               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 20.5.2020
            COM(2020) 503 final
            Rekommendation till
            RÅDETS REKOMMENDATION
            om Tjeckiens nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Tjeckiens konvergensprogram 2020

               Rekommendation till

               RÅDETS REKOMMENDATION

               om Tjeckiens nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Tjeckiens konvergensprogram 2020

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

               med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken
                  1
               , särskilt artikel 9.2,

               med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

               med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

               med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

               med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

               med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

               av följande skäl:

               (1)Den 17 december 2019 antog kommissionen den årliga strategin för hållbar tillväxt, som inledde 2020 års europeiska planeringstermin för samordning av den ekonomiska politiken. I den togs vederbörlig hänsyn till den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 17 december 2019 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Tjeckien inte var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning.

               (2)Landsrapporten 2020 för Tjeckien
                  2
                offentliggjordes den 26 februari 2020. Den innehöll en bedömning av hur väl Tjeckien hade lyckats med den landsspecifika rekommendation som rådet antog den 9 juli 2019
                  3
               , med uppföljningen av tidigare års rekommendationer och med sina nationella Europa 2020-mål.

               (3)Den 11 mars 2020 klassificerade Världshälsoorganisationen officiellt covid-19-utbrottet som en global pandemi. Pandemin är en allvarlig folkhälsokris för invånare, samhällen och ekonomier. Den leder till hårt ansatta hälso- och sjukvårdssystem, störningar i de globala leveranskedjorna, volatilitet på finansmarknaderna, kraftigt minskad konsumentefterfrågan och negativa effekter för olika sektorer. Den hotar människors arbeten och deras inkomster liksom företagens verksamheter. Pandemin har lett till en kraftig ekonomisk chock som redan har fått allvarliga återverkningar inom EU. Den 13 mars 2020 antog kommissionen ett meddelande
                  4
                om en samordnad ekonomisk reaktion på krisen, omfattande alla aktörer på nationell nivå och unionsnivå.

               (4)Flera medlemsstater har utlyst undantagstillstånd eller vidtagit nödåtgärder. Nödåtgärderna bör vara strikt proportionella, nödvändiga, tidsbegränsade och i linje med europeiska och internationella standarder. De bör vara föremål för demokratisk tillsyn och oberoende rättslig prövning.

               (5)Den 20 mars 2020 antog kommissionen ett meddelande om aktivering av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten
                  5
               . Klausulen, som fastställs i artiklarna 5.1, 6.3, 9.1 och 10.3 i förordning (EG) nr 1466/97 och artiklarna 3.5 och 5.2 i förordning (EG) nr 1467/97, underlättar samordningen av budgetpolitiken under en allvarlig konjunkturnedgång. I meddelandet framför kommissionen till rådet att man bedömer att det rådande läget med en allvarlig konjunkturnedgång till följd av covid-19-pandemin innebär att villkoren för att aktivera undantagsklausulen är uppfyllda. Den 23 mars 2020 godkände medlemsstaternas finansministrar kommissionens bedömning. Aktiveringen av den allmänna undantagsklausulen medger en tillfällig avvikelse från anpassningsbanan mot det medelfristiga budgetmålet, förutsatt att detta inte äventyrar hållbarheten i de offentliga finanserna på medellång sikt. När det gäller den korrigerande delen kan rådet, på rekommendation av kommissionen, även besluta att anta en reviderad finanspolitisk strategi. Den allmänna undantagsklausulen innebär inte att stabilitets- och tillväxtpaktens förfaranden avbryts. Det ger medlemsstaterna möjlighet att avvika från de budgetkrav som normalt skulle gälla samtidigt som kommissionen och rådet kan vidta de nödvändiga politiska samordningsåtgärderna inom ramen för pakten.

               (6)Det krävs fortsatta åtgärder för att begränsa och bekämpa smittspridningen, stärka de nationella hälso- och sjukvårdssystemens resiliens och mildra de socioekonomiska konsekvenserna genom stödåtgärder till företag och hushåll samt för att säkerställa adekvata arbetsmiljöförhållanden så att den ekonomiska verksamheten kan återupptas. Unionen bör använda alla tillgängliga verktyg för att stödja medlemsstaternas insatser inom dessa områden. Samtidigt bör medlemsstaterna och unionen samarbeta för att utforma de åtgärder som krävs för både en återgång till samhällen och ekonomier som fungerar normalt och till en hållbar tillväxt, där bland annat den gröna och digitala omställningen integreras och man drar nytta av lärdomarna från krisen.

               (7)Covid-19-krisen har visat på den inre marknadens flexibilitet när det gäller att anpassa sig till extraordinära situationer. För att säkerställa en snabb och smidig övergång till återhämtningsfasen och en snabb och smidig återgång till fri rörlighet för varor, tjänster och arbetstagare måste dock de extraordinära åtgärder som hindrar den inre marknaden från att fungera normalt upphöra så snart de inte längre behövs. Den nuvarande krisen har visat att det behövs krisberedskapsplaner inom hälso- och sjukvården, bl.a. bättre inköpsstrategier, diversifierade leveranskedjor och strategiska reserver av viktig utrustning. Det är centrala faktorer för arbetet med att ta fram mer omfattande krisberedskapsplaner.

               (8)Unionens lagstiftare har redan ändrat de relevanta regelverken
                  6
                för att ge medlemsstaterna möjlighet att mobilisera alla outnyttjade resurser från de europeiska struktur- och investeringsfonderna så att de kan hantera de extraordinära konsekvenserna av covid-19-pandemin. Ändringarna kommer att öka flexibiliteten och förenkla och effektivisera förfarandena. För att minska pressen på kassaflödena kan medlemsstaterna också använda en medfinansieringsgrad på 100 % från unionsbudgeten under räkenskapsåret 2020–2021. Tjeckien uppmanas att fullt ut utnyttja dessa möjligheter för att hjälpa sina hårdast drabbade invånare och sektorer.

               (9)Pandemins socioekonomiska konsekvenser kommer sannolikt att vara ojämnt fördelade mellan regionerna på grund av olika specialiseringar. Den nuvarande situationen medför därför en betydande risk för att de regionala och territoriella skillnaderna ökar inom Tjeckien eller att nya territoriella skillnader uppstår inom regionerna, vilket skulle förvärra den redan observerade tendensen med ökande skillnader mellan regionerna Karlovarský och Ústecký och övriga landet. I kombination med risken för en tillfällig upplösning av konvergensprocessen mellan medlemsstaterna krävs i den nuvarande situationen riktade politiska insatser.

               (10)Den 7 maj 2020 lade Tjeckien fram sitt nationella reformprogram för 2020 och den 30 april 2020 sitt konvergensprogram för samma år. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas.

               (11)Tjeckien omfattas för närvarande av stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del.

               (12)I sitt konvergensprogram för 2020 väntar sig regeringen att det offentliga saldot kommer att försämras från ett överskott på 0,3 % av BNP under 2019 till ett underskott på 5,1 % av BNP under 2020. Underskottet väntas uppgå till 4,1 % av BNP 2021. Den offentliga skuldkvoten minskade till 30,8 % under 2019, men väntas enligt konvergensprogrammet för 2020 öka till 37 % under 2020. De makroekonomiska och offentligfinansiella utsikterna påverkas av den höga graden av osäkerhet till följd av covid-19-pandemin.

               (13)Som en reaktion på covid-19-pandemin, och som del av en samordnad EU-strategi, har Tjeckien antagit budgetåtgärder för att öka kapaciteten i hälso- och sjukvårdssystemet, begränsa smittspridningen och hjälpa de hårdast drabbade invånarna och branscherna. Enligt konvergensprogrammet för 2020 uppgår dessa budgetåtgärder till 4 % av BNP för 2020. Åtgärderna inbegriper kompenserade skattebonusar och efterskänkning av sociala avgifter och sjukförsäkringsavgifter i sex månader för egenföretagare (1 % av BNP), ett system för arbetstidsförkortning (1 % av BNP), eftergift av inkomst- och bolagsskatt som skulle ha betalats i juni 2020 (0,8 % av BNP) samt hälsorelaterade åtgärder (0,7 % av BNP). Tjeckien har dessutom aviserat åtgärder som, även om de inte påverkar budgeten direkt, kommer att stödja likviditeten i företagen. Här ingår främst garantisystem för att ge lån till små, medelstora och stora företag. I konvergensprogrammet redovisas dock inte de eventualförpliktelser som dessa nya åtgärder medför i detalj. De flesta åtgärder som ligger till grund för programmet ingick också i kommissionens vårprognos 2020. Några åtgärder som inte kunde kvantifieras eller som fortsatte att löpa efter slutdatumet kunde inte tas med. Totalt sett är de åtgärder Tjeckien har vidtagit i linje med riktlinjerna i kommissionens meddelande om en samordnad ekonomisk reaktion på covid-19-utbrottet. Ett fullständigt genomförande av dessa åtgärder, följt av en omläggning av finanspolitikens inriktning mot en välgenomtänkt offentligfinansiell ställning på medellång sikt när det ekonomiska läget medger detta, kommer att bidra till att bevara hållbarheten i de offentliga finanserna på medellång sikt.

               (14)Enligt kommissionens vårprognos 2020 beräknas Tjeckiens saldo i de offentliga finanserna vid oförändrad politik uppgå till -6,7 % av BNP 2020 och -4,0 % av BNP 2021. Den offentliga skuldkvoten beräknas ligga kvar under 60 % av BNP både 2020 och 2021.

               (15)Den 20 maj 2020 utfärdade kommissionen en rapport i enlighet med artikel 126.3 i fördraget på grund av att Tjeckien planerade att överträda underskottsgränsen på 3 % av BNP 2020. Sammantaget tyder analysen på att skuldkriteriet såsom det definieras i fördraget och i förordning (EG) nr 1467/1997 inte är uppfyllt.

