title: 2014/70/EU: Kommissionens rekommendation av den 22 januari 2014 om minimiprinciper för undersökning och utvinning av kolväten (såsom skiffergas) genom hydraulisk högvolymsspräckning

text:
               8.2.2014

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 39/72

         KOMMISSIONENS REKOMMENDATION
   av den 22 januari 2014
   om minimiprinciper för undersökning och utvinning av kolväten (såsom skiffergas) genom hydraulisk högvolymsspräckning
   (2014/70/EU)
   EUROPEISKA KOMMISSIONEN UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 292, och
   av följande skäl:

               (1)

               Medlemsstaterna har rätt att bestämma villkoren för utnyttjandet av sina energikällor, så länge de tar hänsyn till behovet av att bevara, skydda och förbättra miljökvaliteten.

               (2)

               På nuvarande tekniska utvecklingsnivå kräver undersökning och utvinning av kolväten, t.ex. skiffergas, en kombinerad användning av hydraulisk högvolymsspräckning och riktad (särskilt horisontell) borrning i en omfattning och intensitet som det finns mycket begränsade erfarenheter av i unionen. Tekniken för hydraulisk spräckning medför särskilda utmaningar, i synnerhet för hälsa och miljö.

               (3)

               I sina resolutioner av den 21 november 2012 konstaterade Europaparlamentet de betydande potentiella fördelarna med utvinning av skiffergas och skifferolja och uppmanade kommissionen att införa en unionsomfattande ram för riskhantering vid undersökning och utvinning av okonventionella fossila bränslen, för att se till att harmoniserade bestämmelser för skyddet av människors hälsa och miljön tillämpas i alla medlemsstater.

               (4)

               I Europeiska rådets slutsatser av den 22 maj 2013 underströks behovet av att diversifiera Europas energiförsörjning och utveckla inhemska energiresurser för att garantera trygg energiförsörjning, minska EU:s externa energiberoende och stimulera ekonomisk tillväxt. Rådet noterade kommissionens avsikt att fastställa hur inhemska energikällor kan användas mer systematiskt, för att de ska kunna utnyttjas på ett säkert, hållbart och kostnadseffektivt sätt, samtidigt som medlemsstaternas val av energimix respekteras.

               (5)

               I kommissionens meddelande till rådet och Europaparlamentet om undersökning och utvinning av kolväten (såsom skiffergas) genom hydraulisk högvolymsspräckning inom EU (1) beskrevs de potentiella nya möjligheterna och utmaningarna i samband med utvinning av okonventionella kolväten i unionen samt de huvudelement som anses nödvändiga för att garantera säkerheten med denna teknik. I meddelandet drogs slutsatsen att det finns ett behov av en rekommendation om minimiprinciper som stöder medlemsstaterna vid undersökning och utvinning av naturgas från skifferformationer och som garanterar att klimatet och miljön skyddas, att resurserna används effektivt och att allmänheten informeras.

               (6)

               På internationell nivå har Internationella energiorganet tagit fram rekommendationer för en säker utveckling av okonventionell gas. Detta är ”gyllene regler” för robust och relevant regelverk, noggrant platsval, fullgod projektplanering, karakterisering av risker under jord, fasta regler för utformning av borrhål, öppenhet vad gäller drift och övervakning av sidoeffekter, god vattenförvaltning och avfallshantering samt begränsning av utsläpp till luft och växthusgasutsläpp.

               (7)

               Både den allmänna unionslagstiftningen och miljölagstiftningen är tillämplig på undersökning och utvinning av kolväten med hjälp av hydraulisk högvolymsspräckning. Särskilt följande rättsakter kan nämnas: rådets direktiv 89/391/EEG (2) innehåller bestämmelser om hälsa och säkerhet för arbetstagare och inför åtgärder för att främja förbättringar av arbetstagares säkerhet och hälsa i arbetet; rådets direktiv 92/91/EEG (3) innehåller bestämmelser om mineralutvinning genom borrning och fastställer minimikrav för arbetstagarnas säkerhet och hälsa inom den del av utvinningsindustrin som utnyttjar borrning; Europaparlamentets och rådets direktiv 94/22/EG (4) innehåller villkor för beviljande och utnyttjande av tillstånd för prospektering efter samt undersökning och utvinning av kolväten och kräver att tillstånd beviljas på ett icke diskriminerande sätt; Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/60/EG (5) fastställer en ram för vattenpolitiken och kräver att verksamhetsutövaren ska ha tillstånd för vattenuttag samt förbjuder direkt utsläpp av föroreningar till grundvatten; Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/42/EG (6) innehåller bestämmelser om strategisk miljöbedömning och kräver bedömning av planer och program inom områdena energi, industri, avfallshantering, vattenförvaltning, transporter och markanvändning; Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/35/EG (7) innehåller bestämmelser om miljöansvar för yrkesverksamheter och omfattar verksamheter som avfallshantering och vattenuttag; Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/21/EG (8) innehåller bestämmelser om gruvavfall och reglerar hantering av avfall ovan och under jord till följd av undersökning och utvinning av kolväten genom hydraulisk högvolymsspräckning; Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/118/EG (9) innehåller bestämmelser om grundvatten och ålägger medlemsstaterna att införa åtgärder som hindrar eller begränsar tillförsel av förorenande ämnen till grundvatten; Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1907/2006 (10) om registrering, utvärdering, godkännande och begränsning av kemikalier (Reach) och Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 528/2012 (11) om tillhandahållande på marknaden och användning av biocidprodukter är tillämpliga på användningen av kemikalier och biocidprodukter som kan användas för hydraulisk spräckning; Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/98/EG (12) anger en ram för avfall och fastställer villkor för återanvändning av vätskor som kommer upp till markytan vid hydraulisk högvolymsspräckning och under utvinning; Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 525/2013 (13) om en mekanism för att övervaka och rapportera utsläpp av växthusgaser och Europaparlamentets och rådets beslut nr 406/2009/EG (14) om medlemsstaternas insatser för att minska sina växthusgasutsläpp till 2020 är tillämpliga på flyktiga metanutsläpp; Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/75/EU (15) innehåller bestämmelser om industriutsläpp och gäller för anläggningar inom vilka de verksamheter som förtecknas i bilaga I till det direktivet bedrivs; Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/92/EU (16) innehåller bestämmelser om miljökonsekvensbedömning och krav på att en miljökonsekvensbedömning genomförs för projekt som innebär utvinning av petroleum och naturgas för kommersiella ändamål och där den utvunna mängden överstiger 500 ton petroleum per dygn eller 500 000 m3 gas per dygn samt att en screening genomförs för djupborrningsprojekt och anläggningar ovan jord för utvinning av olja och gas; rådets direktiv 96/82/EG (17) om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga olyckshändelser där farliga ämnen ingår samt, från och med den 1 juni 2015, Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/18/EU (18) som ålägger verksamhetsutövare för verksamheter i vilka farliga ämnen förekommer i kvantiteter över vissa tröskelvärden som anges i bilaga I till dessa direktiv att vidta alla de åtgärder som krävs för att förebygga allvarliga olyckshändelser och för att begränsa följderna av dessa för människors hälsa och miljön. Detta gäller bl.a. för kemisk och termisk bearbetning och tillhörande lagring inom ramen för utvinning av mineral i gruvor och dagbrott samt för landbaserad underjordisk gaslagring.

               (8)

               Unionens miljölagstiftning utarbetades emellertid vid en tidpunkt då hydraulisk högvolymsspräckning inte användes i Europa. Vissa miljöaspekter som är förknippade med undersökning och utvinning av kolväten med hjälp av denna teknik behandlas därför inte på ett uttömmande sätt i gällande unionslagstiftning, särskilt i fråga om strategisk planering, bedömning av risker under jord, borrhålets integritet, referensdata och driftsövervakning, uppsamling av metanutsläpp och offentliggörande av information om de kemikalier som används vid varje borrhål.

               (9)

               Det finns därför ett behov av att fastställa minimiprinciper som bör beaktas av medlemsstaterna när de tillämpar eller anpassar sin lagstiftning om verksamhet som inbegriper hydraulisk högvolymsspräckning. En uppsättning regler skulle ge lika villkor för verksamhetsutövarna, höja investerarnas förtroende och förbättra den inre energimarknadens funktion. Tydliga och transparenta regler skulle också bidra till att minska allmänhetens oro och eventuella motstånd mot skiffergasutvinning. Denna uppsättning regler innebär inte att medlemsstaterna är skyldiga att utföra undersöknings- eller utvinningsverksamhet genom hydraulisk högvolymsspräckning, om de inte önskar. Den innebär inte heller något hinder för medlemsstaterna att behålla eller införa mer detaljerade åtgärder som är avpassade efter särskilda nationella, regionala eller lokala förhållanden.

               (10)

               Det finns ingen erfarenhet av tillståndsgivning för utvinning av kolväten genom hydraulisk högvolymsspräckning och begränsad erfarenhet av tillståndsgivning för undersökning i unionen. Det är därför nödvändigt att övervaka hur unionslagstiftningen och denna rekommendation tillämpas i medlemsstaterna. En uppdatering av denna rekommendation eller ett utarbetande av rättsligt bindande bestämmelser kan bli nödvändigt till följd av teknisk utveckling, behovet att beakta risker och påverkan i samband med undersökning och utvinning av kolväten med andra metoder än hydraulisk högvolymsspräckning, oförutsedda utmaningar i fråga om tillämpningen av unionslagstiftningen eller undersökning och utvinning av kolväten genom hydraulisk högvolymsspräckning i offshoreverksamhet.

               (11)

               Det är därför nödvändigt att utfärda denna rekommendation om fastställande av minimiprinciper som ska tillämpas som en gemensam grund för undersökning och utvinning av kolväten genom hydraulisk högvolymsspräckning. Den kompletterar befintlig unionslagstiftning som är tillämplig på projekt som omfattar hydraulisk högvolymsspräckning, och den bör genomföras av medlemsstaterna inom 6 månader.

               (12)

               Denna rekommendation respekterar de grundläggande rättigheter och iakttar de principer som erkänns i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, särskilt rätt till liv, människans rätt till integritet, yttrandefrihet och informationsfrihet, näringsfrihet, rätt till egendom samt en hög hälso- och miljöskyddsnivå. Denna rekommendation måste genomföras i enlighet med dessa rättigheter och principer.

         HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.
   1.   SYFTE OCH INNEHÅLL

               1.1

               I denna rekommendation fastställs de minimiprinciper som behövs för att stödja medlemsstater som önskar genomföra undersökning och utvinning av kolväten genom hydraulisk högvolymsspräckning och som samtidigt garanterar att folkhälsan, klimatet och miljön skyddas, att resurserna används effektivt och att allmänheten informeras.

               1.2

               När medlemsstaterna tillämpar eller anpassar sina befintliga bestämmelser om genomförande av relevant unionslagstiftning avseende de behov och särskilda förhållanden som kännetecknar undersökning och utvinning av kolväten genom hydraulisk högvolymsspräckning, uppmuntras de att tillämpa dessa principer, som rör planering, bedömning av anläggningar, tillstånd, drifts- och miljöprestanda, stängning, allmänhetens deltagande och spridning av information.

