) är inriktade på hur de socioekonomiska effekterna av covid-19-pandemin ska hanteras och den ekonomiska återhämtningen underlättas, berörde de landsspecifika rekommendationerna för 2019 också reformer som är avgörande för att kunna hantera strukturella utmaningar på medellång och lång sikt. De landsspecifika rekommendationerna för 2019 är fortsatt aktuella och kommer att fortsätta att övervakas inom ramen för nästa års europeiska planeringstermin. Detta inbegriper de landsspecifika rekommendationerna för 2019 avseende investeringsrelaterade ekonomiska strategier. 2019 års landsspecifika rekommendationer bör beaktas i sin helhet vid den strategiska programplaneringen för sammanhållningspolitiska medel efter 2020, inbegripet riskreducerande åtgärder och strategier för att lätta på restriktionerna med avseende på den rådande krisen.

                  (23)

                  Den europeiska planeringsterminen utgör en ram för en kontinuerlig samordning av den ekonomiska politiken och sysselsättningspolitiken i unionen, vilket kan bidra till en hållbar ekonomi. I sina nationella reformprogram för 2020 har medlemsstaterna utvärderat de framsteg som gjorts med genomförandet av FN:s mål för hållbar utveckling. Genom att säkerställa ett fullständigt genomförande av de landsspecifika rekommendationerna för 2020 kommer Luxemburg att bidra till att uppnå målen för hållbar utveckling och till de gemensamma insatserna för att säkerställa en konkurrenskraftig hållbarhet i unionen.

                  (24)

                  Det är viktigt med en nära samordning mellan ekonomierna i Ekonomiska och monetära unionen för att man ska kunna åstadkomma en snabb återhämtning från de ekonomiska konsekvenserna av covid-19-pandemin. I egenskap av en medlemsstat som har euron som valuta bör Luxemburg säkerställa att dess politik förblir i linje med rekommendationerna för euroområdet 2020 och samordnas med övriga medlemsstater som har euron som valuta samtidigt som den politiska vägledningen från Eurogruppen beaktas.

                  (25)

                  Kommissionen har inom ramen för 2020 års europeiska planeringstermin gjort en omfattande analys av Luxemburgs ekonomiska politik och redogjort för den i 2020 års landsrapport. Kommissionen har även bedömt stabilitetsprogrammet för 2020, det nationella reformprogrammet för 2020 och uppföljningen av de landsspecifika rekommendationer Luxemburg har fått tidigare år. Kommissionen har beaktat inte bara deras relevans för hållbarheten i finanspolitiken och den socioekonomiska politiken i Luxemburg utan också att unionens regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i unionen genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på unionsnivå.

                  (26)

                  Mot bakgrund av denna bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet för 2020, och dess yttrande (7) återspeglas särskilt i rekommendation 1 nedan.

            HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Luxemburg att 2020 och 2021 vidta följande åtgärder:

                  1.

                  Vidta alla nödvändiga åtgärder, i enlighet med den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten, för att effektivt hantera covid-19-pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. När de ekonomiska förhållandena medger det, driva en finanspolitik som syftar till att nå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas. Förbättra hälso- och sjukvårdssystemets resiliens genom att säkerställa lämplig tillgång till hälso- och sjukvårdspersonal. Påskynda reformerna för att förbättra styrningen av hälso- och sjukvårdssystemet och e-hälsan.

                  2.

                  Lindra covid-19-krisens konsekvenser för sysselsättningen, med särskild hänsyn tagen till personer som befinner sig i en svår situation på arbetsmarknaden.

                  3.

                  Säkerställa ett effektivt genomförande av åtgärder till stöd för företagens likviditet, särskilt för små och medelstora företag och egenföretagare. Tidigarelägga mogna offentliga investeringsprojekt och främja privata investeringar för att stödja den ekonomiska återhämtningen. Inrikta investeringarna på den gröna och digitala omställningen, särskilt hållbara transporter och byggnader samt ren och effektiv produktion och användning av energi, vilket bidrar till en gradvis utfasning av fossila bränslen i ekonomin. Främja innovation och digitalisering, särskilt inom näringslivet.

                  4.

                  Säkerställa effektiv tillsyn och tillämpning av reglerna mot penningtvätt när det gäller personer som yrkesmässigt som tillhandahåller tjänster till truster och bolag och investeringstjänster. Intensifiera åtgärder när det gäller sådana inslag i skattesystemet som underlättar aggressiv skatteplanering, särskilt genom utgående betalningar.

         Utfärdad i Bryssel den 20 juli 2020.

               På rådets vägnar

            J. KLOECKNER

               Ordförande

         (1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

         (2)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (EUT L 306, 23.11.2011, s. 25).

         (3)  EUT C 301, 5.9.2019, s. 97.

         (4)  Rådets förordning (EG) nr 1467/97 av den 7 juli 1997 om påskyndande och förtydligande av tillämpningen av förfarandet vid alltför stora budgetunderskott (EGT L 209, 2.8.1997, s. 6).

         (5)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/460 av den 30 mars 2020 om ändring av förordningarna (EU) nr 1301/2013, (EU) nr 1303/2013 och (EU) nr 508/2014 vad gäller särskilda åtgärder för att mobilisera investeringar i medlemsstaternas hälso- och sjukvårdssystem samt i andra sektorer av deras ekonomier som reaktion på covid-19-utbrottet (Investeringsinitiativ mot effekter av coronavirus) (EUT L 99, 31.3.2020, s. 5).

         (6)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/558 av den 23 april 2020 om ändring av förordningarna (EU) nr 1301/2013 och (EU) nr 1303/2013 vad gäller särskilda åtgärder för att tillhandahålla extraordinär flexibilitet vid användningen av de europeiska struktur- och investeringsfonderna för att hantera covid-19-utbrottet (EUT L 130, 24.4.2020, s. 1).

         (7)  Enligt artikel 5.2 i förordning (EG) nr 1466/97.