               (16)Tjeckien utlyste undantagstillstånd mellan den 12 mars 2020 och den 17 maj 2020 för att mildra covid-19-pandemins konsekvenser, och stängde skolor, inskränkte evenemang och butikers öppethållande och begränsade avsevärt sammankomster av människor. Mellan den 15 mars 2020 och den 17 maj 2020 hölls också landgränserna delvis stängda. Detta har hindrat utresande tjeckiska arbetstagare och inkommande utländska arbetstagare, skapat arbetskraftsbrist särskilt inom tillverkningsindustrin och säsongsbetonade branscher och påverkar viktiga försörjningskedjor. För att hjälpa hushåll och företag att ta sig igenom krisen har regeringen aviserat ett stimulanspaket med direkt stöd och offentliga garantier. Även om detta kan ge en tillfällig lättnad tros ekonomin fortfarande drabbas hårt 2020, eftersom den externa efterfrågan minskar och nedstängningen stör den ekonomiska verksamheten. Den reala BNP:n tros återhämta sig gradvis under 2021, men lär knappast komma tillbaka till värdena för 2019 under den period som prognosen omfattar. Inverkan på branscher som transport, besöksnäring och turism förväntas bli betydande. Arbetslösheten kommer att öka, men mildras av en tidigare hög sysselsättning, stimulanspaketet och den låga andelen tillfälligt anställda. För att säkerställa likviditetsstödet införde myndigheterna en rad system för statliga garantier till företag i alla storlekar. Vidare ges uppskov med återbetalning av konsumentlån och amorteringar på bolån i tre eller sex månader för hushåll och företag som drabbats av krisen. När dessa åtgärder utformas och genomförs måste banksektorns motståndskraft beaktas. Tjeckiens centralbank har också antagit flera åtgärder för att mildra krisens inverkan på finanssektorn.

               (17)Tidiga hälsopolitiska insatser mot spridning av covid-19 har bidragit till att bromsa virusets spridning i Tjeckien. Åtgärder har vidtagits för att öka tillgången till medicinsk utrustning och säkerställa nödvändig infrastruktur och på så sätt förbereda hälso- och sjukvårdssystemet för att klara av den ökade efterfrågan. Den tjeckiska befolkningens hälsostatus har förbättrats avsevärt de senaste åren och närmar sig genomsnittet för unionen. Det finns dock betydande regionala skillnader i förväntad livslängd, vilket delvis beror på socioekonomiska faktorer och beteendefaktorer. Den totala andelen personer som enligt egen uppgift har icke tillgodosedda vårdbehov är en av de lägsta i unionen, men regionala skillnader kvarstår i fråga om fördelning av hälso- och sjukvårdsresurser och personal, som ansträngs allt mer. En betydande andel av vårdpersonalen förväntas gå i pension de närmaste åren. För att dämpa covid-19-pandemins inverkan behöver hälso- och sjukvårdens motståndskraft och krisberedskap förbättras, och samtidigt behöver stöd ges till lika tillgång till ökat tillhandahållande av primärvård och integrerad vård för att undvika inskrivningar på sjukhus. Detta kan också förbättra det förebyggande arbetet och motverka andra hälsoproblem. E-hälsolösningar är fortfarande sällsynta, trots att det finns en nationell e-hälsostrategi för 2016–2020.

               (18)Under hela 2019 och i början av 2020 var Tjeckiens arbetsmarknad stabil, och de flesta indikatorer visade positiva resultat. Sysselsättningen fortsatte att öka och arbetslösheten sjönk till den lägsta nivån någonsin. Enligt kommissionens prognos torde dock arbetslösheten öka till 5,0 % under 2020 för att sedan sjunka något till 4,2 % under 2021. Regeringen reagerade snabbt på covid-19-utbrottet genom att vidta en rad åtgärder för att skydda inkomster och arbetstillfällen, särskilt i företag och hos egenföretagare. Vissa utsatta grupper på arbetsmarknaden (arbetstagare med korttidskontrakt och personer som anställs genom bemanningsföretag) skyddas dock inte helt av de föreslagna riskreducerande åtgärderna. Att barnomsorg och skola inte längre är öppna under nedstängningen kan särskilt ha drabbat kvinnor med betydande omsorgsansvar. Att främja investeringar i barnomsorg och långvarig vård och omsorg i kombination med flexibla arbetsformer, till exempel distansarbete, bör underlätta vägen ut ur krisen. Mer riktade aktiva arbetsmarknadspolitiska åtgärder och kompetensinsatser i samråd med arbetsmarknadens parter stöder både kvarhållande av anställda och övergångar på arbetsmarknaden. De offentliga arbetsförmedlingarnas utåtriktade verksamhet kan också främja framgångsrika återinträden på arbetsmarknaden, särskilt för utsatta grupper. Enklare och snabbare tillgång till socialt skydd bidrar till att undvika fattigdomsfällor och vräkningar. Utbildningsresultaten påverkas fortfarande starkt av socioekonomisk ojämlikhet och låga investeringar. Att säkerställa lika tillgång till inkluderande utbildning av god kvalitet, även i digitalt kompetens, kan bidra till att höja kompetensnivåerna och bygga ut det digitala lärandet. Det är särskilt viktigt att främja digital kompetens, bland annat genom stöd till och fortbildning för lärare. De offentliga utgifterna per studerande på alla utbildningsnivåer är alltjämt jämförelsevis låga. Bristen på kvalificerade lärare visar på behovet av att göra yrket mer attraktivt, särskilt för begåvade ungdomar.

               (19)Tjeckien tillhör de länder som kan drabbas särskilt hårt av tekniska förändringar och som behöver betydande investeringar på detta område. Den digitala omställningen behöver stöd, bland annat i industrin och i tjänstesektorn, i form av riktade investeringar i smarta lösningar och kompetens. Målet för fullständig täckning av fast bredband har nåtts, men mobilt bredband är fortfarande relativt dyrt. Försenad infrastrukturutveckling kan särskilt drabba sårbara grupper och strukturellt svaga regioner som löper större risk att isoleras. Detta kan också få negativa konsekvenser för övervakning och kontroll av epidemin. För att tillgodose behoven av uppkopplingar krävs investeringar i nät med mycket hög kapacitet, fasta och mobila nät samt lämpliga åtgärder på efterfrågesidan. En snabb tilldelning av 5G-spektrum med förutsägbara och investeringsfrämjande villkor blir avgörande för att uppnå detta.  Spridningen av ultrasnabba bredbandstjänster begränsas av låg efterfrågan till följd av flera olika faktorer, t.ex. abonnemangspris och befolkningens köpkraft, ålder och utbildningsnivå. Myndigheterna är fast beslutna att utveckla och integrera ny digital teknik, men detta hämmas av fortsatt låg kompetens. Myndigheterna är fast beslutna att främja lösningar som bygger på artificiell intelligens, men Tjeckien ligger fortfarande efter de ledande medlemsstaterna när det gäller forskning och patent på detta område.

               (20)För att underlätta den ekonomiska återhämtningen är det viktigt att tidigarelägga mogna offentliga investeringsprojekt och främja privata investeringar, bland annat genom relevanta reformer. Enligt Tjeckiens nationella energi- och klimatplan finns det betydande investeringsbehov att tillgodose för att hantera klimat- och energiomställningen och gå i riktning mot klimatneutralitet. Det gäller särskilt främjande av förnybar energi, energieffektivitet, infrastruktur och delar av elnätet. Klimatförändringarnas effekter märks redan i form av torka och översvämningar, vilket orsakar betydande ekonomiska förluster. Luftföroreningar är också ett ständigt problem. Samtidigt är skatterna på föroreningar mycket låga. Stenkol fortsätter att dominera elsektorn och är och förblir en viktig drivkraft för näringsverksamheten i tre tjeckiska regioner. De projektansvarigas begränsade utvecklingskapacitet och myndigheternas begränsade rådgivning förblir ett allvarligt hinder för en rikhaltig lista på projekt för att genomföra den gröna och digitala omställningen i de här regionerna. Totalt sett förväntas omställningen bort från stenkol få betydande socioekonomiska konsekvenser, och det förefaller för närvarande finnas begränsad lust att investera i teknik med låga eller inga växthusgasutsläpp. Produktionen av förnybar energi ligger under genomsnittet i unionen. Sektorn saknar ekonomiska incitament och en lämplig rättslig och institutionell ram för att stödja utvecklingen av den. Det verkar också råda låg medvetenhet om fördelarna i stort med energieffektivitet. Övergången till elektromobilitet har gått tämligen långsamt och vägtransporter håller på att bli en av de största energiförbrukarna. Transportskatterna är låga och är inte baserade på koldioxidutsläpp. Laddningsinfrastrukturen för elfordon är fortfarande i sin linda. Resultaten i fråga om avfallshantering är fortfarande måttliga i förhållande till de mer ambitiösa målen. Det saknas en övergripande strategi för att utveckla potentialen i en cirkulär ekonomi. Programplaneringen för Fonden för en rättvis omställning för perioden 2021–2027 kan hjälpa Tjeckien att hantera en del av de utmaningar som omställningen till en klimatneutral ekonomi innebär, särskilt inom de områden som anges i bilaga D till landsrapporten
                  7
               . Detta skulle ge Tjeckien möjlighet att på bästa sätt använda fonden.

               (21)Tillgången till konventionell finansiering är bättre än genomsnittet i unionen, men riskfinansieringen är mindre utvecklad. Det är fortfarande ont om finansiering för inhemska högriskföretag, särskilt i groddkapitalstadiet och under senare utvecklingsstadier. Även om vissa framgångsrika innovationsinitiativ har hunnit till det kommersiella stadiet, är finansiering med riskkapital och eget kapital fortfarande outvecklat. Forskningen och innovationen i Tjeckien går trögt, och det behövs systemövergripande reformer. Även om privata investeringar i FoU fortsätter att öka stadigt, är det stora, främst utlandsägda företag som investerar betydligt mer i immateriella tillgångar som FoU än små och medelstora inhemska företag. Den medelhög- och högteknologiska industrin lider av kompetensbrist på grund av det låga antalet utexaminerade inom naturvetenskap, teknik, ingenjörsvetenskap och matematik och otillräcklig fortbildning av utexaminerade. Samtidigt är främjandet av och stödet till entreprenörskap fortfarande lågt, vilket hämmar produktivitetstillväxten. Stor splittring i forskningssektorn leder till att FoU-medlen sprids ut för mycket. Det offentlig-privata samarbetet hindras av rådande praxis för forskares karriärutveckling. Ett närmare samarbete mellan högskolorna och näringslivet, särskilt genom avknoppningar, kan påskynda tekniköverföring och innovationsspridning.