         2.   DEFINITIONER

   I denna rekommendation gäller följande definitioner:

               a)

                  hydraulisk högvolymsspräckning: injicering av minst 1 000 m3 vatten per spräckningssteg eller minst 10 000 m3 vatten under hela spräckningsprocessen i ett borrhål.

               b)

                  anläggning: inkluderar även alla tillhörande underjordiska konstruktioner avsedda för undersökning och utvinning av kolväten genom hydraulisk högvolymsspräckning.

         3.   STRATEGISK PLANERING OCH MILJÖKONSEKVENSBEDÖMNING

               3.1

               Innan medlemsstaterna beviljar licenser för undersökning och/eller utvinning av kolväten som kan leda till användning av hydraulisk högvolymsspräckning ska de göra en strategisk miljöbedömning för att förhindra, hantera och minska påverkan på eller risker för människors hälsa och miljön. Bedömningen bör göras på grundval av kraven i direktiv 2001/42/EG.

               3.2

               Medlemsstaterna bör ange tydliga regler om möjliga begränsningar för verksamhet, t.ex. i skyddade, översvämningskänsliga eller jordbävningsutsatta områden, och om minsta avstånd mellan godkända verksamheter och bostads- och vattenskyddsområden. De bör även fastställa begränsningar för minimidjup mellan det område som ska spräckas och grundvattnet.

               3.3

               Medlemsstaterna bör vidta nödvändiga åtgärder för att se till att en miljökonsekvensbedömning görs på grundval av kraven i direktiv 2011/92/EU.

               3.4

               Medlemsstaterna bör se till att den berörda allmänheten i ett tidigt skede ges reella möjligheter att delta i utarbetandet av den strategi som avses i punkt 3.1 och den konsekvensbedömning som avses i punkt 3.3.

         4.   TILLSTÅND FÖR UNDERSÖKNING OCH UTVINNING

   Medlemsstaterna bör se till att villkoren och förfarandena för att erhålla tillstånd i enlighet med tillämplig unionslagstiftning är fullständigt samordnade om

               a)

               mer än en behörig myndighet ansvarar för det eller de tillstånd som krävs,

               b)

               mer än en verksamhetsutövare är inblandad,

               c)

               mer än ett tillstånd krävs för en viss projektfas,

               d)

               mer än ett tillstånd krävs enligt nationell lagstiftning eller unionlagstiftning.

         5.   VAL AV UNDERSÖKNINGS- OCH PRODUKTIONSPLATS

               5.1

               Medlemsstaterna bör vidta nödvändiga åtgärder för att se till att den geologiska formationen på platsen är lämplig för undersökning och utvinning av kolväten genom hydraulisk högvolymsspräckning. De bör se till att aktörerna gör en beskrivning och riskbedömning av den potentiella platsen och omgivande område ovan och under jord.

               5.2

               Riskbedömningen bör baseras på tillräckliga data för att göra det möjligt att karakterisera det potentiella undersöknings- och utvinningsområdet och identifiera alla potentiella exponeringsvägar. Detta skulle göra det möjligt att bedöma risken för läckage eller spridning av borrvätskor, vätskor som används för hydraulisk spräckning, naturligt förekommande material, kolväten och gaser från borrhålet eller målformationen samt risken för inducerad seismisk aktivitet.

               5.3

               Riskbedömningen bör

                           a)

                           grundas på bästa tillgängliga teknik och ta hänsyn till de relevanta resultaten av det informationsutbyte mellan medlemsstaterna, berörda industrier och icke-statliga miljöskyddsorganisationer som anordnas av kommissionen,

                           b)

                           förutse beteendeförändringar hos målformationen, geologiska lager som avskiljer reservoaren från grundvatten och befintliga borrhål eller andra människoskapade konstruktioner som utsätts för de höga injektionstryck som används vid hydraulisk högvolymsspräckning och för de injicerade vätskevolymerna,

                           c)

                           respektera ett minsta vertikalt separationsavstånd mellan den zon som ska spräckas och grundvattnet,

                           d)

                           uppdateras under drift när nya uppgifter samlas in.

               5.4

               En plats bör bara väljas om den riskbedömning som görs enligt punkterna 5.1, 5.2 och 5.3 visar att den hydrauliska högvolymsspräckningen inte kommer att leda till ett direkt utsläpp av föroreningar till grundvatten och att ingen skada orsakas på andra verksamheter i anläggningens närhet.

         6.   REFERENSUNDERSÖKNING

               6.1

               Innan hydraulisk högvolymsspräckning inleds bör medlemsstaterna se till att

                           a)

                           verksamhetsutövaren fastställer miljöstatus (referensdata) för anläggningsplatsen och det omgivande område ovan och under jord som kan komma att påverkas av verksamheten,

                           b)

                           referensdata beskrivs på lämpligt sätt och rapporteras till den behöriga myndigheten innan verksamheten inleds.

               6.2

               Referensdata bör fastställas för

                           a)

                           kvalitets- och flödesegenskaper för yt- och grundvatten,

                           b)

                           vattenkvalitet vid uttagspunkter för dricksvatten,

                           c)

                           luftkvalitet,

                           d)

                           markens tillstånd,

                           e)

                           förekomst av metan och andra flyktiga organiska föreningar i vatten,

                           f)

                           seismisk aktivitet,

                           g)

                           markanvändning,

                           h)

                           biologisk mångfald,

                           i)

                           status för infrastruktur och byggnader,

                           j)

                           befintliga borrhål och övergivna konstruktioner.

         7.   KONSTRUKTION OCH UPPFÖRANDE AV ANLÄGGNINGAR

   Medlemsstaterna bör se till att anläggningen uppförs så att möjligt ytläckage och utsläpp till mark, vatten eller luft förhindras.
   8.   INFRASTRUKTUR PÅ ETT PRODUKTIONSOMRÅDE

   Medlemsstaterna bör se till att

               a)

               verksamhetsutövare eller grupper av verksamhetsutövare tillämpar en integrerad strategi för utvecklingen av ett produktionsområde med syftet att förebygga och minska påverkan och risker avseende miljö och hälsa, både för arbetstagare och för allmänheten,

               b)

               lämpliga krav på tillhörande infrastruktur som behövs för anläggningen fastställs innan utvinning inleds. Om en anläggnings främsta syfte är att producera olja genom hydraulisk högvolymsspräckning, bör särskild infrastruktur som samlar upp och för bort ingående naturgas installeras.

         9.   DRIFTSKRAV

               9.1

               Medlemsstaterna bör se till att verksamhetsutövarna använder bästa tillgängliga teknik med beaktande av de relevanta resultaten av det informationsutbyte mellan medlemsstaterna, berörda industrier och icke-statliga miljöskyddsorganisationer som anordnas av kommissionen, samt god branschpraxis för att förhindra, hantera och minska påverkan och risker i samband med projekt för undersökning och utvinning av kolväten.

               9.2

               Medlemsstaterna bör se till att verksamhetsutövarna gör följande:

                           a)

                           Upprätta projektspecifika planer för vattenförvaltning som säkerställer att vatten används effektivt under hela projektet. Verksamhetsutövarna bör säkerställa spårbarhet för vattenflöden. Vattenförvaltningsplanen bör ta hänsyn till säsongsmässiga variationer i vattentillgång och säkerställa att sinande vattenkällor inte används.

                           b)

                           Upprätta intermodala förvaltningsplaner för att minimera utsläpp till luft i allmänhet och effekter på lokalsamhällen och biologisk mångfald i synnerhet.

                           c)

                           Samla upp gaser för senare användning, minimera fackling och undvika ventilering. Särskilt bör verksamhetsutövarna vidta åtgärder för att se till att utsläpp till luft vid undersökning och utvinning begränsas genom uppsamling och senare användning av gas. Ventilering av metan och andra luftföroreningar bör inte ske annat än av säkerhetsskäl vid de mest exceptionella driftförhållandena.

                           d)

                           Utföra hydraulisk högvolymsspräckning på ett kontrollerat sätt och med lämplig tryckstyrning så att sprickorna hålls inom reservoaren och inducerad seismisk aktivitet undviks.

                           e)

                           Säkerställa borrhålets integritet vid konstruktion och anläggning av borrhål samt med hjälp av integritetstester. Resultaten av integritetstester bör granskas av en oberoende och kvalificerad tredje part för att garantera borrhålets driftprestanda och dess säkerhet för miljö och hälsa i alla faser av projektutvecklingen och efter borrhålets stängning.

                           f)

                           Utarbeta riskhanteringsplaner och de åtgärder som är nödvändiga för att förhindra eller begränsa påverkan, samt de åtgärder som är nödvändiga i särskilda situationer.

                           g)

                           Avbryta driften och skyndsamt vidta alla nödvändiga avhjälpande åtgärder om borrhålets integritet förloras eller om föroreningar oavsiktligt släpps ut till grundvatten.

                           h)

                           Omedelbart underrätta den behöriga myndigheten om varje tillbud eller olycka som påverkar människors hälsa eller miljön. Rapporten bör ange orsakerna till tillbudet eller olyckan, dess konsekvenser och de avhjälpande åtgärder som vidtagits. Resultaten från den referensundersökning som krävs enligt punkterna 6.1 och 6.2 bör användas som referens.

               9.3

               Medlemsstaterna bör främja en ansvarsfull användning av vattenresurserna vid hydraulisk högvolymsspräckning.

         10.   ANVÄNDNING AV KEMISKA ÄMNEN OCH VATTEN VID HYDRAULISK HÖGVOLYMSSPRÄCKNING

               10.1

               Medlemsstaterna bör se till att

                           a)

                           tillverkare, importörer och nedströmsanvändare av kemiska ämnen som används för hydraulisk spräckning hänvisar till ”hydraulisk spräckning” när de fullgör sina skyldigheter enligt förordning (EG) nr 1907/2006,

                           b)

                           användningen av kemiska ämnen i hydraulisk spräckning begränsas till ett minimum,

                           c)

                           förmågan att behandla vätskor som kommer upp till markytan efter hydraulisk spräckning beaktas vid valet av de kemiska ämnen som ska användas.

               10.2

               Medlemsstaterna bör uppmuntra verksamhetsutövare att använda spräckningsteknik som minimerar vattenförbrukning och avfallsflöden och som inte innebär användning av farliga kemiska ämnen, om det är tekniskt genomförbart och motiverat med hänsyn till människors hälsa, miljön och klimatet.

         11.   ÖVERVAKNINGSKRAV

               11.1

               Medlemsstaterna bör se till att verksamhetsutövaren regelbundet övervakar anläggningen och det omgivande område ovan och under jord som kan komma att påverkas av verksamheten under undersöknings- och utvinningsfasen, och i synnerhet före, under och efter hydraulisk högvolymsspräckning.

               11.2

               Resultaten från den referensundersökning som krävs enligt punkterna 6.1 och 6.2 ska användas som referens för efterföljande övervakning.

               11.3

               Utöver miljöparametrar som bestämts i referensundersökningen bör medlemsstaterna se till att verksamhetsutövaren övervakar följande driftparametrar:

                           a)

                           Den exakta sammansättningen av den spräckningsvätska som används för varje borrhål.

                           b)

                           Den årliga vattenvolym som används för spräckning i varje borrhål.

                           c)

                           Det tryck som tillämpas vid högvolymsspräckning.

                           d)

                           De vätskor som kommer upp till markytan efter hydraulisk högvolymsspräckning: returgrad, volymer, egenskaper, kvantiteter som återanvänds eller behandlas för varje borrhål.

