title: Rådets rekommendation av den 11 juli 2017 om Rumäniens nationella reformprogram 2017 med avgivande av rådets yttrande om Rumäniens konvergensprogram 2017

text:
               9.8.2017

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 261/98

         RÅDETS REKOMMENDATION
   av den 11 juli 2017
   om Rumäniens nationella reformprogram 2017 med avgivande av rådets yttrande om Rumäniens konvergensprogram 2017
   (2017/C 261/22)
   EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,
   med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 9.2,
   med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,
   med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,
   med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,
   med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,
   med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,
   med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,
   med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och
   av följande skäl:

               (1)

               Den 16 november 2016 antog kommissionen den årliga tillväxtöversikten, som inledde 2017 års europeiska planeringstermin för samordning av den ekonomiska politiken. Prioriteringarna i den årliga tillväxtöversikten godkändes av Europeiska rådet den 9–10 mars 2017. Den 16 november 2016 antog kommissionen, på grundval av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 (2), rapporten om förvarningsmekanismen, där Rumänien konstaterades vara en av de medlemsstater som inte skulle bli föremål för en fördjupad granskning.

               (2)

               Landsrapporten 2017 för Rumänien offentliggjordes den 22 februari 2017. Den innehöll en bedömning av hur väl Rumänien hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som rådet antog den 12 juli 2016, med uppföljningen av tidigare års landsspecifika rekommendationer och med sina nationella Europa 2020-mål.

               (3)

               Den 5 maj 2017 lade Rumänien fram sitt nationella reformprogram för 2017 och sitt konvergensprogram för samma år. För att beakta deras inbördes samband har de båda programmen bedömts samtidigt.

               (4)

               Vid programplaneringen för de europeiska struktur- och investeringsfonderna (nedan kallade ESI-fonder) för 2014–2020 har relevanta landsspecifika rekommendationer beaktats. Enligt artikel 23 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013 (3) får kommissionen begära att en medlemsstat ser över och föreslår ändringar av sin partnerskapsöverenskommelse och av relevanta program när så krävs för att stödja genomförandet av relevanta rekommendationer från rådet. Kommissionen har i riktlinjerna för tillämpning av åtgärder som sammanlänkar effektiva ESI-fonder med sund ekonomisk styrning beskrivit närmare hur den kommer att tillämpa den bestämmelsen.

               (5)

               Mellan 2009 och 2015 omfattades Rumänien av tre program för betalningsbalansstöd som leddes gemensamt av kommissionen och Internationella valutafonden med stöd av Världsbanken. Utbetalningar gjordes bara i enlighet med det första programmet under 2009–2011, medan de program som följde under 2011–2013 och 2013–2015 var försiktighetsåtgärder. Programmet följdes av övervakning för kommissionens räkning av Rumäniens förmåga att betala tillbaka de lån som beviljades i enlighet med det första programmet, som startade i oktober 2015 och kommer att fortsätta tills minst 70 % av lånet har betalats tillbaka, vilket är planerat till våren 2018.

               (6)

               Rumänien omfattas för närvarande av stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del. I konvergensprogrammet för 2017 planerar regeringen ett samlat underskott på 2,9 % av BNP både 2017 och 2018, och räknar med att det därefter kommer att minska gradvis till 2,0 % av BNP 2020. Det medelfristiga budgetmålet, ett strukturellt underskott på 1 % av BNP, räknar man inte med att uppnå under 2020, dvs. under programperioden. Det omräknade (4) strukturella saldot förväntas ligga på -2,6 % 2020. Enligt konvergensprogrammet för 2017 väntas den offentliga skuldkvoten öka från 37,6 % av BNP 2016 till 38,3 % av BNP 2018, innan den sjunker till 37,6 % av BNP 2020. Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för de här budgetprognoserna är gynnsamt. Den största risken nedåt för den makroekonomiska prognosen har att göra med att de finanspolitiska och strukturella åtgärderna kan få begränsad effekt på de korta och medelfristiga tillväxtutsikterna. Samtidigt har de åtgärder som ska stödja de planerade underskottsmålen inte beskrivits tillräckligt detaljerat. Vidare innebär utkastet till enhetlig lönelag en väsentlig risk nedåt för den finanspolitiska prognosen.

               (7)

               Den 12 juli 2016 rekommenderade rådet Rumänien att begränsa avvikelsen från det medelfristiga budgetmålet för 2016 och uppnå en årlig finanspolitisk korrigering på 0,5 % av BNP under 2017, såvida det medelfristiga budgetmålet inte kan uppnås med mindre ansträngning. Enligt resultatuppgifter från 2016 avvek Rumänien väsentligt från det medelfristiga budgetmålet. I enlighet med artikel 121.4 i EUF-fördraget och artikel 10.2 i förordning (EG) nr 1466/97 utfärdade kommissionen en varning till Rumänien den 22 maj 2017 om att en väsentlig avvikelse från det medelfristiga budgetmålet iakttogs under 2016. Den 16 juni 2017 antog rådet därefter en rekommendation (5) där det bekräftas att Rumänien måste vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att de primära offentliga nettoutgifternas nominella tillväxt (6) inte överskrider 3,3 % 2017, vilket motsvarar en årlig strukturell anpassning på 0,5 % av BNP. Enligt kommissionens vårprognos 2017 finns det risk för en betydande avvikelse från den rekommenderade anpassningen 2017.