               (22)Nedstängningen under pandemin har ansträngt försörjningskedjorna, och många företag har inte kunnat bedriva någon verksamhet och har samtidigt saknat reserver av likvida medel. Bilbranschen och tjänstesektorn har drabbats hårdast. Marknadskontrollen är utspridd på alltför många myndigheter, och samarbetet och samordningen är inte optimal. Offentliga system för att ge företag statliga garantier har snabbt övertecknats. Det finns utrymme för bättre samordning och snabbare handläggning för att styra stöd till företag. Vissa berörda parter anser att myndigheternas åtgärder för att lindra effekterna av covid-19-krisen är byråkratiska och ger ett för långsamt genomslag i den reala ekonomin. Det finns utrymme för bättre analys av de uppgifter som krävs för att fatta snabba, välunderbyggda och optimala beslut om riktade ekonomiska återhämtningsstrategier och åtgärder. I allmänhet betraktar näringslivet snabbt föränderlig lagstiftning och komplexa administrativa förfaranden som investeringshinder. Den administrativa bördan är särskilt betungande för uppstartsföretag när det gäller licenser och tillstånd. De långdragna och tungrodda förfarandena för att få bygglov är ett allvarligt hinder. Förslaget till ny bygglagstiftning har kritiserats. Tjeckien hör till de minst utvecklade medlemsstaterna när det gäller användning av digitala offentliga tjänster. Antalet användare av e-förvaltning ligger fortfarande långt under genomsnittet i unionen. Landet håller på att genomföra sin plan för e-förvaltning. Från och med 2020 har landet en ny ”digital konstitution” som innebär att alla senast 2025 ska ha rätt att utnyttja nästan alla offentliga tjänster på elektronisk väg. Trots det är det bara omkring 10 % av alla kommuner som erbjuder nätbaserade lösningar. Parlamentet diskuterar för närvarande en ändring av skattelagstiftningen för att göra skattesystemet mer digitalt, eftersom andelen skatter som deklareras elektroniskt fortfarande är tämligen låg för vissa skatter.

               (23)Dessa rekommendationer är visserligen inriktade på hur de socioekonomiska effekterna av pandemin ska hanteras och den ekonomiska återhämtningen underlättas, men de landsspecifika rekommendationerna för 2019 som rådet antog den 9 juli 2019 innehöll även reformer som krävs för att kunna åtgärda strukturella problem på medellång och lång sikt. De rekommendationerna är fortsatt aktuella och kommer att fortsätta att övervakas nästa år, inom ramen för den europeiska planeringsterminens årliga cykel. Det gäller även rekommendationer rörande investeringsrelaterade ekonomiska strategier. De senare rekommendationerna bör beaktas vid finansieringen av sammanhållningspolitikens strategiska programplanering efter 2020, inbegripet riskreducerande åtgärder och strategier för att lätta på restriktionerna vad gäller den rådande krisen.

               (24)Den tjeckiska offentliga sektorns prestanda och förvaltningseffektivitet ligger under genomsnittet i unionen. Enligt internationella indikatorer gör den dock bra i från sig när det gäller tillgång till offentlig information i den politiska beslutsprocessen. Däremot är det inte lika positivt när det gäller förvaltningens professionalism, förvaltningens öppenhet och bekämpning av korruption. Bättre strategisk planering och samordning mellan ministerierna, och mindre splittring i den lokala förvaltningen skulle effektivisera den offentliga förvaltningen. Regelverket för upphandling har förbättrats men kan behöva finslipas ytterligare. Trots vissa förbättringar är korruptionen fortfarande ett problem för företagen och kan hindra ekonomisk verksamhet ytterligare. Ett antal åtgärder mot korruption, till exempel lagförslaget om lobbying och lagförslaget om skydd av visselblåsare, har ännu inte antagits.

               (25)Den europeiska planeringsterminen utgör en ram för en kontinuerlig samordning av den ekonomiska politiken och sysselsättningspolitiken i unionen, vilket kan bidra till en hållbar ekonomi. Medlemsstaterna har utvärderat framstegen vad gäller genomförandet av FN:s mål för hållbar utveckling i sina nationella reformprogram för 2020. Genom att säkerställa ett fullständigt genomförande av rekommendationerna nedan kommer Tjeckien att bidra till framsteg mot uppfyllandet av målen för hållbar utveckling och till de gemensamma insatserna för att säkerställa en konkurrenskraftig hållbarhet i unionen.

               (26)Kommissionen har inom ramen för 2020 års europeiska planeringstermin gjort en omfattande analys av Tjeckiens ekonomiska politik och redogjort för den i 2020 års landsrapport. Kommissionen har även bedömt konvergensprogrammet för 2020, det nationella reformprogrammet för 2020 samt uppföljningen av de rekommendationer Tjeckien har fått tidigare år. Kommissionen har beaktat inte bara programmens relevans för hållbarheten i finanspolitiken och den socioekonomiska politiken i Tjeckien utan också att unionens regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i unionen genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på unionsnivå.

               (27)Mot bakgrund av den bedömningen har rådet granskat konvergensprogrammet för 2020 och dess yttrande
                  8
                återspeglas nedan, särskilt i rekommendation 1.

               HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Tjeckien att under 2020 och 2021 vidta följande åtgärder:

               1.I enlighet med den allmänna undantagsklausulen vidta alla nödvändiga åtgärder för att effektivt åtgärda pandemin, stödja ekonomin och stödja den därpå följande återhämtningen. Så snart som de ekonomiska förhållandena tillåter det bedriva en finanspolitik som syftar till att uppnå ansvarsfulla offentliga finanser på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, och samtidigt förbättra investeringarna. Se till att hälso- och sjukvårdssystemet är motståndskraftigt, stärka tillgången till hälso- och sjukvårdspersonal, primärvård och integrering av hälso- och sjukvård samt bygga ut e-hälsotjänster.

               2.Stödja sysselsättning genom aktiva arbetsmarknadspolitiska åtgärder, kompetensförsörjning, inbegripet digital kompetens, och tillgång till digitalt lärande.

               3.Stödja små och medelstora företag genom att i högre grad använda finansieringsinstrument för att säkerställa likviditetsstöd, minska den administrativa bördan och förbättra e-förvaltningen. Tidigarelägga mogna offentliga investeringsprojekt och främja privata investeringar för att främja den ekonomiska återhämtningen. Inrikta investeringarna på den gröna och den digitala omställningen, särskilt när det gäller digital infrastruktur och teknik med hög kapacitet, ren och effektiv produktion och energianvändning samt infrastruktur för hållbara transporter, även i kolregionerna. Säkerställa tillgång till finansiering för innovativa företag och förbättra det offentlig-privata samarbetet inom forskning och utveckling.

               Utfärdad i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordförande

                     (1)

                        EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        SWD(2020) 502 final.

                     (3)

                        EUT C 301, 5.9.2019, s. 117.

                     (4)

                        COM(2020) 112 final.

                     (5)

                        COM(2020) 123 final.

                     (6)

                        Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/460 av den 30 mars 2020 om ändring av förordningarna (EU) nr 1301/2013, (EU) nr 1303/2013 och (EU) nr 508/2014 vad gäller särskilda åtgärder för att mobilisera investeringar i medlemsstaters hälso- och sjukvårdssystem samt i andra sektorer av deras ekonomier som reaktion på covid-19-utbrottet (investeringsinitiativet mot effekter av coronaviruset) (EUT L 99, 31.3.2020, s. 5), och Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/558 av den 23 april 2020 om ändring av förordningarna (EU) nr 1301/2013 och (EU) nr 1303/2013 vad gäller särskilda åtgärder för att tillhandahålla extraordinär flexibilitet vid användningen av de europeiska struktur- och investeringsfonderna för att hantera covid-19-pandemin (EUT L 130, 24.4.2020, s. 1).

                     (7)

                        SWD(2020) 502 final.

                     (8)

                        Enligt artikel 5.2 i rådets förordning (EG) nr 1466/97.


               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 20.5.2020
            COM(2020) 506 final
            Rekommendation till
            RÅDETS REKOMMENDATION
            om Estlands nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Estlands stabilitetsprogram 2020

               Rekommendation till

               RÅDETS REKOMMENDATION

               om Estlands nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Estlands stabilitetsprogram 2020

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

               med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken
                  1
               , särskilt artikel 5.2,

               med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

               med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

               med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

               med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

               med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

               av följande skäl:

               (1)Den 17 december 2019 antog kommissionen den årliga strategin för hållbar tillväxt, som inledde 2020 års europeiska planeringstermin för samordning av den ekonomiska politiken. I den togs vederbörlig hänsyn till den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 17 december 2019 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Estland inte var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet.

               (2)Landsrapporten 2020 för Estland
                  2
                offentliggjordes den 26 februari 2020. Den innehöll en bedömning av hur väl Estland hade lyckats med den landsspecifika rekommendation som rådet antog den 9 juli 2019
                  3
               , med uppföljningen av tidigare års rekommendationer och med sina nationella Europa 2020-mål.

               (3)Den 11 mars 2020 klassificerade Världshälsoorganisationen officiellt covid-19-utbrottet som en global pandemi. Pandemin är en allvarlig folkhälsokris för invånare, samhällen och ekonomier. Den leder till hårt ansatta hälso- och sjukvårdssystem, störningar i de globala leveranskedjorna, volatilitet på finansmarknaderna, kraftigt minskad konsumentefterfrågan och negativa effekter för olika sektorer. Den hotar människors arbeten och deras inkomster liksom företagens verksamheter. Pandemin har lett till en kraftig ekonomisk chock som redan har fått allvarliga återverkningar inom EU. Den 13 mars 2020 antog kommissionen ett meddelande
                  4
                om en samordnad ekonomisk reaktion på krisen, omfattande alla aktörer på nationell nivå och unionsnivå.