                           e)

                           Utsläpp till luft av metan, andra flyktiga organiska föreningar och andra gaser som kan ha skadliga effekter på människors hälsa och/eller miljön.

               11.4

               Medlemsstaterna bör se till att verksamhetsutövarna övervakar hur hydraulisk högvolymsspräckning påverkar integriteten hos borrhål och andra människoskapade konstruktioner i det omgivande område ovan och under jord som kan komma att påverkas av verksamheten.

               11.5

               Medlemsstaterna bör se till att övervakningsresultaten rapporteras till de behöriga myndigheterna.

         12.   MILJÖANSVAR OCH FINANSIELL SÄKERHET

               12.1

               Medlemsstaterna bör tillämpa bestämmelserna om miljöansvar för alla verksamheter på anläggningsplatsen, inklusive sådana som för närvarande inte omfattas av tillämpningsområdet för direktiv 2004/35/EG.

               12.2

               Medlemsstaterna bör se till att verksamhetsutövaren ställer en finansiell säkerhet eller något likvärdigt som täcker tillståndets bestämmelser och potentiellt ansvar för miljöskador, före inledande av verksamhet som inbegriper hydraulisk högvolymsspräckning.

         13.   ADMINISTRATIV FÖRMÅGA

               13.1

               Medlemsstaterna bör se till att de behöriga myndigheterna har tillräckliga personella, tekniska och ekonomiska resurser för att utföra sina uppgifter.

               13.2

               Medlemsstaterna bör förhindra intressekonflikter mellan de behöriga myndigheternas regleringsfunktion och deras funktion avseende ekonomisk utveckling av resurserna.

         14.   SKYLDIGHETER VID STÄNGNING

   Medlemsstaterna bör se till att det efter stängning av varje anläggning görs en undersökning där miljöstatus för anläggningsplatsen och det omgivande område ovan och under jord som kan påverkas av verksamheten jämförs med den status innan verksamheten inleddes som fastställts i referensundersökningen.
   15.   SPRIDNING AV INFORMATION

   Medlemsstaterna bör säkerställa följande:

               a)

               Verksamhetsutövaren offentliggör information om de kemiska ämnen och vattenvolymer som är avsedda att användas och som slutligen används vid hydraulisk högvolymsspräckning för varje borrhål. Informationen bör omfatta namn och CAS-nummer (Chemical Abstracts Service) för alla ämnen samt ett säkerhetsdatablad, om sådant finns, och ämnets högsta koncentration i spräckningsvätskan.

               b)

               De behöriga myndigheterna bör offentliggöra följande uppgifter på en allmänt tillgänglig webbplats inom 6 månader efter offentliggörandet av denna rekommendation och med intervall på högst 12 månader:

                           i)

                           Antalet färdigställda borrhål och planerade projekt som inbegriper hydraulisk högvolymsspräckning.

                           ii)

                           Antalet tillstånd, namnen på berörda verksamhetsutövare samt tillståndsvillkor.

                           iii)

                           Den referensundersökning som gjorts i enlighet med punkterna 6.1 och 6.2 och de övervakningsresultat som erhållits enligt punkterna 11.1, 11.2 och 11.3 b–e.

               c)

               De behöriga myndigheterna bör även utan onödigt dröjsmål informera allmänheten om följande:

                           i)

                           Tillbud och olyckor enligt punkt 9.2 f.

                           ii)

                           Resultaten av inspektioner, bristande uppfyllelse och sanktioner.

         16.   ÖVERSYN

               16.1

               Medlemsstater som har valt att undersöka eller utvinna kolväten genom hydraulisk högvolymsspräckning uppmanas att sätta i kraft minimiprinciperna i denna rekommendation senast 28 juli 2014 och att årligen informera kommissionen om de åtgärder de inför till följd av denna rekommendation, första gången i december 2014.

               16.2

               Kommissionen kommer att noga övervaka rekommendationens tillämpning genom att jämföra situationen i medlemsstaterna med hjälp av en offentlig resultattavla.

               16.3

               Kommissionen kommer att se över rekommendationens verkan 18 månader efter offentliggörandet.

               16.4

               Översynen kommer att omfatta en bedömning av rekommendationens tillämpning, och läget i informationsutbytet om bästa tillgängliga teknik, tillämpningen av de relevanta BAT-referensdokumenten och eventuella behov av att uppdatera rekommendationens bestämmelser kommer att beaktas. Kommissionen kommer att avgöra om det är nödvändigt att lägga fram förslag till lagstiftning med rättsligt bindande bestämmelser om undersökning och utvinning av kolväten genom hydraulisk högvolymsspräckning.

      Utfärdad i Bryssel den 22 januari 2014.

            På kommissionens vägnar

         Janez POTOČNIK

            Ledamot av kommissionen

      (1)  COM(2014) 23.

      (2)  Rådets direktiv 89/391/EEG av den 12 juni 1989 om åtgärder för att främja förbättringar av arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetet (EGT L 183, 29.6.1989, s. 1).

      (3)  Rådets direktiv 92/91/EEG av den 3 november 1992 om minimikrav för förbättring av arbetstagarnas säkerhet och hälsa inom den del av utvinningsindustrin som utnyttjar borrning (elfte särdirektivet enligt artikel 16.1 i direktiv 89/391/EEG) (EGT L 348, 28.11.1992, s. 9).

      (4)  Europaparlamentets och rådets direktiv 94/22/EG av den 30 maj 1994 om villkoren för beviljande och utnyttjande av tillstånd för prospektering efter samt undersökning och utvinning av kolväten (EGT L 164, 30.6.1994, s. 3).

      (5)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/60/EG av den 23 oktober 2000 om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område (EGT L 327, 22.12.2000, s. 1).

      (6)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/42/EG av den 27 juni 2001 om bedömning av vissa planers och programs miljöpåverkan (EGT L 197, 21.7.2001, s. 30).

      (7)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/35/EG av den 21 april 2004 om miljöansvar för att förebygga och avhjälpa miljöskador (EUT L 143, 30.4.2004, s. 56).

      (8)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/21/EG av den 15 mars 2006 om hantering av avfall från utvinningsindustrin och om ändring av direktiv 2004/35/EG (EUT L 102, 11.4.2006, s. 15).

      (9)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/118/EG av den 12 december 2006 om skydd för grundvatten mot föroreningar och försämring (EUT L 372, 27.12.2006, s. 19).

      (10)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1907/2006 av den 18 december 2006 om registrering, utvärdering, godkännande och begränsning av kemikalier (Reach), inrättande av en europeisk kemikaliemyndighet, ändring av direktiv 1999/45/EG och upphävande av rådets förordning (EEG) nr 793/93 och kommissionens förordning (EG) nr 1488/94 samt rådets direktiv 76/769/EEG och kommissionens direktiv 91/155/EEG, 93/67/EEG, 93/105/EG och 2000/21/EG (EUT L 396, 30.12.2006, s. 1).

      (11)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 528/2012 av den 22 maj 2012 om tillhandahållande på marknaden och användning av biocidprodukter (EUT L 167, 27.6.2012, s. 1).

      (12)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/98/EG av den 19 november 2008 om avfall och om upphävande av vissa direktiv (EUT L 312, 22.11.2008, s. 3).

      (13)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 525/2013 av den 21 maj 2013 om en mekanism för att övervaka och rapportera utsläpp av växthusgaser och för att rapportera annan information på nationell nivå och unionsnivå som är relevant för klimatförändringen och om upphävande av beslut nr 280/2004/EG (EUT L 165, 18.6.2013, s. 13).

      (14)  Europaparlamentets och rådets beslut nr 406/2009/EG av den 23 april 2009 om medlemsstaternas insatser för att minska sina växthusgasutsläpp i enlighet med gemenskapens åtaganden om minskning av växthusgasutsläppen till 2020 (EUT L 140, 5.6.2009, s. 136).

      (15)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/75/EU av den 24 november 2010 om industriutsläpp (samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar) (EUT L 334, 17.12.2010, s. 17).

      (16)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/92/EU av den 13 december 2011 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt (EUT L 26, 28.1.2012, s. 1).

      (17)  Rådets direktiv 96/82/EG av den 9 december 1996 om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga olyckshändelser där farliga ämnen ingår (EGT L 10, 14.1.1997, s. 13).

      (18)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/18/EU av den 4 juli 2012 om åtgärder för att förebygga och begränsa faran för allvarliga olyckshändelser där farliga ämnen ingår och om ändring och senare upphävande av rådets direktiv 96/82/EG (EUT L 197, 24.7.2012, s. 1).


title: 2004/384/EG:Kommissionens rekommendation av den 27 april 2004 om vissa delar av innehållet i det förenklade prospekt som föreskrivs i lista C i bilaga I till rådets direktiv 85/611/EEG (Text av betydelse för EES) (delgiven med nr K(2004) 1541/2)

text:
L 144/44           SV                Europeiska unionens officiella tidning                   30.4.2004

                           KOMMISSIONENS REKOMMENDATION

                                         av den 27 april 2004

    om vissa delar av innehållet i det förenklade prospekt som föreskrivs i lista C i bilaga I
                                till rådets direktiv 85/611/EEG

                                  [delgiven med nr K(2004) 1541/2]
                                    (Text av betydelse för EES)

                                              (2004/384/EG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION UTFÄRDAR DENNA
REKOMMENDATION

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 211
andra strecksatsen i detta, och

av följande skäl:

(1)        I syfte att effektivisera informationen till investerarna infördes bestämmelser om
           förenklade prospekt i rådets direktiv 85/611/EEG av den 20 december 1985 om
           samordning av lagar och andra författningar som avser företag för kollektiva
           investeringar i överlåtbara värdepapper (fondföretag)1 genom Europaparlamentets och
           rådets direktiv 2001/107/EG2. Förenklade prospekt är avsedda att ge tydlig
           information om de centrala aspekter som en investerare bör ha kännedom om innan
           han investerar i en fond på ett sätt som lätt kan förstås av en genomsnittlig privat
           investerare. Förenklade prospekt är även utformade för att underlätta
           marknadsföringen över nationsgränserna av andelar i fondföretag och för att kunna
           användas som ett enda marknadsföringsinstrument inom hela gemenskapen. I själva
           bestämmelserna betonas att medlemsstaterna inte har rätt att kräva några andra tillägg
           eller ändringar än översättning.

(2)        För att säkerställa att detta centrala inslag i skyddet av investerarna fungerar effektivt
           är det önskvärt att klargöra innehållet i och presentationen av de punkter i
           informationen som måste ingå i förenklade prospekt enligt lista C i bilaga I till direktiv
           85/611/EG. Detta är av avgörande betydelse för att säkerställa att innehållet i lista C
           uppfattas på ett enhetligt sätt och måste uppnås på bästa och snabbaste möjliga sätt
           med beaktande av den nyligen inledda införlivandeprocessen i medlemsstaterna och
           behovet av ett korrekt genomförande.