               (4)Flera medlemsstater har utlyst undantagstillstånd eller infört nödåtgärder. Nödåtgärderna bör vara strikt proportionella, nödvändiga, tidsbegränsade och i linje med europeiska och internationella standarder. De bör vara föremål för demokratisk tillsyn och oberoende rättslig prövning.

               (5)Den 20 mars 2020 antog kommissionen ett meddelande om aktivering av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten
                  5
               . Klausulen, som fastställs i artiklarna 5.1, 6.3, 9.1 och 10.3 i förordning (EG) nr 1466/97 och artiklarna 3.5 och 5.2 i förordning (EG) nr 1467/97, underlättar samordningen av budgetpolitiken under en allvarlig konjunkturnedgång. I meddelandet framför kommissionen till rådet att man bedömer att det rådande läget med en allvarlig konjunkturnedgång till följd av covid-19-pandemin innebär att villkoren för att aktivera undantagsklausulen är uppfyllda. Den 23 mars 2020 godkände medlemsstaternas finansministrar kommissionens bedömning. Aktiveringen av den allmänna undantagsklausulen medger en tillfällig avvikelse från anpassningsbanan mot det medelfristiga budgetmålet, förutsatt att detta inte äventyrar hållbarheten i de offentliga finanserna på medellång sikt. När det gäller den korrigerande delen kan rådet, på rekommendation av kommissionen, även besluta att anta en reviderad finanspolitisk strategi. Den allmänna undantagsklausulen innebär inte att stabilitets- och tillväxtpaktens förfaranden avbryts. Den möjliggör för medlemsstater att avvika från de budgetkrav som normalt skulle gälla och för kommissionen och rådet att vidta nödvändiga politiska samordningsåtgärder inom ramen för pakten.

               (6)Det krävs fortsatta åtgärder för att begränsa och bekämpa smittspridningen, stärka de nationella hälso- och sjukvårdssystemens resiliens och mildra de socioekonomiska konsekvenserna genom stödåtgärder till företag och hushåll samt för att säkerställa adekvata arbetsmiljöförhållanden så att den ekonomiska verksamheten kan återupptas. Unionen bör använda alla tillgängliga verktyg för att stödja medlemsstaternas insatser inom dessa områden. Samtidigt bör medlemsstaterna och unionen samarbeta för att utforma de åtgärder som krävs för både en återgång till samhällen och ekonomier som fungerar normalt och till en hållbar tillväxt, där bland annat den gröna och digitala omställningen integreras och man drar nytta av lärdomarna från krisen.

               (7)Covid-19-krisen har visat på den inre marknadens flexibilitet när det gäller att anpassa sig till extraordinära situationer. För att säkerställa en snabb och smidig övergång till återhämtningsfasen och en snabb och smidig återgång till fri rörlighet för varor, tjänster och arbetstagare måste dock de extraordinära åtgärder som hindrar den inre marknaden från att fungera normalt upphöra så snart de inte längre behövs. Den nuvarande krisen har visat att det behövs krisberedskapsplaner inom hälso- och sjukvården, bl.a. bättre inköpsstrategier, diversifierade leveranskedjor och strategiska reserver av viktig utrustning. De är centrala faktorer för arbetet med att ta fram mer omfattande krisberedskapsplaner.

               (8)Unionens lagstiftare har redan ändrat de relevanta regelverken
                  6
                för att ge medlemsstaterna möjlighet att mobilisera alla outnyttjade resurser från de europeiska struktur- och investeringsfonderna så att de kan hantera de extraordinära konsekvenserna av covid-19-pandemin. Ändringarna kommer att öka flexibiliteten och förenkla och effektivisera förfarandena. För att minska pressen på kassaflödena kan medlemsstaterna också använda en medfinansieringsgrad på 100 % från unionsbudgeten under räkenskapsåret 2020–2021. Estland uppmanas att fullt ut utnyttja dessa möjligheter för att hjälpa sina hårdast drabbade invånare och sektorer.

               (9)Pandemins socioekonomiska konsekvenser kommer sannolikt att vara ojämnt fördelade på sektorer och regioner, på grund av olika specialiseringsmönster. Detta innebär en risk för ökande skillnader inom Estland. I kombination med risken för en tillfällig upplösning av konvergensprocessen mellan medlemsstaterna krävs i den nuvarande situationen riktade politiska insatser.

               (10)Den 30 april 2020 lade Estland fram sitt nationella reformprogram för 2020 och den 28 april 2020 sitt stabilitetsprogram för samma år. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas.

               (11)Estland omfattas för närvarande av stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del. Den 13 juli 2018 rekommenderade rådet Estland att säkerställa att de primära offentliga nettoutgifternas nominella ökning
                  7
                inte överstiger 4,1 % under 2019, vilket motsvarar en årlig strukturell anpassning på 0,6 % av BNP. Kommissionens övergripande bedömning bekräftar att det är en betydande avvikelse från den rekommenderade anpassningen mot det medelfristiga målet 2019. Eftersom den allmänna undantagsklausulen aktiverats är det emellertid inte motiverat med fler åtgärder inom ramen för förfarandet vid betydande avvikelse.

               (12)I sitt stabilitetsprogram för 2020 väntar sig regeringen att det samlade underskottet kommer att försämras från ett underskott på 0,3 % av BNP 2019 till ett underskott på 10,1 % av BNP 2020. Underskottet väntas uppgå till 3,8 % av BNP 2021. Den offentliga skuldkvoten minskade till 8,4 % under 2019, men väntas enligt stabilitetsprogrammet för 2020 öka till 21,9 % under 2020. De makroekonomiska och offentligfinansiella utsikterna påverkas av den höga graden av osäkerhet till följd av covid-19-pandemin.

               (13)Som ett svar på covid-19-pandemin och som en del av en samordnad unionsstrategi har Estland antagit budgetåtgärder för att öka kapaciteten inom sitt hälso- och sjukvårdssystem, bromsa pandemin och hjälpa de personer och sektorer som drabbats värst. Enligt stabilitetsprogrammet för 2020 uppgick dessa budgetåtgärder till 4,3 % av BNP. Åtgärderna inbegriper en förstärkning av hälso- och sjukvårdstjänsterna, akutstöd till företag i nöd, tillfälliga lönestöd och högre offentliga investeringar. Estland har dessutom aviserat åtgärder som, även om de inte påverkar budgeten direkt, kommer att stödja likviditeten i företagen. Åtgärderna inbegriper lånegarantier och lån till företag motsvarande 8,7 % av BNP.  Totalt sett är de åtgärder Estland har vidtagit i linje med riktlinjerna i kommissionens meddelande om en samordnad ekonomisk reaktion på covid-19-utbrottet. Ett fullständigt genomförande av dessa åtgärder, följt av en omläggning av finanspolitikens inriktning mot en välgenomtänkt offentligfinansiell ställning på medellång sikt när det ekonomiska läget medger detta, kommer att bidra till att bevara hållbarheten i de offentliga finanserna på medellång sikt.

               (14)Baserat på kommissionens vårprognos 2020 beräknas Estlands saldo i de offentliga finanserna vid oförändrad politik uppgå till -8,3 % av BNP 2020 och -3,4 % av BNP 2021. Den offentliga skuldkvoten väntas ligga kvar under 60 % av BNP 2020 och 2021 och uppgå till 22,6 % av BNP 2021. Enligt kommissionen blir underskottet i de offentliga finanserna lägre för 2020 än vad som anges i stabilitetsprogrammet, vilket återspeglar skillnader i de makroekonomiska prognoserna.

               (15)Den 20 maj 2020 utfärdade kommissionen en rapport i enlighet med artikel 126.3 i fördraget på grund av att Estland planerade att överträda underskottsgränsen på 3 % av BNP 2020. Sammantaget tyder analysen på att skuldkriteriet såsom det definieras i fördraget och förordning (EG) nr 1467/1997 inte är uppfyllt.

               (16)Mellan den 12 mars 2020 och den 17 maj 2020 utlyste den estniska regeringen undantagstillstånd på grund av covid-19-pandemin. Regeringens omedelbara reaktion hade som mål att förhindra att viruset spred sig och att säkerställa att den estniska ekonomin kunde fungera så normalt som möjligt. Restriktionerna för att stoppa pandemin hade allvarliga konsekvenser för ekonomin. Sedan undantagstillståndet utlystes har antalet registrerade arbetslösa ökat med 35 %. De flesta nya arbetslösa har registrerats inom detaljhandeln och kundtjänst, byggsektorn, catering samt hotell- och evenemangsbranschen. Arbetslösheten väntas öka till 9,2 % 2020 för att därefter minska till 6,5 % 2021. Den 15 april 2020 godkände det estniska parlamentet tilläggsbudgeten för 2020. Nya åtgärder infördes i syfte att bevara arbetstillfällen, undvika massiva permitteringar och säkerställa företagens likviditet. Bland de åtgärder som ingår i budgeten finns stöd till hälso- och sjukvård, kommuner och vissa investeringsprogram samt icke skräddarsytt likviditetsstöd till företag (t.ex. garantisystem och skatteuppskov). Vissa särskilda åtgärder infördes för mikroföretag och turismsektorn, bl.a. vissa riktade åtgärder till de hårdast drabbade regionerna. Ytterligare skatteåtgärder har vidtagits, t.ex. har punktskatterna på diesel, naturgas och el tillfälligt sänkts. Enligt åtgärdspaketet avbryts statens bidrag till den andra pelarens pensionssystem tillfälligt.