(3)        Det skulle därför inte vara tillräckligt att endast förtydliga definitionerna av de
           strecksatser det gäller i lista C om man vill uppnå den harmoniseringsgrad som krävs

1
  EGT L 375, 31.12.1985, s. 3. Direktivet är senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv
        2001/108/EG (EGT L 41, 13.2.2001, s. 35).
2
  EGT L 41, 13.2.2001, s. 20.
 ---pagebreak--- 30.4.2004       SV                Europeiska unionens officiella tidning                   L 144/45

        och som bland annat är intimt kopplad till val och definitioner av vissa kvoter som
        ingår i den ekonomiska informationen (nämligen kostnader och omsättning för
        investeringsportföljen). Att fastställa dessa kvoter, som är väsentliga för informationen
        till investerarna, ligger inte inom ramen för de regelgivande befogenheter som
        kommissionen tilldelas genom artikel 53a i direktiv 85/611/EEG. Eftersom de
        genomförandebefogenheter som kommissionen ges genom direktivet inte omfattar
        valet av kvoter och dessas struktur är för närvarande en kommissionsrekommendation
        det enda tillgängliga instrumentet för att ge stöd åt en gemensam fullständig tolkning
        av det relevanta innehållet i lista C.

(4)     Beskrivningen av målen för fondföretagets investeringar bör ge investerarna
        information om den investeringspolicy som företaget avser att följa. Det är därför
        önskvärt att det förenklade prospektet innehåller en koncis lämplig beskrivning av de
        resultat investeringarna syftar till, uppgifter om eventuella garantier från tredje man
        som skyddar investerarna t.ex. mot kursfall eller ger en miniminivå på ökningen av
        värdet på deras investeringar samt uppgifter om målen för indexhanteringen.

(5)     I överensstämmelse med kraven i artikel 24a.1–2 i direktiv 85/611/EEG skall
        beskrivningen i det förenklade prospektet av fondföretagets investeringspolicy göra
        det möjligt för en genomsnittlig investerare att förstå de former och metoder som
        förväntas leda till att investeringsmålet uppnås och uppmärksamma investerarna på de
        relevanta särskilda egenskaperna hos fondföretaget. Det är därför önskvärt att det
        redogörs kortfattat i de förenklade prospekten för de huvudsakliga kategorier av
        finansiella instrument         som    kan    komma i fråga,     för fondföretagets
        portföljförvaltningsstrategi (i tillämpliga fall med uppmärksammande av möjliga
        riskprofiler) och de viktigaste egenskaperna hos de obligationer som fondföretaget
        investerar i. Det är också önskvärt att förenklade prospekt som gäller indexfonder
        innehåller information om de finansiella derivatinstrument, den förvaltningsstil och
        den strategi som används för att nå målet för indexhanteringen.

(6)     Enligt de bestämmelser till skydd för investerarna som föreskrivs genom artikel 24a.1
        och 24a.3 i direktiv 85/611/EEG bör en genomsnittlig investerare ges förutsättningar
        att för att förstå vilken riskprofil ett fondföretag har och informeras i tillräcklig
        utsträckning om relevanta former av risk. Det är därför önskvärt att det i de förenklade
        prospekten ingår en kort och lättförståelig redogörelse för samtliga väsentliga risker
        som är relevanta för fondföretaget. Det bör också rekommenderas att man uppmanar
        medlemsstaterna att, om de anser att så är lämpligt med hänsyn till sedvanlig praxis
        i fråga om offentliggöranden och befintliga normer för skydd av investerare, kräva att
        sådan information kompletteras med en kvantitativ riskindikator som bygger på
        fondföretagets volatilitet, dock under förutsättning att ytterligare arbete utförts i syfte
        att uppnå konvergens i fråga om sådana riskindikatorer.

(7)     För att undvika att investerarna ges vilseledande information om tidigare resultat och
        för att skapa ökade möjligheter att jämföra fondföretag inom gemenskapen är det
        nödvändigt att klargöra hur tidigare resultat skall presenteras.

(8)     För att de förenklade prospekten skall kunna utformas klart och koncist är det önskvärt
        att informationen om skattebestämmelserna begränsas till de regler som är tillämpliga
        på fondföretaget i dess hemmedlemsstat. Det är dock lämpligt, i syfte att underlätta för
        investerarna att skaffa sig korrekt information, att komplettera detta med en varning
 ---pagebreak--- L 144/46           SV               Europeiska unionens officiella tidning                 30.4.2004

           om att ytterligare beskattning kan komma att tillämpas på enskilda investerare på
           grund av att beskattningen av enskilda investerare regleras genom den
           skattelagstiftning som är tillämplig i varje personligt eller enskilt fall.

(9)        För att säkerställa ett effektivt skydd av investerarna och öka deras förtroende för
           fondbranschen är det önskvärt att de förenklade prospekten öppet redovisar samtliga
           kostnader som faktiskt tas ut av investerarna i förhållande till deras investeringar. Det
           är därför nödvändigt att redovisa en kvot, TER (”Total Expense Ratio”), som beräknas
           som en indikator på fondens totala driftskostnader. Det krävs också ett förtydligande
           av hur TER skall beräknas. Eftersom de avgifter för teckning och inlösen och de andra
           avgifter som investeraren betalar direkt inte ingår i TER är det önskvärt att dessa
           redovisas separat tillsammans med andra avgifter som inte ingår i TER, bl.a.
           transaktionskostnader när de behöriga myndigheterna i hemmedlemsstaten anser att
           dessa är tillgängliga. I samtliga fall är det önskvärt att omsättningshastigheten för
           portföljerna, beräknad på standardiserad basis, redovisas som en ytterligare indikator
           på transaktionskostnadernas omfattning.

(10)       Med hänsyn till de skillnader som nu föreligger i marknadspraxis när det gäller avtal
           om avgiftsdelning och jämförbara avgiftsordningar är det lämpligt att dessa redovisas
           för investerarna. För att dessa skall ges ökad insyn är det därför nödvändigt att
           förekomsten av sådana avtal och ordningar redovisas i de förenklade prospekten. Det
           är också att rekommendera att investerarna uppmanas att ta del av de fullständiga
           prospekten för att få ingående information om sådana ordningar, vilket bör ge dem
           förutsättningar att förstå till vilka ersättningarna betalas och om eventuella
           intressekonflikter kan lösas i deras intresse.

(11)       Ytterligare framsteg måste göras när det gäller informationen till investerarna och
           jämförbarheten     över        nationsgränserna,  också     med      utgångspunkt     i
           konsumentundersökningar på de nationella marknaderna, för att skapa förutsättningar
           för en verklig, investerarvänlig, inre marknad för fondföretag. Medlemsstaterna bör
           därför i största möjliga utsträckning ytterligare utvärdera de åtgärder som vidtas på
           detta område, särskilt till följd av denna rekommendation, och överlämna rapporter om
           detta till kommissionen. Kommissionen får vid lämplig tidpunkt överväga det
           eventuella behovet av förslag till lagstiftningsåtgärder för att på bästa sätt utnyttja
           erfarenheterna och medlemsstaternas gensvar under genomförandet av denna
           rekommendation.

HÄRIGENOM REKOMMENDERAS

1. i fråga om den information om investeringar som avses i rubrik 2 i lista C i bilaga I
till direktiv 85/611/EEG att medlemsstaterna tillämpar följande tolkningar:

1.1 Tolkning av ”kort förklaring av fondföretagets mål”

Medlemsstaterna rekommenderas att i första strecksatsen tolka ”en kort förklaring av
fondföretagets mål” så att det omfattar följande uppgifter:

            a)    En lämplig kortfattad beskrivning av de resultat som eftersträvas vid varje
                  investering i fondföretaget.
 ---pagebreak--- 30.4.2004         SV               Europeiska unionens officiella tidning                   L 144/47

            b)   Klara och tydliga uppgifter om eventuella garantier från tredje man för skyddet
                 av investerarna och om eventuella inskränkningar av dessa garantier.

            c)   I tillämpliga fall en förklaring om att fondföretaget avse att efterbilda ett eller
                 flera index och tillräcklig information för att investerarna skall kunna
                 identifiera indexet eller indexen i fråga och förstå i vilken grad eller omfattning
                 efterbildningen är avsedd att genomföras.

1.2 Tolkning av ”värdepappersfondens eller investeringsbolagets investeringspolicy”

I andra strecksatsen rekommenderas medlemsstaterna att tolka ”värdepappersfondens eller
investeringsbolagets investeringspolicy” så att det innebär följande slag av uppgifter i den
utsträckning dessa är väsentliga och relevanta:

            a)   De huvudsakliga kategorier av finansiella instrument som kan komma i fråga
                 som föremål för investeringarna.

            b)   Uppgift om huruvida fondföretaget har någon särskild strategi som gäller
                 branschmässiga, geografiska eller andra marknadssektorer eller särskilda
                 kategorier av tillgångar, t.ex. investeringar i finansiella instrument från
                 tillväxtmarknader.

            c)   I tillämpliga fall en varning om att riskkoncentration kan uppstå beträffande
                 vissa mer begränsade kategorier av tillgångar eller ekonomiska och geografiska
                 sektorer, trots att det krävs att den faktiska sammansättningen av portföljen
                 skall överensstämma med de allmänna bestämmelserna och tröskelvärdena i
                 lagar och andra författningar.

            d)   Om fondföretaget investerar i obligationer, uppgift om det gäller företags- eller
                 statsobligationer samt om löptid och ratingkrav.

            e)   Om fondföretaget utnyttjar finansiella derivatinstrument, uppgift om detta sker
                 i syfte att uppnå fondföretagets mål eller endast som riskgardering.

            f)   Uppgift om huruvida fondföretagets förvaltningsmodell till någon del bygger
                 på hänvisning till ett jämförelsevärde, och särskilt om fondföretagets mål är att
                 följa ett index med uppgift om vilken strategi som i så fall tillämpas för att nå
                 detta mål.

            g)   Uppgift om huruvida fondföretagets förvaltningsmodell bygger på taktiska
                 placeringar med täta ändringar av värdepappersportföljen.

1.3 Samtidig presentation av fondföretagets mål och investeringspolicy

Hemmedlemsstaterna rekommenderas att tillåta att den information som krävs enligt
punkterna 1.1 och 1.2 redovisas som en enda punkt i ett förenklat prospekt (t.ex. för
information om indexkoppling), förutsatt att detta sätt att presentera informationen inte kan
skapa oklarheter i fråga om vad som är fondföretagets mål respektive policy. Ordningsföljden
för de olika punkterna i informationen får anpassas med hänsyn till fondföretagets specifika
mål och policy för investeringarna.
 ---pagebreak--- L 144/48         SV                 Europeiska unionens officiella tidning                   30.4.2004

1.4 Tolkningen av en” kortfattad bedömning av fondens riskprofil”

Genom andra strecksatsen rekommenderas medlemsstaterna att tolka en ”kortfattad
bedömning av fondens riskprofil” på så sätt att följande uppgifter skall ingå:

1.4.1 Den övergripande strukturen i den information som lämnas

           a)   En förklaring med innebörden att värdet på investeringarna kan minska lika väl
                som öka och att investerarna kan komma att få tillbaka mindre än vad de satsat.

           b)   Ett påpekande om att närmare uppgifter om alla risker som tas upp i det
                förenklade prospektet finns att tillgå i det fullständiga prospektet.

           c)   Ett uttryckligt omnämnande av alla risker som investerarna måste ställas inför i
                samband med investeringarna, men endast i den utsträckning som riskerna är
                relevanta och väsentliga med hänsyn till effekter och sannolikhet.