               (17)Estland har vidtagit anmärkningsvärda åtgärder för att bromsa spridningen och hälsokonsekvenserna av covid-19. Covid-19-utbrottet avslöjade emellertid vissa strukturella brister i hälso- och sjukvårdssystemet som hängde samman med begränsade ekonomiska resurser och brist på vårdpersonal. Systemets resiliens har underminerats av bristen på vårdpersonal och den ojämlika tillgången på primärvård och kritiska läkemedel. Estland har också problem med få bukt med eftersläpningen av behandlingar som patienter inte fått eller som skjutits upp till följd av undantagstillståndet. Redan före utbrottet var andelen självrapporterade icke tillgodosedda vårdbehov i Estland en av de högsta i unionen på grund av långa väntetider inom både primärvården och specialistvården. Dessa faktorer och risker som hänger samman med levnadsvanorna bidrar till att förklara den dåliga folkhälsan. För att det ska vara möjligt att begränsa spridningen av pandemin på ett effektivt sätt och klara av de utmaningar som hänger samman med den dåliga folkhälsan måste hälso- och sjukvårdssystemets resiliens och tillgänglighet förbättras.

               (18)I Estland har man länge arbetat med att förbättra det sociala säkerhetsnätet. Redan före krisen ansågs de sociala förmånerna i Estland vara mindre effektiva än EU-genomsnittet när det gällde att minska fattigdomen. Dessutom omfattas inte alla med atypiska eller korta anställningsformer av arbetslöshetsförsäkringen. De negativa konsekvenserna av covid-19-pandemin på sysselsättning och inkomster, i kombination med bristen på ändamålsenligt socialskydd, kan öka fattigdomen, framför allt i hushåll med arbetslösa. Estland har infört ett tillfälligt system för korttidsarbete som ett speciellt stöd till drabbade företag för att upprätthålla sysselsättningen. Denna åtgärd är begränsad till två månader, vilket kanske inte är tillräckligt för att lindra konsekvenserna av krisen, eftersom svårigheterna kan fortsätta under en längre tid och nå vissa ekonomiska sektorer med fördröjning. Till följd av pandemin försvårades möjligheterna att tillhandahålla sociala tjänster till ett rimligt pris som är tillgängliga för alla, inbegripet långvarig vård och omsorg för äldre, människor med funktionsnedsättning och låginkomsttagare. En fortsatt utveckling av integrerade social- och hälsovårdstjänster skulle bidra till att tackla dessa utmaningar. Det är också viktigt att säkerställa att arbetsmarknadsparterna på ett ändamålsenligt sätt och i tid kan delta i arbetet med att planera hur man ska lätta på restriktionerna och hur återhämtningen ska ske samt stärka deras kapacitet för att delta i arbetet.

               (19)Covid-19-krisen drabbade estniska företag i många sektorer, men de små och medelstora företagen drabbades värst. Ekonomin försämrades inte enbart av restriktionerna, utan också av minskad efterfrågan på exportmarknaderna och avbrott i de globala värdekedjorna. De likviditetsstödåtgärder som regeringen vidtagit ska bidra till att lindra konsekvenserna av krisen, men de måste genomföras snabbt och effektivt för att de ska kunna vara till stöd för livskraftiga företag i alla drabbade sektorer och samtidigt måste banksektorns motståndskraft beaktas. Skatte- och betalningsuppskov kan också bidra till att förbättra kassaflödet för små och medelstora företag. Återhämtningsprocessen kommer också att vara beroende av hur välriktade investeringarna är. Den nuvarande krisen visar hur viktiga digitala och innovativa lösningar är för att hålla igång ekonomin. Samtidigt som e-förvaltningen har fungerat väl skulle en ytterligare digitalisering av små och medelstora företag öka deras motståndskraft och bidra till att påskynda återhämtningen och skapa produktivitetsökningar på medellång sikt. På senare år har ekonomin blivit allt mer digitaliserad, men användningen av informations- och kommunikationsteknik inom produktionen har hittills varit låg. Även om innovationsresultaten på det hela taget förbättrades under 2019 är den forskningsbaserade innovationskapaciteten och innovationsaktiviteten inom näringslivet fortfarande låg. Forskningsbaserad innovation och innovativa lösningar i företag kunde förbättra landets konkurrenskraft och främja den ekonomiska tillväxten. För att företag ska kunna återhämta sig från krisen är det viktigt att de får god tillgång till finansiering, inbegripet finansiering med eget kapital för uppstartsföretag.

               (20)För att främja den ekonomiska återhämtningen kommer det att bli viktigt att tidigarelägga färdigutvecklade projekt för offentlig investering och gynna privata investeringar, bland annat genom relevanta reformer. Så som framför allt framgår av den nationella energi- och klimatplanen är en hållbar tillväxt i Estland beroende av en utfasning av de fossila bränslen genom lägre koldioxidintensitet inom energi-, transport- och byggsektorn, en omstrukturering av oljeskifferindustrin och förbättrad resursproduktivitet, inbegripet bättre affärsmodeller för den cirkulära ekonomin. Estlands resursproduktivitet är en av de lägsta i unionen, medan energikonsumtionen ligger över EU-genomsnittet. En övergripande strategi för den cirkulära ekonomin som ett komplement till den nationella energi- och klimatplanen skulle påskynda omställningen till en utfasning av de fossila bränslen, minska de negativa miljöeffekterna av oljeskifferindustrin och främja ekonomin. Estland är ett land nära unionens yttre gräns och har låg befolkningstäthet, och ett välfungerande, sammanlänkat transportsystem är därför av största vikt för den ekonomiska verksamheten och exporten. Transportinfrastrukturen i landet har vissa brister i fråga om förbindelser och hållbarhet. Järnvägstransporter och intermodala transporter behöver utvecklas. Växthusgasutsläppen från vägtransporter har ökat under de senaste åren och användningen av förnybar energi inom transporten ligger under de nationella målen. Rail Baltica-projektet och projekt för att sammanlänka energinät hör till Estlands viktigaste investeringsprioriteringar som syftar till att förbättra landets säkerhet och integrering i den inre marknaden. Om den ekonomiska återhämtningen ska bli hållbar och de regionala skillnaderna minska är det nödvändigt att främja investeringsprojekt som beaktar miljö- och klimataspekter. [Programplaneringen för Fonden för en rättvis omställning för perioden 2021–2027 kan hjälpa Estland att hantera en del av de utmaningar som omställningen till en klimatneutral ekonomi innebär, särskilt inom det område som anges i bilaga D till landsrapporten. Detta skulle ge Estland möjlighet att på bästa sätt använda fonden.

               (21)Den estniska banksektorn är på det hela taget sund men riskerna för penningtvätt kvarstår. Även om åtgärder har vidtagits för att minska exponeringen för risker genom att minska utländska kunders insättningar tar den nationella riskbedömningen inte upp andra produkter som kan utgöra en risk, t.ex. förvaringstjänster för utländska kunder. Om den nationella riskbedömningen uppdaterades kan riskerna identifieras på ett ändamålsenligt sätt och nödvändiga riskreducerande åtgärder vidtas. Även om tillsynsåtgärder har vidtagits mot banker och betalningsinstitut som inte följer reglerna finns det fortfarande utrymme för att ytterligare förbättra tillsynen över och genomförandet av regelverk. Det är framför allt en rad rättsakter för att stärka den förebyggande ramen och förverkandena samt öka de administrativa sanktionerna som ännu inte har antagits. Undersökningarna av penningtvättfall förlöper långsamt. Finanstillsynens kapacitet har ännu inte utökats tillräckligt och den riskbaserade strategin för tillsyn har ännu inte genomförts fullt ut, i synnerhet inte när det gäller inspektioner på plats av olika ämnesområden.  Informationsutbytet mellan finansunderrättelseenheten och de brottsbekämpande myndigheterna är inte tillräckligt proaktivt.

               (22)Dessa rekommendationer är visserligen inriktade på hur de socioekonomiska effekterna av pandemin ska hanteras och den ekonomiska återhämtningen underlättas, men de landsspecifika rekommendationerna för 2019 som rådet antog den 9 juli 2019 innehöll reformer som krävs för att kunna åtgärda strukturella problem på medellång och lång sikt. De rekommendationerna är fortsatt aktuella och kommer att fortsätta att övervakas nästa år, inom ramen för den europeiska planeringsterminens årliga cykel. Det gäller även rekommendationer rörande investeringsrelaterade ekonomiska strategier. De senare rekommendationerna bör beaktas vid finansieringen av sammanhållningspolitikens strategiska programplanering efter 2020, inbegripet riskreducerande åtgärder och strategier för att lätta på restriktionerna vad gäller den rådande krisen.

               (23)Den europeiska planeringsterminen utgör en ram för en kontinuerlig samordning av den ekonomiska politiken och sysselsättningspolitiken i unionen, vilket kan bidra till en hållbar ekonomi. Medlemsstaterna har utvärderat framstegen vad gäller genomförandet av FN:s mål för hållbar utveckling i sina nationella reformprogram för 2020. Genom att säkerställa ett fullständigt genomförande av rekommendationerna nedan kommer Estland att bidra till målen för hållbar utveckling och till de gemensamma insatserna för en konkurrenskraftig hållbarhet i unionen.

               (24)Det är viktigt med ett nära samarbete mellan länderna i den ekonomiska och monetära unionen för att åstadkomma en snabb återhämtning från de ekonomiska konsekvenserna av covid-19. Mot bakgrund av politisk vägledning från Eurogruppen bör Estland, i egenskap av en medlemsstat som har euron som valuta, säkerställa att landets politik är förenlig med rekommendationerna för euroområdet och politiken i andra medlemsstater i euroområdet.

               (25)Kommissionen har inom ramen för 2020 års europeiska planeringstermin gjort en omfattande analys av Estlands ekonomiska politik och redogjort för den i 2020 års landsrapport. Kommissionen har även bedömt stabilitetsprogrammet för 2020 och det nationella reformprogrammet för 2020 samt uppföljningen av de rekommendationer Estland har fått tidigare år. Kommissionen har beaktat inte bara programmens relevans för hållbarheten i finanspolitiken och den socioekonomiska politiken i Estland utan också att unionens regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i unionen genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på unionsnivå.

               (26)Mot bakgrund av denna bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet för 2020 och dess yttrande
                  8
                återspeglas särskilt i rekommendation 1.

               HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Estland att 2020 och 2021 vidta följande åtgärder:

               1.Att i enlighet med den allmänna undantagsklausulen vidta alla nödvändiga åtgärder för att ändamålsenligt hantera pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den efterföljande återhämtningen. Att så snart som de ekonomiska förhållandena tillåter det bedriva en finanspolitik som syftar till att uppnå ansvarsfulla offentliga finanser på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, och samtidigt öka investeringarna. Att förbättra hälso- och sjukvårdssystemets resiliens och tillgänglighet, bl.a. genom att lösa bristen på vårdpersonal, stärka primärvården och säkerställa tillhandahållande av kritiska läkemedel.

               2.Att stärka de sociala skyddsnäten, bl.a. genom att se till att fler får tillgång till arbetslöshetsförmåner.

               3.Att tidigarelägga färdigutvecklade projekt för offentlig investering och främja privata investeringar för att gynna den ekonomiska återhämtningen. Att styra investeringarna till den gröna och den digitala omställningen, särskilt för att digitalisera företag, främja forskning och innovation, ren och effektiv produktion och användning av energi, resurseffektivitet och hållbara transporter samt bidra till en stegvis utfasning av de fossila bränslen i ekonomin. Att stödja de små och medelstora företagens innovationskapacitet och säkerställa tillräcklig tillgång till finansiering.

               4.Att öka sina insatser för att säkerställa att tillsynen över och genomförandet av regelverket för bekämpning av penningtvätt är verkningsfullt.

               Utfärdad i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordföranden

                     (1)

                        EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        SWD(2020) 505 final.

                     (3)

                        EUT C 301, 5.9.2019, s. 117.

                     (4)

                        COM(2020) 112 final.

                     (5)

                        COM(2020) 123 final.

                     (6)

                        Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/460 av den 30 mars 2020 om ändring av förordningarna (EU) nr 1301/2013, (EU) nr 1303/2013 och (EU) nr 508/2014 vad gäller särskilda åtgärder för att mobilisera investeringar i medlemsstaternas hälso- och sjukvårdssystem samt i andra sektorer av deras ekonomier som reaktion på covid-19-utbrottet (Investeringsinitiativ mot effekter av coronavirus) (EUT L 99, 31.3.2020, s. 5) och Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/558 av den 23 april 2020 om ändring av förordningarna (EU) nr 1301/2013 och (EU) nr 1303/2013 vad gäller särskilda åtgärder för att tillhandahålla extraordinär flexibilitet vid användningen av de europeiska struktur- och investeringsfonderna för att hantera covid-19-utbrottet (EUT L 130, 24.4.2020, s. 1).

                     (7)

                        De primära offentliga nettoutgifterna består av de totala offentliga utgifterna exklusive ränteutgifter, utgifter för unionsprogram som motsvaras fullt ut av inkomster från unionsmedel och icke-diskretionära förändringar i utgifterna för arbetslöshetsförmåner. Nationellt finansierade fasta bruttoinvesteringar är utjämnade över en fyraårsperiod. Diskretionära åtgärder på inkomstsidan eller lagstadgade inkomstökningar är inräknade. Engångsåtgärder på såväl inkomst- som utgiftssidan är avräknade.

                     (8)

                        Enligt artikel 5.2 i rådets förordning (EG) nr 1466/97.


               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 20.5.2020
            COM(2020) 501 final
            Rekommendation till
            RÅDETS REKOMMENDATION
            om Belgiens nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Belgiens stabilitetsprogram 2020

               Rekommendation till

               RÅDETS REKOMMENDATION

               om Belgiens nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Belgiens stabilitetsprogram 2020

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

               med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken
                  1
               , särskilt artikel 5.2,

               med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

               med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

               med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

               med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

               med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

               av följande skäl:

               (1)Den 17 december 2019 antog kommissionen den årliga strategin för hållbar tillväxt, som inledde 2020 års europeiska planeringstermin för samordning av den ekonomiska politiken. I den togs vederbörlig hänsyn till den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 17 december 2019 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Belgien inte var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet.

               (2)Landsrapporten 2020 för Belgien
                  2
                offentliggjordes den 26 februari 2020. Den innehöll en bedömning av hur väl Belgien hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som rådet antog den 9 juli 2019
                  3
               , med uppföljningen av tidigare års rekommendationer och med sina nationella Europa 2020-mål.

               (3)Den 11 mars 2020 klassificerade Världshälsoorganisationen officiellt covid-19-utbrottet som en global pandemi. Pandemin är en allvarlig folkhälsokris för invånare, samhällen och ekonomier. Den leder till hårt ansatta hälso- och sjukvårdssystem, störningar i de globala leveranskedjorna, volatilitet på finansmarknaderna, kraftigt minskad konsumentefterfrågan och negativa effekter för olika sektorer. Den hotar människors arbeten och deras inkomster liksom företagens verksamheter. Pandemin har lett till en kraftig ekonomisk chock som redan har fått allvarliga återverkningar inom EU. Den 13 mars 2020 antog kommissionen ett meddelande
                  4
                om en samordnad ekonomisk reaktion på krisen, omfattande alla aktörer på nationell nivå och unionsnivå.

               (4)Flera medlemsstater har utlyst undantagstillstånd eller vidtagit nödåtgärder. Nödåtgärderna bör vara strikt proportionella, nödvändiga, tidsbegränsade och i linje med europeiska och internationella standarder. De bör vara föremål för demokratisk tillsyn och oberoende rättslig prövning.

               (5)Den 20 mars 2020 antog kommissionen ett meddelande om aktivering av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten
                  5
               . Klausulen, som fastställs i artiklarna 5.1, 6.3, 9.1 och 10.3 i förordning (EG) nr 1466/97 och artiklarna 3.5 och 5.2 i förordning (EG) nr 1467/97, underlättar samordningen av budgetpolitiken under en allvarlig konjunkturnedgång. I meddelandet framför kommissionen till rådet att man bedömer att det rådande läget med en allvarlig konjunkturnedgång till följd av covid-19-pandemin innebär att villkoren för att aktivera undantagsklausulen är uppfyllda. Den 23 mars 2020 godkände medlemsstaternas finansministrar kommissionens bedömning. Aktiveringen av den allmänna undantagsklausulen medger en tillfällig avvikelse från anpassningsbanan mot det medelfristiga budgetmålet, förutsatt att detta inte äventyrar hållbarheten i de offentliga finanserna på medellång sikt. När det gäller den korrigerande delen kan rådet, på rekommendation av kommissionen, även besluta att anta en reviderad finanspolitisk strategi. Den allmänna undantagsklausulen innebär inte att stabilitets- och tillväxtpaktens förfaranden avbryts. Det ger medlemsstaterna möjlighet att avvika från de budgetkrav som normalt skulle gälla samtidigt som kommissionen och rådet kan vidta de nödvändiga politiska samordningsåtgärderna inom ramen för pakten.

               (6)Det krävs fortsatta åtgärder för att begränsa och bekämpa smittspridningen, stärka de nationella hälso- och sjukvårdssystemens resiliens och mildra de socioekonomiska konsekvenserna genom stödåtgärder till företag och hushåll samt för att säkerställa adekvata arbetsmiljöförhållanden så att den ekonomiska verksamheten kan återupptas. Unionen bör använda alla tillgängliga verktyg för att stödja medlemsstaternas insatser inom dessa områden. Samtidigt bör medlemsstaterna och unionen samarbeta för att utforma de åtgärder som krävs för både en återgång till samhällen och ekonomier som fungerar normalt och till en hållbar tillväxt, där bland annat den gröna och digitala omställningen integreras och man drar nytta av lärdomarna från krisen.

               (7)Covid-19-krisen har visat på den inre marknadens flexibilitet när det gäller att anpassa sig till extraordinära situationer. För att säkerställa en snabb och smidig övergång till återhämtningsfasen och en snabb och smidig återgång till fri rörlighet för varor, tjänster och arbetstagare måste dock de extraordinära åtgärder som hindrar den inre marknaden från att fungera normalt upphöra så snart de inte längre behövs. Den nuvarande krisen har visat att det behövs krisberedskapsplaner inom hälso- och sjukvården, bl.a. bättre inköpsstrategier, diversifierade leveranskedjor och strategiska reserver av viktig utrustning. Det är centrala faktorer för arbetet med att ta fram mer omfattande krisberedskapsplaner.

               (8)Unionens lagstiftare har redan ändrat de relevanta regelverken
                  6
                för att ge medlemsstaterna möjlighet att mobilisera alla outnyttjade resurser från de europeiska struktur- och investeringsfonderna så att de kan hantera de extraordinära konsekvenserna av covid-19-pandemin. Ändringarna kommer att öka flexibiliteten och förenkla och effektivisera förfarandena. För att minska pressen på kassaflödena kan medlemsstaterna också använda en medfinansieringsgrad på 100 % från unionsbudgeten under räkenskapsåret 2020–2021. Belgien uppmanas att fullt ut utnyttja dessa möjligheter för att hjälpa sina hårdast drabbade invånare och sektorer.

               (9)Pandemins socioekonomiska konsekvenser kommer sannolikt att drabba regionerna på olika sätt på grund av olika specialiseringsmönster. Detta innebär en betydande risk för ökande skillnader inom och mellan Belgiens regioner. I kombination med risken för en tillfällig upplösning av konvergensprocessen mellan medlemsstaterna krävs i den nuvarande situationen riktade politiska insatser.

               (10)Den 30 april 2020 lade Belgien fram sitt nationella reformprogram för 2020 och sitt stabilitetsprogram för samma år. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas.

               (11)Belgien omfattas för närvarande av stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del och av skuldkriteriet.