1.4.2 Närmare föreskrifter om det uttryckliga omnämnandet av riskerna

1.4.2.1 Specifika risker

I det omnämnande som avses i punkt 1.4.1 c bör det ingå en kort och begriplig förklaring av
varje specifik risk som uppkommer i samband med specifika policies och strategier för
investeringarna eller med specifika marknader eller tillgångsslag av betydelse för
fondföretaget, t.ex.

           a)   risken för att hela marknaden för ett tillgångsslag kommer att gå tillbaka och
                att priser och värden för tillgångarna därigenom kommer att påverkas
                (marknadsrisk),

           b)   risken för att en emittent eller motpart kommer att inställa betalningarna
                (kreditrisk),

           c)   risken (dock endast när detta är uttryckligen relevant) för att en avveckling i ett
                avvecklingssystem inte kan genomföras på förväntat sätt, eftersom en motpart
                inte betalar eller levererar i tid eller på förväntat sätt (avvecklingsrisk),

           d)   risken för att en position inte kan avvecklas i tid till ett rimligt pris
                (likviditetsrisk),

           e)   risken för att värdet på en investering kan påverkas av ändrade valutakurser
                (kursrisk eller valutarisk),

           f)   risken (dock endast när detta är uttryckligen relevant) för att tillgångar som
                placerats i förvaringsinstitut går förlorade till följd av förvaringsinstitutets eller
                ett delegerat förvaringsinstituts insolvens, försummelse eller bedrägliga
                beteende (förvaringsrisk), och

           g)   risker som har samband med koncentrationer av tillgångar eller marknader.

1.4.2.2 Horisontella riskfaktorer
 ---pagebreak--- 30.4.2004         SV                   Europeiska unionens officiella tidning               L 144/49

I det omnämnande som avses i punkt 1.4.1.c skall också följande faktorer som kan påverka
produkten tas upp om de är relevanta och väsentliga:

            a)   avkastningsrisk, däribland risknivåernas variation till följd av enskilda fondval
                 och förekomsten eller avsaknaden av eller begränsningar för eventuella
                 garantier som ställts av tredje man,

            b)   risker för kapitalet, däribland den möjliga risken för bortfall till följd av uttag
                 eller avbeställningar av andelar eller utdelningar som överstiger avkastningen
                 på investeringarna,

            c)   exponering för tillhandahållarens eller tredjemannagarantens resultat, i de fall
                 då investeringen i en produkt är en direktinvestering i den som tillhandahåller
                 produkten, inte i tillgångar som innehas av tillhandahållaren,

            d)   bristande flexibilitet (däribland risk för återköp i förtid) och begränsningar för
                 byte till andra tillhandahållare,

            e)   inflationsrisk, och

            f)   ovisshet om huruvida externa faktorer, t.ex. skattesystemet, kommer att kvarstå
                 oförändrade.

1.4.2.3 Möjlighet till prioritering av information som skall offentliggöras

För att undvika att prospekten ger en missvisande bild av de relevanta riskerna
rekommenderas medlemsstaterna även att överväga att införa krav på att riskerna skall
prioriteras utifrån omfattning och väsentlighet i presentationen av de olika punkterna i
informationen, så att fondföretagets speciella riskprofil framstår klarare.

1.4.3 Kompletterande offentliggörande av en syntetisk riskindikator

För fondföretag som är etablerade sedan minst ett år uppmanas hemmedlemsstaterna även att
som ett möjligt alternativ överväga att kräva att det omnämnande som avses i punkt 1.4.1 c
skall kompletteras med en syntetisk riskindikator i form av ett enda tal eller ett enda ord som
återspeglar volatiliteten i fondföretagets investeringsportfölj, varvid

            a)   volatiliteten i fondföretagets portfölj bör förstås som ett mått på spridningen av
                 fondföretagets resultat, och

            b)   fondföretagets resultat bör beräknas med beaktande av alla fondföretagets
                 nettotillgångsvärden under perioden, t.ex. dagliga nettotillgångsvärden, om
                 detta är den normala frekvens för beräkning av nettotillgångsvärde som
                 godkänts av fondföretagets behöriga myndigheter, beräknade genom värdering
                 av fondföretagets tillgångar med samma frekvens.

1.5 Tolkning av ”De resultat som värdepappersfonden eller investeringsbolaget tidigare
uppnått (i tillämpliga fall)”

Medlemsstaterna rekommenderas att i tredje strecksatsen tolka ”De resultat som
värdepappersfonden eller investeringsbolaget tidigare uppnått (i tillämpliga fall) och en
 ---pagebreak--- L 144/50         SV               Europeiska unionens officiella tidning                 30.4.2004

varning om att detta inte är en indikator på framtida resultat” så att uttrycket skall avse
följande information:

1.5.1 Offentliggörande av tidigare resultat:

           a)   Fondföretagets tidigare resultat, presenterade genom ett stapeldiagram som
                visar årsresultaten för de tio senaste på varandra följande hela åren. Om
                fondföretaget har funnits under kortare tid än tio år, men minst under ett år,
                rekommenderas det att årsresultat efter skatter och avgifter redovisas för alla år
                för vilka sådana finns tillgängliga.

           b)   Om ett jämförelseobjekt (”benchmark”) används vid förvaltningen av
                fondföretaget eller om det i dess kostnadsstruktur ingår en resultatbetingad
                avgift som är beroende av jämförelseobjektet, bör det i informationen om
                fondföretagets tidigare resultat även ingå en jämförelse med de tidigare
                resultaten för det jämförelseobjekt som utnyttjas vid förvaltningen av
                fondföretaget eller vid beräkningen av den resultatbetingade avgiften.
                Medlemsstaterna rekommenderas att kräva att denna jämförelse skall göras
                genom att de tidigare resultaten för jämförelseobjektet och fondföretaget
                redovisas i samma stapeldiagram och/eller separat.

1.5.2 Offentliggörande av kumulativt (genomsnittligt) resultat

Medlemsstaterna rekommenderas dessutom att överväga att kräva att fondens kumulativa
resultat eller kumulativa genomsnittliga resultat skall offentliggöras för angivna tidsperioder
(t.ex. 3, 5 och 10 år). Om medlemsstaterna väljer något sådant alternativ, rekommenderas de
att även kräva en jämförelse med det kumulativa resultatet eller kumulativa genomsnittliga
resultatet (i tillämpliga fall) för ett jämförelseobjekt, när jämförelse med ett sådant krävs
enligt punkt 1.5.1 b.

1.5.3 Utelämnande av avgifter för teckning och inlösen om lämplig information om detta ges

Medlemsstaterna rekommenderas att med beaktande av gällande lagstadgade normer
överväga huruvida de skall kräva att avgifter för teckning och inlösen skall ingå i beräkningen
av fondens resultat. Medlemsstaterna bör dock kräva som förutsättning för att denna
information skall få utelämnas (i tillämpliga fall) att investerarna uppmärksammas på detta
förhållande genom en lämplig förklaring. Medlemsstaterna rekommenderas även att
uppmuntra sina behöriga myndigheter att se till att ökande konvergens kring normer som
utformas utifrån bästa praxis i resultatberäkning.

1.5.4. Offentliggörande av ett jämförelseobjekt

Medlemsstaterna uppmanas även att som ett möjligt alternativ överväga krav på
offentliggörande av ett jämförelseobjekt för samtliga fondföretag som auktoriserats inom
deras jurisdiktionsområden, oavsett om någon uttrycklig hänvisning till ett jämförelseobjekt
görs eller ej i fondföretagets investeringsmål.

2. I fråga om den ekonomiska information som avses i rubrik 3 i lista C i bilaga I till
direktiv 85/611/EEG att medlemsstaterna tillämpar följande tolkningar:

2.1 Tolkning av ”skattesystem”
 ---pagebreak--- 30.4.2004         SV               Europeiska unionens officiella tidning                 L 144/51

Medlemsstaterna rekommenderas att tolka ”skattesystem” i första strecksatsen så att följande
information avses:

            a)   Det skattesystem som är tillämpligt på fondföretaget i dess hemmedlemsstat.

            b)   En påminnelse om att systemet för beskattning av enskilda investerares
                 inkomster eller vinster är beroende av vilken skattelagstiftning som är
                 tillämplig på varje enskild investerares personliga förhållanden och/eller den
                 plats där kapitalet investeras, samt att investerare som är osäkra på sin
                 skattemässiga ställning bör söka professionell vägledning eller information från
                 lokala organisationer i tillgänglig utsträckning.

2.2 Tolkning av ”Köp- och säljprovisioner” och ”Andra eventuella kostnader eller avgifter”

2.2.1. Det övergripande innehållet i information som lämnas

I andra och tredje strecksatserna rekommenderas medlemsstaterna att tolka ”[k]öp- och
säljprovisioner” för fonden och ”[a]ndra eventuella kostnader eller avgifter, där det görs
skillnad mellan de som andelsägaren skall betala och de som skall betalas ur
värdepappersfondens eller investeringsbolagets tillgångar” så att följande information avses:

            a)   En TER-kvot, beräknad i enlighet med bilaga I, utom för nybildade
                 fondföretag, för vilka ingen sådan kvot ännu kan beräknas.

            b)   En förhandsbedömning av den förväntade kostnadsstrukturen, dvs. uppgift om
                 alla föreliggande kostnader som nämns i listan i bilaga I, så att investerarna så
                 långt möjligt kan få en rimlig uppskattning av de förväntade kostnaderna.

            c)   Alla köp- och säljprovisioner och andra avgifter som direkt betalas av
                 investeraren.

            d)   Alla övriga kostnader som inte ingår i TER, däribland transaktionskostnader,
                 om de behöriga myndigheterna i hemmedlemsstaten bedömer att dessa är
                 tillgängliga.

            e)   Investeringsportföljens omsättningshastighet, beräknad enligt bilaga II, som
                 ytterligare indikator på transaktionskostnadernas omfattning.

            f)   Uppgift om förekomsten av eventuella avgiftsdelningsavtal och ”mjuka
                 provisioner” (”soft commissions”).

Kravet i punkt f skall inte tolkas så att lämnandet av uppgifterna generellt medför ett
godkännande av varje enskilt avtals eller varje enskild provisions överensstämmelse med
direktiv 85/611/EEG, särskilt artikel 5f.1 b i detta, eller med nationell lagstiftning.
Medlemsstaterna uppmanas därför att med beaktande av rådande marknadspraxis kräva att
fondföretagen överväger i vilken utsträckning befintliga avgiftsdelningsavtal och liknande
ordningar för avgifter uteslutande är till fördel för företagen själva.

Medlemsstaterna rekommenderas att föreskriva att det i förenklade prospekt skall finnas en
hänvisning till det fullständiga prospektet och den närmare informationen i detta om sådana
överenskommelser som bör ge varje investerare möjlighet att förstå till vem avgifter skall
 ---pagebreak--- L 144/52         SV              Europeiska unionens officiella tidning                 30.4.2004

betalas och hur eventuella intressekonflikter skall lösas på förmånligaste sätt för investeraren.
Medlemsstaterna rekommenderas därför att se till att informationen i förenklade prospekt är
kort och koncis.

2.2.2 Preciseringar av begreppen ”avgiftsdelningsavtal” och ”mjuka provisioner” (”soft
commissions”)

2.2.2.1 ”Avgiftsdelningsavtal”

Medlemsstaterna rekommenderas att som ”avgiftsdelningsavtal” betrakta sådana avtal som
innebär att en part som, direkt eller indirekt, uppbär ersättning av ett fondföretags tillgångar
går med på att dela sin ersättning med en annan part och som leder till att denna andra part
genom avgiftsdelningsavtalet betalar utgifter som normalt skulle ha betalats, direkt eller
indirekt, med fondföretagets tillgångar.

Medlemsstaterna rekommenderas vidare att betrakta följande som avgiftsdelningsavtal i den
mening som avses i föregående stycke:

           a)   Avtal om transaktionskostnader mellan ett fondföretags förvaltningsbolag och
                en mäklare, genom vilket mäklaren går med på att med förvaltningsbolaget
                dela de arvoden som fondföretaget betalar till mäklaren för utförandet av
                transaktioner för fondföretagets räkning.

           b)   Avtal om delning av fondandelsfonder mellan ett fondföretags
                förvaltningsbolag och en annan fond (eller dess förvaltningsbolag) som innebär
                att om fondföretaget investerar i fonden skall en del av de avgifter som
                fondföretaget debiteras (antingen direkt genom avgifter för teckning och
                inlösen eller direkt genom TER-kvoten) i samband med denna investering
                betalas av målfonden (eller dess förvaltningsbolag).

2.2.2.2 ”Mjuka provisioner”

Medlemsstaterna rekommenderas att som ”mjuka provisioner” betrakta varje ekonomisk
förmån med undantag av clearing och avveckling som en portföljförvaltare mottar i samband
med att fonden betalar provisioner för transaktioner med värdepapper som ingår i fondens
portfölj. Mjuka provisioner erhålls normalt från eller via den avvecklande mäklaren.

2.2.3 Presentation av TER och portföljomsättning

Medlemsstaterna uppmanas att tillåta att både TER och portföljens omsättningshastighet
tillsammans med uppgifterna om tidigare resultat antingen ingår i eller bifogas det förenklade
prospektet.

3. Medlemsstaterna uppmanas att senast den 30 september 2004 så långt möjligt underrätta
kommissionen om de åtgärder som de har vidtagit till följd av denna rekommendation och att
senast den 28 februari 2005 i möjlig utsträckning meddela kommissionen de första resultaten
av genomförandet av rekommendationen.

4. Denna rekommendation riktar sig till medlemsstaterna.
 ---pagebreak--- 30.4.2004      SV               Europeiska unionens officiella tidning   L 144/53

Utfärdad i Bryssel den 27 april 2004.

                                               På kommissionens vägnar
                                               Frederik BOLKESTEIN
                                               Ledamot av kommissionen

                                        _____________
 ---pagebreak--- L 144/54            SV                  Europeiska unionens officiella tidning                          30.4.2004

                                                    BILAGA I

                                        TER (Total Expense Ratio)

1. Definition av TER

Ett fondföretags TER (Total Expense Ratio) är lika med kvoten mellan dess totala
driftskostnader och dess genomsnittliga nettotillgångar och beräknas enligt punkt 3.

2. Medräknade/ej medräknade kostnader

2.1 Med totala driftskostnader avses alla utgifter som minskar tillgångarna i fondföretaget.
Dessa kostnader redovisas normalt i fondföretagets resultaträkning för räkenskapsperioden.
De tas upp inklusive samtliga skatter och det är alltså bruttobeloppen för utgifterna som
används vid beräkningen.

2.2 Alla fondföretagets legitima utgifter, oavsett beräkningsgrund (t.ex. engångsprovisioner
och tillgångsbaserade eller transaktionsbaserade utgifter3), t.ex. följande:

– Förvaltningskostnader inklusive resultatpremier.

– Administrationskostnader.

– Avgifter i samband med depåtjänster.

– Revisionsarvoden.

– Betalningar till tjänstetillhandahållare för aktieägare, inklusive betalningar till
fondföretagets ombud för registrering av värdepapper och betalningar till fondhandlare som är
formella ägare till aktier i fondföretaget och som tillhandahåller redovisningstjänster till de
verkliga ägarna (med ”beneficial interest”) till aktierna.

– Advokatarvoden.

– Alla distributions- eller avregistreringskostnader som belastar fonden.

– Registreringsavgifter, tillsynsavgifter och liknande avgifter.

– Varje ytterligare ersättning till förvaltningsbolaget (eller någon annan part) till följd av vissa
slag av avgiftsdelningsavtal enligt punkt 4.

2.3 I de totala driftskostnaderna skall ej medräknas följande:

– Transaktionskostnader som fondföretaget debiteras vid transaktioner med dess egen portfölj.
Det gäller courtage, skatter och därmed sammanhängande kostnader samt transaktionens

3
    Denna icke-uttömmande kategorisering av beräkningsgrunder återspeglar variationen i handelspraxis i
         medlemsstaterna på senare tid (slutet av 2003) och skall inte tolkas som ett generellt godkännande av att
         varje enskilt avtal eller varje enskild provision överensstämmer med direktiv 85/611/EEG, senast ändrat
         genom direktiv 2001/107/EG och 2001/108/EG, särskilt artikel 5f.1 b i detta, i fråga om
         intressekonflikter eller med nationell lagstiftning.
 ---pagebreak--- 30.4.2004          SV             Europeiska unionens officiella tidning                L 144/55

marknadspåverkan med beaktande av ersättningen till mäklaren och de berörda tillgångarnas
likviditet.

– Räntor på lån.

– Kostnader för finansiella derivatinstrument.

– Köp- och säljprovisioner och andra avgifter som betalas direkt av investeraren.

– ”Mjuka provisioner” enligt punkt 4.

3. Beräkningssätt och offentliggörande

3.1 TER skall beräknas i efterhand minst en gång per år, normalt för fondföretagets
räkenskapsår. För särskilda syften får TER också beräknas för andra perioder. I det förenklade
prospektet skall det alltid finnas en tydlig hänvisning till en informationskälla (t.ex. fondens
webbplats) där investerarna kan få tillgång till TER-kvoter för tidigare år och perioder.

3.2 I beräkningen av de genomsnittliga nettotillgångarna skall belopp användas som bygger
på företagets nettotillgångar vid varje beräkning av nettotillgångsvärde, t.ex. dagliga
nettotillgångsvärden om detta är den normala frekvens för beräkningen av
nettotillgångsvärden som godkänts av fondföretagets behöriga myndighet. Ytterligare
omständigheter eller händelser som skulle kunna leda till att beloppen blir missvisande skall
också beaktas.

Skattelättnader skall inte beaktas.

Beräkningsmetoden för TER-kvoten skall godkännas av fondföretagets revisorer och/eller
behöriga myndigheter.

4. Avgiftsdelningsavtal och mjuka provisioner

Avtal om delning av avgifter som normalt inte ingår i TER får som regel till följd att
förvaltningsbolaget eller någon annan part faktiskt, helt eller delvis, betalar driftskostnader
som normalt skulle ingå i TER. Dessa kostnader bör därför beaktas vid beräkningen av TER
genom att man till de totala driftskostnaderna lägger alla ersättningar från förvaltningsbolaget
(eller någon annan part) till följd av avgiftsdelningsavtal.

Avgiftsdelningsavtal för avgifter som redan omfattas av TER behöver inte beaktas särskilt.
Även ”mjuka provisioner” bör ligga utanför tillämpningsområdet för TER.

Detta innebär följande:

            –   Ett förvaltningsbolags ersättningar enligt ett avgiftsdelningsavtal med en
                mäklare om transaktionskostnader och med andra fondförvaltningsbolag när
                det gäller fondandelsfonder bör alltid beaktas i TER (om en ersättning inte
                redan har beaktats i det syntetiska TER eller i samband med andra kostnader
                som redan belastats fonden och därför direkt medräknats i TER).
 ---pagebreak--- L 144/56        SV               Europeiska unionens officiella tidning                30.4.2004

           –   Omvänt bör ett förvaltningsbolags ersättningar enligt ett avgiftsdelningsavtal
               med en fond inte beaktas (utom i de fall då ersättningen ges inom ramen för ett
               specifikt fondandelsfondsavtal som omfattas av föregående strecksats).

5. Resultatpremier

Resultatpremier bör medräknas i TER och bör också offentliggöras separat som procentandel
av det genomsnittliga nettotillgångsvärdet.

6. Fondföretag som investerar i fondföretag eller i andra företag än fondföretag

Om ett fondföretag investerar minst 10 % av sitt nettotillgångsvärde i andra fondföretag eller i
andra företag än fondföretag som offentliggör en TER-kvot enligt denna bilaga, bör en
syntetisk TER-kvot motsvarande investeringen offentliggöras.

Den syntetiska TER-kvoten är lika med kvoten av
 fondföretagets totala driftskostnader, uttryckta som TER-värde, tillsammans med de
  kostnader som fondföretaget ådragit sig genom sina innehav i underliggande fonder (dvs.
  de som uttrycks genom TER och viktas utifrån andelen av fondföretagets investering) plus
  avgifter för teckning eller inlösen för dessa underliggande fonder, och
 fondens genomsnittliga nettotillgångar.

Som påpekas i föregående stycke skall avgifter för teckning eller inlösen för de underliggande
fonderna tas med vid beräkningen av TER. Avgifter för teckning och inlösen får inte debiteras
om de underliggande fonderna tillhör samma företagsgrupp i enlighet med artikel 24.3 i
direktiv 85/611/EEG.

När något av de underliggande företag som inte är fondföretag inte offentliggör någon TER-
kvot bör offentliggörandet av kostnaderna anpassas på följande sätt:

– Det måste offentliggöras att en beräkning av syntetiskt TER för denna del av investeringen
inte är möjlig att genomföra.
– Den maximala andelen för de förvaltningsavgifter som debiteras den eller de underliggande
fonderna måste offentliggöras i det förenklade prospektet.
– Ett syntetiskt värde för de totala förväntade kostnaderna, beräknat genom

           –   ett trunkerat syntetiskt TER som bygger på TER-kvoterna för var och en av de
               underliggande fonder, för vilka TER beräknas enligt denna bilaga och som
               viktas utifrån andelen av fondföretagets investering,

           –   till vilket för var och en av de underliggande fonderna läggs avgifter för
               teckning och inlösen plus högsta tillgängliga bedömning av de kostnader som
               kan räknas med i TER. Detta bör omfatta högsta förvaltningsarvode och den
               senaste tillgängliga resultatpremien för fonden, viktad utifrån andelen för
               fondföretagets investering.