               (12)Den 13 juli 2018 rekommenderade rådet Belgien att säkerställa att den nominella ökningen av de primära offentliga nettoutgifterna
                  7
                inte överstiger 1,8 % 2019, vilket motsvarar en årlig strukturell anpassning på minst 0,6 % av BNP. Eftersom Belgien bedömdes uppfylla kravet för sin begärda tillfälliga avvikelse på 0,5 % av BNP enligt klausulen om strukturreformer, sänktes den strukturella anpassning som krävdes för 2019 till 0,1 % av BNP, vilket motsvarar en nominell ökning av de primära nettoutgifterna på högst 2,8 % under 2019. I kommissionens samlade bedömning bekräftas en betydande avvikelse från den rekommenderade anpassningsbanan mot det medelfristiga budgetmålet 2019 och 2018 och 2019 sammantaget. Detta är en relevant faktor i kommissionens rapport som upprättats i enlighet med artikel 126.3 i fördraget med en bedömning av hur Belgien uppfyllde skuldkriteriet 2019.

               (13)Enligt stabilitetsprogrammet för 2020 planerar regeringen att försämra det samlade underskottet från 1,9 % av BNP 2019 till 7,5 % av BNP 2020. Efter att ha sjunkit till 98,6 % 2019 väntas den offentliga skuldkvoten öka till cirka 115 % under 2020 enligt 2020 års stabilitetsprogram. De makroekonomiska och offentligfinansiella utsikterna påverkas av den höga graden av osäkerhet till följd av covid-19-pandemin.

               (14)Som en reaktion på covid-19-pandemin, och som del av en samordnad EU-strategi, har Belgien antagit budgetåtgärder för att öka kapaciteten i hälso- och sjukvårdssystemet, begränsa smittspridningen och hjälpa de hårdast drabbade invånarna och branscherna. Enligt stabilitetsprogrammet för 2020 uppgick budgetåtgärderna till 2,3 % av BNP. Åtgärderna omfattar en federal tillfällig ordning för arbetslöshetsersättning, ersättningsinkomster för egenföretagare, federala avsättningar för krisrelaterade utgifter, olika regionala ersättningar till företag och subventioner till olika branscher. Kvantifieringen av de åtgärder som ökar på underskottet stämmer överlag med kommissionens beräkningar, om man tar hänsyn till att kostnaderna för automatiska stabilisatorer behandlas annorlunda. Belgien har dessutom aviserat åtgärder som, även om de inte påverkar budgeten direkt, kommer att stödja likviditeten i företagen. Dessa åtgärder gäller både federala och regionala lånegarantier för företag och egenföretagare, som enligt stabilitetsprogrammet för 2020 uppskattas till 11,8 % av BNP. Uppskov med skatteinbetalningar, främst privatpersoners och företags inkomstskatter och sociala avgifter, har också införts, men de kvantifieras inte i stabilitetsprogrammet för 2020. Sammantaget ligger de åtgärder som Belgien har vidtagit i linje med riktlinjerna i kommissionens meddelande om en samordnad ekonomisk reaktion på covid-19-utbrottet. Ett fullständigt genomförande av dessa åtgärder, följt av en omläggning av finanspolitikens inriktning mot en välgenomtänkt offentligfinansiell ställning på medellång sikt när det ekonomiska läget medger detta, kommer att bidra till att bevara hållbarheten i de offentliga finanserna på medellång sikt.

               (15)Baserat på kommissionens vårprognos 2020 väntas Belgiens saldo i de offentliga finanserna vid oförändrad politik uppgå till -8,9 % av BNP 2020 och -4,2 % av BNP 2021. Den offentliga skuldkvoten väntas uppgå till 113,8 % av BNP 2020.

               (16)Den 20 maj 2020 utfärdade kommissionen en rapport i enlighet med artikel 126.3 i fördraget på grund av att Belgien inte hade följt skuldregeln 2019 och dessutom planerade att överträda underskottsgränsen på 3 % av BNP 2020. Sammantaget tyder analysen på att underskotts- och skuldkriterierna i enlighet med definitionen i fördraget och i förordning (EG) nr 1467/1997 inte är uppfyllda.

               (17)Med anledning av covid-19-utbrottet har de belgiska myndigheterna vidtagit ett omfattande åtgärdspaket för att lindra de sociala och ekonomiska konsekvenserna av den snabba ekonomiska inbromsningen. En garantiordning på 50 miljarder euro har införts för att bevilja nya kortsiktiga krediter till livskraftiga företag. Regionerna och gemenskaperna har också infört garantier för överbryggningskrediter och vanliga företagslån, likviditetsstöd för företag i form av direkta lån och åtgärder för att ekonomiskt stödja de företag som drabbas hårdast av krisen. Återbetalningen av befintliga bolån och företagslån kan förlängas. Ett tillfälligt moratorium för konkursförfaranden för hårt drabbade företag finns också. Olika incitament för att uppmuntra fler arbetstagare att fortsätta eller börja arbeta igen för att säkerställa driftskontinuitet har införts. Sociala avgifter och skatteinbetalningar, som moms, företagens och privatpersoners inkomstskatter, kan skjutas upp eller är i vissa fall borttagna. Den federala regeringen har sett till att ordningen för tillfällig arbetslöshet på grund av force majeure är tillgänglig för företag som drabbas av krisen, med höjd ersättning. En månatlig ersättningsinkomst finns för egenföretagare vars verksamhet är avbruten under minst sju dagar i rad. Nedtrappningen av arbetslöshetsersättningen har tillfälligt frusits. Den federala regeringen förbereder dessutom ytterligare en omgång åtgärder för att motverka företagens insolvens, t.ex. befrielse från företags- och inkomstskatt för beskattningsåret 2020.

               (18)Akutvården på sjukhusen fungerar väl inom det belgiska hälso- och sjukvårdssystemet. Covid-19-utbrottet har dock visat på flera brister i hälso- och sjukvårdssystemets resiliens vid en svår folkhälsokris. Krisen har lagt i dagen att Belgien har en strukturell brist på vårdpersonal som måste åtgärdas. Inom den närmaste tiden är det mycket viktigt att se till att det finns tillräckligt med viktiga medicinska produkter, t.ex. personlig skyddsutrustning för vårdpersonal och andra arbetstagare i utsatta yrken. En strategi för den offentliga hälso- och sjukvården, som är helt samordnad med strategier för förebyggande insatser och långvarig vård och omsorg, kommer att vara viktig på kort och medellång sikt för att säkerställa att folkhälsokriser som covid-19-pandemin kan hanteras effektivt. En viktig byggsten i det här sammanhanget är att ministerkonferensens avtal om offentlig hälso- och sjukvård kan genomföras smidigt så att sjukhuspersonal och sjukhusinfrastruktur (som är en federal behörighet) kan bli tillgänglig för institutioner för långvarig vård och omsorg (som faller inom gemenskapernas behörighetsområde).

               (19)Efter att ha registrerat rekordhöga sysselsättningssiffror 2019 och i början av 2020 ledde covid-19-krisen till ett abrupt slut på sysselsättningsökningen i Belgien. Belgiens befintliga offentliga ordningar för inkomststöd, t.ex. systemet med tillfällig arbetslöshet för anställda och rätten till inkomststöd för egenföretagare, ger en viss ersättning för inkomstbortfall på grund av förkortad arbetstid. De här ordningarna för korttidsarbete spelar en viktig roll för att minska effekterna av produktionsbortfallet på sysselsättningsnivån. Arbetslösheten väntas öka till 7 % under 2020 och sedan sjunka något, till 6,6 % 2021. För att förebygga att den ökande arbetslösheten blir strukturell kommer det att krävas ytterligare åtgärder för att effektivisera de befintliga aktiva arbetsmarknadsåtgärderna, eftersom det finns en stor andel arbetslösa som deltar i aktiva arbetsmarknadsåtgärder samtidigt som få arbetslösa kommer i arbete. Särskild uppmärksamhet bör läggas vid att se till att en omfattande strategi för dem som står längst från arbetsmarknaden och som troligtvis drabbas hårdast av krisens socioekonomiska effekter. Sårbara grupper omfattar särskilt de lågutbildade, personer med invandrarbakgrund och personer med funktionsnedsättningar. Dessutom är skattekilen på arbete i genomsnitt fortfarande stor för alla lönenivåer, förutom för de mycket lågavlönade (50 % av genomsnittslönen). Detta är en viktig bidragande orsak till den relativt höga arbetskostnaden, som kan påverka efterfrågan på arbetskraft negativt, i synnerhet på jobb med låg produktivitet.

               (20)Rörligheten på arbetsmarknaden bör uppmuntras i riktning mot sektorer med stor brist, t.ex. hälso- och sjukvården, informationsteknik, tekniska yrken och fria yrken. Detta måste åtföljas av omskolning och kompetensutveckling och kommer att kräva att man ökar de vuxnas deltagande i utbildning och fortbildning, där man också utnyttjar perioder med förkortad arbetstid. Det finns farhågor om att de befintliga fortbildningsprogrammen inte når de som skulle ha störst nytta av dem, t.ex. de lågutbildade, äldre arbetstagare och personer med invandrarbakgrund. Dåliga språkkunskaper är också ett stort hinder, särskilt i det tvåspråkiga Bryssel. Gemenskaperna vidtar åtgärder för att öka intresset för studier i naturvetenskap, teknik, ingenjörsvetenskap och matematik, men det finns utrymme för mer omfattande strategier för att tillgodose arbetsmarknadens framtida behov. Den övergripande digitala kompetensen är god, men håller sig på samma nivå. Bland de unga, särskilt de med låg utbildning, är nivån på den digitala kompetensen lägre än EU-genomsnittet och har sjunkit på senare år. För att säkra tillgången på distansundervisning är det viktigt att det finns lämplig utrustning och internetuppkopplingar för alla studenter samt nödvändig fortbildning av lärare och mentorprogram. Detta krävs också för att se till att den existerande ojämlikheten i utbildningssystemet inte förvärras under krisen.