6. Paraplyfonder/diversifierade fonder
 ---pagebreak--- 30.4.2004       SV              Europeiska unionens officiella tidning                 L 144/57

När det gäller paraplyfonder bör TER-kvot beräknas för varje delfond. När det gäller
diversifierade fonder (”multi-class funds”) bör separata TER-kvoter beräknas och
offentliggöras för varje aktiekategori om TER-kvoterna skiljer sig åt mellan kategorierna. I
enlighet med principen om likabehandling av investerarna bör dessutom avgifterna och övriga
kostnader, om de skiljer sig åt mellan de olika aktiekategorierna, offentliggöras separat i det
förenklade prospektet. Det bör ges en förklaring om att de objektiva kriterier (t.ex.
aktieteckningens omfattning) som skillnaderna grundas på redovisas i det fullständiga
prospektet.
 ---pagebreak--- L 144/58           SV               Europeiska unionens officiella tidning           30.4.2004

                                               BILAGA II

                                Portföljens omsättningshastighet

Omsättningshastigheten för en fond eller i tillämpliga fall för en avdelning av en fond bör
beräknas på följande sätt:

           Köp av värdepapper = X
           Försäljning av värdepapper = Y

                  Summa 1 = Summa värdepapperstransaktioner = X + Y

           Emissioner/teckningar av fondandelar = S

           Uppsägningar/inlösen av fondandelar = T

                  Summa 2 = Summa transaktioner med fondandelar = S + T

           Referensvärde för genomsnittliga totala nettotillgångar = M

           Omsättning = [(Summa 1 – Summa 2)/M]*100

Referensvärdet för genomsnittliga totala nettotillgångar är lika med genomsnittet av
nettotillgångsvärden, beräknade med samma frekvens som den som avses i punkt 3.1 i
bilaga I. Den omsättningshastighet som offentliggörs bör avse den eller de perioder för vilka
TER-kvoter offentliggörs. I det förenklade prospektet bör det alltid ingå en tydlig hänvisning
till en informationskälla (t.ex. fondens webbplats) där investerarna kan få tillgång till
portföljens omsättningshastigheter för föregående perioder.

                                             ___________


title: Rådets rekommendation av den 11 juli 2017 om Cyperns nationella reformprogram 2017 med avgivande av rådets yttrande om Cyperns stabilitetsprogram 2017

text:
               9.8.2017

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 261/53

         RÅDETS REKOMMENDATION
   av den 11 juli 2017
   om Cyperns nationella reformprogram 2017 med avgivande av rådets yttrande om Cyperns stabilitetsprogram 2017
   (2017/C 261/12)
   EUROPEISKA UNIONENS RÅD UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,
   med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 5.2,
   med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (2), särskilt artikel 6.1,
   med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,
   med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,
   med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,
   med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,
   med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,
   med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,
   med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och
   av följande skäl:

               (1)

               Den 16 november 2016 antog kommissionen den årliga tillväxtöversikten, som inledde 2017 års europeiska planeringstermin för samordning av den ekonomiska politiken. Prioriteringarna i den årliga tillväxtöversikten godkändes av Europeiska rådet den 9–10 mars 2017. Den 16 november 2016 antog kommissionen på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011 rapporten om förvarningsmekanismen, där Cypern konstaterades vara en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken för euroområdet, vilken Europeiska rådet godkände den 9–10 mars 2017. Den 21 mars 2017 antog rådet rekommendationen om den ekonomiska politiken för euroområdet (nedan kallad rekommendationen för euroområdet) (3).

               (2)

               Med tanke på att ekonomierna i den ekonomiska och monetära unionen är tätt sammanvävda bör Cypern, i egenskap av medlemsstat som har euron som valuta, säkerställa att rekommendationen för euroområdet, som den återspeglas i rekommendationerna 1–5, genomförs fullständigt och i tid.

               (3)

               Landsrapporten 2017 för Cypern offentliggjordes den 22 februari 2017. Den innehöll en bedömning av hur väl Cypern hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som rådet antog den 12 juli 2016, med uppföljningen av tidigare års landsspecifika rekommendationer och med sina nationella Europa 2020-mål. Den innehöll också en fördjupad granskning i enlighet med artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011, vars resultat också offentliggjordes den 22 februari 2017. Av analysen drog kommissionen slutsatsen att Cypern har alltför stora makroekonomiska obalanser. Framför allt är det viktigt att Cypern tar itu med de många obalanserna i form av alltför hög privat skuldsättning, alltför stor statsskuld och utlandsskuld samt en stor andel nödlidande lån.

               (4)

               Den 27 april 2017 lade Cypern fram sitt stabilitetsprogram för 2017 och den 28 april 2017 sitt nationella reformprogram för 2017. För att beakta deras inbördes samband har de båda programmen bedömts samtidigt. Cyperns nationella reformprogram omfattar såväl kortsiktiga som långsiktiga åtaganden. Framför allt omfattar det åtgärder för att minska skulderna i den privata sektorn, förbättra företagsklimatet, underlätta tillgången till finansiering, se över hälso- och sjukvårdssektorn och för att reformera den offentliga sektorn och rättsväsendet. Det nationella reformprogrammet omfattar också utmaningarna i landsrapporten för 2017 och rekommendationen för euroområdet, däribland behovet att få igång investeringar igen och säkerställa de offentliga finansernas hållbarhet. Om programmet genomförs helt inom de angivna tidsfristerna skulle det bidra till att de makroekonomiska obalanserna i Cypern avhjälps och till att de landsspecifika rekommendationerna genomförs. Utifrån bedömningen av åtagandena i Cyperns program bekräftar kommissionen sin tidigare bedömning att det i det här läget inte behövs några ytterligare åtgärder inom ramen för det förfarande vid makroekonomiska obalanser som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets förordningar (EU) nr 1176/2011 och (EU) nr 1174/2011 (4). Genomförandet av det politiska reformprogrammet kommer att följas noga med hjälp av särskild övervakning.

               (5)

               Vid programplaneringen för de europeiska struktur- och investeringsfonderna (nedan kallade ESI-fonder) för 2014–2020 har relevanta landsspecifika rekommendationer beaktats. Enligt artikel 23 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013 (5) får kommissionen begära att en medlemsstat ser över och föreslår ändringar av sin partnerskapsöverenskommelse och av relevanta program när så krävs för att stödja genomförandet av relevanta rekommendationer från rådet. Kommissionen har i riktlinjerna för tillämpning av åtgärder som sammanlänkar effektiva ESI-fonder med sund ekonomisk styrning beskrivit närmare hur den kommer att tillämpa den bestämmelsen.

               (6)

               Cypern omfattas för närvarande av stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del och av skuldkriteriet. I stabilitetsprogrammet för 2017 planerar regeringen ett samlat budgetöverskott under 2016–2020 (budgetsaldo på cirka 0,4 % av BNP under programperioden). Det medelfristiga budgetmålet, dvs. en balanserad budget i strukturella termer, väntas nås 2017. Det omräknade (6) strukturella saldot förväntas stadigt röra sig bort från det medelfristiga målet under de kommande åren, vilket inte är i linje med kraven i den förebyggande delen av stabilitets- och tillväxtpakten. Den offentliga skuldkvoten förväntas ha nått 107,8 % 2016, ha minskat till 99,7 % 2018 och ha minskat ytterligare till 88,8 % 2020. Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för dessa budgetprognoser är realistiskt. Riskerna som är kopplade till makroekonomiska antaganden som presenteras i stabilitetsprogrammet är nedåtrisker, främst kopplade till den stora andelen nödlidande lån och en möjlig försämring av de yttre förhållandena.

               (7)

               Den 12 juli 2016 rekommenderade rådet Cypern att, efter att ha korrigerat det alltför stora underskottet, respektera det medelfristiga budgetmålet under 2016 och 2017. Efter en övergripande bedömning och utifrån kommissionens vårprognos 2017 uppfyller Cypern det kravet under 2017. För 2018 rekommenderas det att Cypern står fast vid det medelfristiga budgetmålet. Utifrån kommissionens vårprognos 2017 ligger detta i linje med en maximal nominell tillväxt för nettobeloppet för de primära offentliga utgifterna (7) på 0,3 %, vilket motsvarar en årlig anpassning av det strukturella saldot på 0,2 % av BNP. Efter en övergripande bedömning konstateras att det om det inte blir några politiska förändringar finns risk för en viss avvikelse från det kravet under 2018. Enligt prognoserna kommer Cypern att uppfylla skuldkriteriet 2017 och 2018. Sammantaget anser rådet att Cypern måste vara redo att vidta ytterligare åtgärder för att säkerställa efterlevnad under 2018.

               (8)

               Den offentliga skuldsättningen är på väg nedåt men det finns fortfarande risker för dess långsiktighet. Ett antal nyligen vidtagna finanspolitiska åtgärder och förseningar i genomförandet av viktiga strukturreformer förväntas leda till en försämring av det strukturella saldot och riskerar att reducera utrymmet för tillväxtfrämjande offentliga investeringar.

               (9)

               Den cypriotiska offentliga sektorn har bland de högsta lönekostnaderna (som andel av BNP) i euroområdet och kännetecknas fortfarande av ineffektivitet. En serie reformer med syftet att komma tillrätta med detta problem utformades och avtalades med arbetsmarknadens parter inom ramen för det makroekonomiska anpassningsprogrammet. Dessa reformer omfattade bland annat en bindande permanent mekanism som ska begränsa löneökning för offentliganställda och en omfattande reform av den offentliga förvaltningen. Antagandet av dessa lagstiftningsreformer har dock, med undantag för den nyligen antagna lagen om rörlighet för offentliganställda, stött på hinder, särskilt efter att representanthuset röstade nej i december 2016. Mekanismen som ska begränsa löneökning i den offentliga sektorn väntar nu på antagande i sin bindande form men genomförs enligt kollektivavtal och gäller fram till 2018.

               (10)

               Vissa reformer har genomförts för att ta itu med korruptionen. Utvecklingen på senare tid omfattar reformer för att professionalisera den offentliga upphandlingen på lokal nivå, och en lag om finansiering av politiska partier antogs i december 2015. En konstitutionell ändring som gör det möjligt att offentliggöra offentliga tjänstemäns tillgångar antogs 2016. Det samordnande organet mot korruption har dock inte tillräckligt med personal och bristerna i disciplinåtgärderna mot offentliga tjänstemän har fortfarande inte behandlats.

               (11)

               Cypern har vidtagit åtgärder för att förstärka sitt rättsväsen, men står fortfarande inför allvarliga utmaningar vad gäller dess effektivitet. Ineffektiva domstolsförfaranden och begränsad kapacitet leder till betydande förseningar av behandlingen av rättsfall. Detta undergräver i sin tur företagsklimatet och då särskilt tillämpningen av de nya regelverken för obestånd och insolvens. Det senare har införts för att bidra till att minska ohållbar privat skuldsättning, genom att ge banker och låntagare incitament att komma överens om skuldsaneringslösningar. Verktygens effektivitet hålls dock tillbaka av olika faktorer, däribland de ovan nämnda ineffektiviteterna i domstolssystemet, svag administrativ kapacitet och dålig medvetenhet bland låntagarna om vilka förfaranden som finns. Eftersläpningarna och förseningarna med att utfärda och överföra lagfarter är också betydande. Det bidrar till att undergräva skuldminskningsinsatserna och påverkar bostadsmarknadens återhämtning.

               (12)

               Andelen nödlidande lån minskar men är fortfarande mycket stor, vilket hindrar banksektorn från att fungera optimalt och påverkar dess utlåning till den reala ekonomin. Bankerna lever inte upp till de omstruktureringsmål för lån som avtalats med Cyperns centralbank, vilket tyder på ett behov att bredda systemet och göra det effektivare och mer bindande, särskilt genom att fastställa ambitiösa mål för att minska nödlidande lån, i linje med bankernas strategier för att minska nödlidande lån. Antalet betalningsinställelser är fortfarande högt, vilket tyder på potentiella brister i skuldsaneringslösningarna. Avsättningsnivåerna ökade men är ändå under genomsnittet i euroområdet, vilket understryker behovet av att säkerställa att säkerhetsvärderingarna är tillförlitliga och bidrar till lämpliga avsättningar med tanke på risker. Avsaknaden av en sekundärmarknad för lån och ett regelverk för värdepapperisering av lån begränsar utrymmet för att skynda på skuldminskningen och få bort nödlidande lån från bankernas balansräkningar, och det finns därför behov av fler reglerande och lagstiftande åtgärder för att få fram de verktyg som krävs för att underlätta bankernas balansräkningshantering. Samtidigt är tillsynen av försäkrings- och pensionsfonder fortfarande svag, och myndigheterna har en för låg administrativ kapacitet, vilket medför risker för den finansiella stabiliteten.