               (21)Belgien har antagit många ordningar för att stödja företagens likviditet, bland annat en ordning för statliga lånegarantier och flera regionala ordningar som har anmälts enligt den tillfälliga ramen för statliga stödåtgärder till stöd för ekonomin under det pågående utbrottet av covid-19. Ett effektivt och ändamålsenligt genomförande av sådana ordningar, bland annat via förmedlare, är avgörande för att se till att företagen, särskilt de små och medelstora företagen och egenföretagarna, ska kunna ha nytta av dem för att få stöd och möjlighet att återhämta sig snabbare. Under utformningen och genomförandet av dessa åtgärder måste även banksektorns, och även förmedlares, motståndskraft beaktas.

               (22)Trots regeringens satsningar tynger de administrativa bördorna företagen med ungefär 7 miljarder euro per år (1,6 % av BNP), där merparten uppstår när företagen följer skatteregler och arbetsrätten. Skattesystemet är komplicerat på grund av olika skatteutgifter. Företagens lönehantering är komplicerad, särskilt för de företag som måste hantera olika regionala system. Allt fler betalningar från myndigheter till företagen är försenade, vilket bidrar till konkurser och ett försämrat företagsklimat. Det tar lång tid att få bygglov och el- och vattenanslutningar. Processen vid fastighetstransaktioner är bland de långsammaste och dyraste i EU. Det finns stora regionala skillnader när det gäller krav för att starta hantverks-/byggföretag. Regler om öppettider för affärer, säljfrämjande åtgärder, rabatter och distributionskanaler för receptfria läkemedel gör verksamheten tungrodd för detaljhandlare. Utbyggnaden av 5G hålls tillbaka bland annat eftersom de stränga gränsvärdena för strålning (främst i Bryssel) skiljer sig åt mellan regionerna samt på grund av dyra antennskatter i Bryssel och de långa väntetiderna för att få tillstånd att använda antenner. På insolvensområdet finns inget specifikt förenklat förlikningsförfarande utanför domstol för små och medelstora företag och bara gäldenärer kan inleda insolvensförfaranden. Trots gradvisa förbättringar är den otillräckliga digitaliseringen och resursbristen en utmaning för rättsväsendet. Långdragna förfaranden i förvaltningsdomstolarna orsakar betydande förseningar i ärenden om offentlig upphandling och bygglov. Viktiga tillsynsinstanser inom marknadskontroll, konkurrens och järnvägstransporter är för underbemannade för att kunna utföra sitt uppdrag.

               (23)För att underlätta den ekonomiska återhämtningen kommer det att vara viktigt att tidigarelägga mogna offentliga investeringsprojekt och främja privata investeringar, bland annat genom relevanta reformer. Precis som Belgien har slagit fast i sin nationella energi- och klimatplan för 2021–2030 har landet stora investeringsbehov i hållbara transporter, främst för att ta itu med trängsel i trafiken och e-mobilitet. Före krisen hade de belgiska regionerna tillkännagett stora fleråriga infrastrukturplaner. Stora investeringar görs i järnvägsnätet för förortstrafik runt Bryssel, signalering och spåranslutningar vid hamnar och gränser. Den nationella energi- och klimatplanen lyfter fram viktiga investeringsbehov i förnybar och flexibel elproduktion, sammankopplingar, smarta nät, lagring och energieffektivitet som krävs för att Belgiens ska kunna leva upp till sina åtaganden om att fasa ut kärnkraften till 2025 och renovera 80 % av det fastighetsbestånd som byggdes före införandet av energistandarder. I motsats till den relativt höga privata FoU-intensiteten är den offentliga FoU-intensiteten fortfarande något lägre än i flertalet andra medlemsstater med en liknande nivå på den ekonomiska utvecklingen. Belgien riskerar att hamna på efterkälken i 5G-utbyggnaden eftersom man inte planerar att tilldela pionjärbanden för 5G inom tidsfristerna i EU-lagstiftningen. I mars 2020 inledde de belgiska myndigheterna ett offentligt samråd om tillfälliga nationella licenser för 200 MHz av det tillgängliga spektrumet i 3,6–3,8 GHz-bandet som en tillfällig lösning. Programplaneringen för Fonden för en rättvis omställning för perioden 2021–2027 kan hjälpa Belgien att hantera en del av de utmaningar som omställningen till en klimatneutral ekonomi innebär, särskilt inom de områden som anges i bilaga D till landsrapporten. Detta skulle ge Belgien möjlighet att på bästa sätt använda fonden.

               (24)Dessa rekommendationer är visserligen inriktade på hur de socioekonomiska effekterna av pandemin ska hanteras och den ekonomiska återhämtningen underlättas, men de landsspecifika rekommendationerna för 2019 som rådet antog den 9 juli 2019 innehöll reformer som krävs för att kunna åtgärda strukturella problem på medellång och lång sikt. De rekommendationerna är fortsatt aktuella och kommer att fortsätta att övervakas nästa år, inom ramen för den europeiska planeringsterminens årliga cykel. Det gäller även rekommendationer rörande investeringsrelaterade ekonomiska strategier. De senare rekommendationerna bör beaktas vid finansieringen av sammanhållningspolitikens strategiska programplanering efter 2020, inbegripet riskreducerande åtgärder och strategier för att lätta på restriktionerna vad gäller den rådande krisen.

               (25)Den europeiska planeringsterminen utgör en ram för en kontinuerlig samordning av den ekonomiska politiken och sysselsättningspolitiken i unionen, vilket kan bidra till en hållbar ekonomi. Medlemsstaterna har utvärderat framstegen vad gäller genomförandet av FN:s mål för hållbar utveckling i sina nationella reformprogram för 2020. Genom att säkerställa ett fullständigt genomförande av rekommendationerna nedan kommer Belgien att bidra till målen för hållbar utveckling och till de gemensamma insatserna för en konkurrenskraftig hållbarhet i unionen.

               (26)Det är viktigt med ett nära samarbete mellan länderna i den ekonomiska och monetära unionen för att åstadkomma en snabb återhämtning från de ekonomiska konsekvenserna av covid-19. Belgien bör i egenskap av en medlemsstat som har euron som valuta, och med beaktande av politisk vägledning från Eurogruppen, se till att dess politik ligger i linje med rekommendationerna för euroområdet och samordnas med övriga medlemsstater i euroområdet.

               (27)Kommissionen har inom ramen för 2020 års europeiska planeringstermin gjort en omfattande analys av Belgiens ekonomiska politik och redogjort för den i 2020 års landsrapport. Kommissionen har även bedömt stabilitetsprogrammet för 2020 och det nationella reformprogrammet för 2020 samt uppföljningen av de rekommendationer Belgien har fått tidigare år. Kommissionen har beaktat inte bara programmens relevans för hållbarheten i finanspolitiken och den socioekonomiska politiken i Belgien utan också att unionens regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i unionen genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på unionsnivå.

               (28)Mot bakgrund av den bedömningen har rådet granskat stabilitetsprogrammet för 2020 och dess yttrande
                  8
                återspeglas nedan, särskilt i rekommendation 1.

               HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Belgien att 2020 och 2021 vidta följande åtgärder:

               1.I enlighet med den allmänna undantagsklausulen vidta alla nödvändiga åtgärder för att effektivt hantera pandemin, hålla igång ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. När de ekonomiska förhållandena tillåter, driva en finanspolitik som syftar till att nå en välgenomtänkt offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna stärks. Stärka hälso- och sjukvårdssystemets övergripande resiliens och säkra tillgången till kritiska medicinska produkter.

               2.Mildra krisens effekter på sysselsättningen och sociala aspekter, främst genom att effektivisera de aktiva arbetsmarknadsåtgärderna och främja kompetensutveckling.

               3.Säkerställa ett effektivt genomförande av åtgärder för att tillföra likviditet för att hjälpa små och medelstora företag och egenföretagare och förbättra företagsklimatet. Tidigarelägga mogna offentliga investeringsprojekt och främja privata investeringar för att stödja den ekonomiska återhämtningen. Inrikta investeringar på den gröna och den digitala omställningen, i synnerhet infrastruktur för hållbara transporter, ren och effektiv användning och produktion av energi, digital infrastruktur, t.ex. 5G- och gigabitnät, samt forskning och innovation.

               Utfärdad i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordförande

                     (1)

                        EUT L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        SWD(2020) 500 final.

                     (3)

                        EUT C 301, 5.9.2019, s. 117.

                     (4)

                        COM(2020) 112 final.

                     (5)

                        COM(2020) 123 final.

                     (6)

                        Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/460 av den 30 mars 2020 om ändring av förordningarna (EU) nr 1301/2013, (EU) nr 1303/2013 och (EU) nr 508/2014 vad gäller särskilda åtgärder för att mobilisera investeringar i medlemsstaternas hälso- och sjukvårdssystem samt i andra sektorer av deras ekonomier som reaktion på covid-19-utbrottet (Investeringsinitiativ mot effekter av coronavirus) (EUT L 99, 31.3.2020, s. 5) och Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/558 av den 23 april 2020 om ändring av förordningarna (EU) nr 1301/2013 och (EU) nr 1303/2013 vad gäller särskilda åtgärder för att tillhandahålla extraordinär flexibilitet vid användningen av de europeiska struktur- och investeringsfonderna för att hantera covid-19-utbrottet (EUT L 130, 24.4.2020, s. 1).

                     (7)

                        De primära offentliga nettoutgifterna består av de totala offentliga utgifterna exklusive ränteutgifter, utgifter för unionsprogram som motsvaras fullt ut av inkomster från unionsmedel och icke-diskretionära förändringar i utgifterna för arbetslöshetsförmåner. Nationellt finansierade fasta bruttoinvesteringar är utjämnade över en fyraårsperiod. Diskretionära åtgärder på inkomstsidan eller lagstadgade inkomstökningar är inräknade. Engångsåtgärder på såväl inkomst- som utgiftssidan är avräknade.

                     (8)

                        Enligt artikel 5.2 i rådets förordning (EG) nr 1466/97.