               (13)

               Cyperns ekonomiska återhämtning fortsätter. Den potentiella tillväxten är dock fortfarande svag och hämmas av det begränsade genomförandet av strukturreformer, hinder för investeringar och brister i företagsklimatet. Tillväxtfrämjande initiativ som lades fram i handlingsplanen för tillväxt håller på att genomföras, om än ganska långsamt. Ett lagförslag för att locka till sig och underlätta strategiska investeringar är fortfarande på utkaststadiet. Regeringen arbetar på att förbättra tillgången till finansiering för små och medelstora företag. För att hantera denna akuta fråga har nya initiativ lanserats, vilket rapporterats inom det nationella reformprogrammet. De flesta av dessa nya initiativ om tillgång till finansiering befinner sig dock fortfarande på ett första stadium. Privatiseringssatsningar i syfte att locka till sig produktivitetsfrämjande utländska investeringar möter politiskt motstånd och går trögt. Reformen av energisektorn kan också bli en viktig drivkraft för konkurrenskraften, men dess genomförande har försenats. Förseningarna orsakas särskilt av uppdelningen av Cyperns elektricitetsmyndighet och inrättandet av en ny elmarknad, där man fortfarande håller på att säkerställa att den systemansvarige för överföringssystemet är oberoende.

               (14)

               Arbetslösheten minskar men är fortfarande hög, särskilt bland ungdomar och långtidsarbetslösa. Planerna på att öka antalet rådgivare på arbetsförmedlingarna och öka deras specialisering har ännu inte genomförts. Dessutom kommer de att rekryteras på tillfälliga kontrakt och därmed hanteras inte de strukturella utmaningarna. Kapaciteten är därför fortfarande otillräcklig när det gäller att tillgodose de arbetssökandes behov, särskilt för dem som har större problem att integreras på arbetsmarknaden, och när det gäller att vidta utåtriktade åtgärder för deras aktivering. De aktiva arbetsmarknadsprogrammens och inkomststödssystemens effekter hindras fortfarande av begränsad kvalitetsbedömning och begränsade uppföljningsåtgärder.

               (15)

               Cyperns utgiftsnivå för utbildning ligger kvar över EU-genomsnittet. Utbildningsresultatet är ändå lågt och har till och med sjunkit jämfört med tidigare år. Enligt 2015 års resultat inom programmet för internationell utvärdering av elevprestationer (Pisa) ligger Cypern i botten vad gäller grundläggande kunskaper i matematik, naturkunskap och läsning i unionen. Även om de korrigerande åtgärder som införts på senare tid, exempelvis ett bättre system för att utnämna lärare och en modernisering av läroplanen, är steg i rätt riktning, skulle ytterligare åtgärder när det gäller att genomföra planerade reformer, däribland utvärdering av lärare, i hög grad kunna bidra till att förbättra situationen.

               (16)

               Man har fortfarande inte i någon högre grad tagit itu med kompetensglappen på arbetsmarknaden, vilket påverkar utsikterna för en långsiktig hållbar tillväxt. Deltagandenivåerna är låga i den gymnasiala yrkesutbildningen och den högre utbildningens relevans för arbetsmarknaden är svag, vilket innebär att en stor andel personer med högre utbildning har arbeten som inte nödvändigtvis kräver denna utbildningsgrad.

               (17)

               Den cypriotiska hälso- och sjukvårdssektorn kännetecknas av bristande täckning och olika nivåer av ineffektivitet. Detta begränsar tillgången till lämplig och effektiv vård. Lagstiftning som syftar till att skapa ett nationellt hälso- och sjukvårdssystem och säkerställa offentliga sjukhus med större självständighet är centralt för att förbättra hälso- och sjukvårdssektorns kapacitet och kostnadseffektivitet, men har fortfarande inte antagits i parlamentet.

               (18)

               Kommissionen har inom ramen för den europeiska planeringsterminen för 2017 gjort en omfattande analys av Cyperns ekonomiska politik och redogjort för den i 2017 års landsrapport. Den har även bedömt stabilitetsprogrammet för 2017 och det nationella reformprogrammet för 2017 samt uppföljningen av de rekommendationer Cypern har fått tidigare år. Kommissionen har beaktat inte bara programmens relevans för hållbarheten i finanspolitiken och den socioekonomiska politiken i Cypern utan också huruvida unionens regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i unionen genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på unionsnivå.

               (19)

               Mot bakgrund av denna bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet för 2017 och dess yttrande (8) återspeglas särskilt i rekommendation 1 nedan.

               (20)

               Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och denna bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet för 2017 och stabilitetsprogrammet för 2017. Dess rekommendationer enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 återspeglas i rekommendationerna 1–4 nedan.

         HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Cypern att 2017 och 2018 vidta följande åtgärder:

               1)

               Fortsätta föra en finanspolitik som är förenlig med kraven i den förebyggande delen av stabilitets- och tillväxtpakten, vilket innebär att landet står fast vid det medelfristiga budgetmålet under 2018. Använda oförutsedda intäkter till att snabbare minska den offentliga skuldkvoten. Före utgången av 2017 anta de centrala lagstiftningsreformer som syftar till att förbättra effektiviteten inom den offentliga sektorn, särskilt vad gäller den offentliga förvaltningens funktion, styrningen av statsägda företag och lokala myndigheter.

               2)

               Öka effektiviteten i rättsväsendet genom att modernisera civilrättsliga förfaranden, införa lämpliga informationssystem och öka domstolarnas specialisering. Vidta ytterligare åtgärder för att undanröja hindren för ett fullständigt genomförande av regelverket för insolvens och obestånd och för att säkerställa tillförlitliga och snabba system för utfärdande av lagfarter och överlåtelse av fast egendom.

               3)

               Påskynda minskningen av antalet nödlidande lån genom att fastställa kvantitativa och tidsbundna mål för banker och säkerställa korrekt värdering av säkerheter vid avsättning. Skapa förutsättningar för en funktionell sekundärmarknad för nödlidande lån. Integrera och stärka tillsynen av försäkringsbolag och pensionsfonder.

               4)

               Påskynda genomförandet av handlingsplanen för tillväxt, med särskilt fokus på påskyndade strategiska investeringar och förbättrad tillgång till finansiering, samt före utgången av 2017 återuppta genomförandet av privatiseringsplanen. Vidta avgörande åtgärder som syftar till åtskillnad beträffande ägandet av Cyperns elektricitetsmyndighet och i synnerhet gå vidare med funktionell åtskillnad och särredovisning före utgången av 2017.

               5)

               Påskynda reformer som syftar till att öka arbetsförmedlingarnas kapacitet och förbättra kvaliteten på resultaten för den aktiva arbetsmarknadspolitiken. Slutföra reformen av utbildningssystemet för att förbättra dess relevans och resultat för arbetsmarknaden, däribland utvärdering av lärare. Före utgången av 2017 anta lagstiftning om en sjukhusreform och allmän hälso- och sjukvård.

      Utfärdad i Bryssel den 11 juli 2017.

            På rådets vägnar

         T. TÕNISTE

            Ordförande

      (1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  EUT L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  EUT C 92, 24.3.2017, s. 1.

      (4)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1174/2011 av den 16 november 2011 om verkställighetsåtgärder för att korrigera alltför stora makroekonomiska obalanser i euroområdet (EUT L 306, 23.11.2011, s. 8).

      (5)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013 av den 17 december 2013 om fastställande av gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden, Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling och Europeiska havs- och fiskerifonden, om fastställande av allmänna bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden och Europeiska havs- och fiskerifonden samt om upphävande av rådets förordning (EG) nr 1083/2006 (EUT L 347, 20.12.2013, s. 320).

      (6)  Det konjunkturrensade saldot exklusive engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder, omräknat av kommissionen enligt den allmänt vedertagna metoden.

      (7)  Nettobeloppet för de offentliga utgifterna består av de sammanlagda offentliga utgifterna exklusive ränteutgifter, utgifter för unionsprogram som motsvaras fullt ut av inkomster från unionsmedel och icke-diskretionära förändringar i utgifterna för arbetslöshetsersättning. Nationella fasta bruttoinvesteringar är utjämnade över fyra år. Diskretionära åtgärder på inkomstsidan eller lagstadgade inkomstökningar är inräknade. Engångsåtgärder på såväl inkomst- som utgiftssidan är avräknade.

      (8)  I enlighet med artikel 5.2 i förordning (EG) nr 1466/97.


title: Rådets rekommendation av den 12 februari 2008 om beviljande av ansvarsfrihet för kommissionen för genomförandet av operationerna inom Europeiska utvecklingsfonden (sjätte EUF) för räkenskapsåret 2006

text:
               15.2.2008

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 41/21

      RÅDETS REKOMMENDATION

   av den 12 februari 2008
   om beviljande av ansvarsfrihet för kommissionen för genomförandet av operationerna inom Europeiska utvecklingsfonden (sjätte EUF) för räkenskapsåret 2006
   (2008/115/EG)
   EUROPEISKA UNIONENS RÅD UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
   med beaktande av tredje AVS–EG-konventionen, undertecknad i Lomé den 8 december 1984 (1),
   med beaktande av den interna överenskommelsen 86/126/EEG om finansiering och förvaltning av gemenskapens stöd (2), särskilt artikel 29.3,
   med beaktande av budgetförordningen 86/548/EEG av den 11 november 1986, tillämplig på sjätte Europeiska utvecklingsfonden (sjätte EUF) (3), särskilt artiklarna 66–73,
   efter att ha granskat räkenskaperna och balansräkningen för sjätte EUF:s operationer till och med den 31 december 2006, samt revisionsrättens redogörelse för räkenskapsåret 2006, tillsammans med kommissionens svar (4), och
   av följande skäl:

               (1)

               Enligt artikel 29.3 i den interna överenskommelsen ska kommissionen av Europaparlamentet på rådets rekommendation beviljas ansvarsfrihet för den ekonomiska förvaltningen av sjätte EUF.

               (2)

               Kommissionens genomförande av sjätte EUF:s operationer under räkenskapsåret 2006 har i sin helhet varit tillfredsställande.

         HÄRIGENOM REKOMMENDERAS att Europaparlamentet beviljar kommissionen ansvarsfrihet för genomförandet av sjätte EUF för räkenskapsåret 2006.

      Utfärdad i Bryssel 12 februari 2008.

            På rådets vägnar

         A. BAJUK

            Ordförande

      (1)  EGT L 86, 31.3.1986, s. 3.

      (2)  EGT L 86, 31.3.1986, s. 210. Överenskommelsen ändrad genom beslut 86/281/EEG (EGT L 178, 2.7.1986, s. 13).

      (3)  EGT L 325, 20.11.1986, s. 42.

      (4)  EUT C 259, 31.10.2007, s. 1.