               (8)

               Mot bakgrund av den finanspolitiska situationen förväntas Rumänien under 2018 att göra en ytterligare anpassning i riktning mot sitt medelfristiga budgetmål på ett strukturellt underskott på 1 % av BNP. Enligt den överenskomna anpassningsmatrisen i enlighet med stabilitets- och tillväxtpakten innebär den anpassningen ett krav på att de primära offentliga nettoutgifterna nominellt ökar med högst 4,3 %. Det skulle motsvara en strukturell anpassning på 0,5 % av BNP. Om politiken ligger fast finns det en risk för en väsentlig avvikelse från det kravet under 2018. Dessutom spås i kommissionens vårprognos 2017 ett allmänt underskott i statens finanser på 3,5 % och 3,7 % av BNP för 2017 respektive 2018, vilket ligger över fördragets referensvärde på 3 % av BNP. Sammantaget anser rådet att väsentliga ytterligare åtgärder kommer att behövas från och med 2017 om Rumänien ska lyckas följa stabilitets- och tillväxtpaktens regler, mot bakgrund av kraftigt försämrade ekonomiska utsikter och i överensstämmelse med rekommendationen till Rumänien av den 16 juni 2017 för korrigering av den betydande avvikelsen från anpassningsbanan för att uppnå det medelfristiga budgetmålet.

               (9)

               Rumäniens finanspolitiska ram är sund, men tillämpas inte helt och fullt. Budgeten 2016 avvek väsentligt från det medelfristiga målet på ett strukturellt underskott på 1 % av BNP, i strid med underskottsregeln i den nationella finanspolitiska ramen. I budgeten 2017 gjordes ett ännu större avsteg från de nationella finanspolitiska reglerna. År 2016 liksom under tidigare år skickade de rumänska myndigheterna inte någon uppdatering av den finanspolitiska strategin till parlamentet före den lagstadgade fristen i augusti. Därför har den medelfristiga finanspolitiska strategin inte styrt den årliga budgetprocessen.

               (10)

               Med betryggande kapitalbuffertar och stigande lönsamhet i ryggen fortsatte banksektorn att stärka sin ställning under 2016. De rumänska myndigheterna åtog sig att genomföra en omfattande kvalitetsgranskning av tillgångarna och ett stresstest av banksektorn under 2018. Lagen om skuldavskrivning trädde i kraft i maj 2016, men riskerna för banksektorn har väsentligen mildrats genom ett avgörande i författningsdomstolen som kräver att domstolarna bedömer om låntagarna uppfyller de lagstadgade bestämmelserna om obestånd. Lagen om omvandling av lån i CHF som antogs av parlamentet i oktober 2016 förklarades nyligen vara författningsstridig. Upprepade lagstiftningsinitiativ fortsätter dock att äventyra den rättsliga förutsägbarheten, vilket kan inverka negativt på investerarnas förtroende.

               (11)

               Skatteflykt har varit vanligt i Rumänien med åtföljande krympande skatteintäkter, skatterättvisa och snedvridning av ekonomin. Rumänien har gjort små framsteg i arbetet med att följa en landsspecifik rekommendation om stärkt skattemoral och skatteuppbörd. År 2016 ändrades förfarandena för momsregistrering och momsersättning, och en plan att ta i bruk elektroniska kassaapparater kopplade till skattemyndigheten i hela landet pågår. Sedan 2017 gäller ett särskilt system för sådana sektorer som hotell och restaurang och liknande verksamhet, där avgiften sätts utan hänsyn till inkomstintervall. Dessutom antogs restriktioner för egenföretagande och familjeföretag för att motverka skatteundandragande. Bättre efterlevnad iakttogs 2016 för skattedeklarationer och skattebetalningar, men gemensamma kontroller och revisioner genomförda av skattemyndigheten och arbetsinspektionen lyckades inte förbättra resultaten. Vidare fick mikroföretagen en väsentligt höjd omsättningsgräns för skattebefrielse parallellt med lägre skattesats, vilket främjade skattemoralen på bekostnad av det allmännas intäkter. Företagsbeskattningens splittring efter sektor och kategori kan innebära en administrativ börda för både företagen och skatteförvaltningen, och leder inte till bättre skatteuppbörd.

               (12)

               Fördelningen av hushållens disponibla inkomst (med beaktande av hushållets storlek) är särskilt ojämn i Rumänien, vilket skadar landets förmåga att skapa hållbar tillväxt för alla. De rikaste 20 % av befolkningen har en inkomst som är mer än åtta gånger högre än de fattigaste 20 %. Förhållandet är betydligt högre än unionsgenomsnittet. Den bristande jämlikheten beror väsentligen på ojämlik tillgång till hälso- och sjukvård, utbildning, tjänster och arbetsmarknad. Vidare är skillnaden mellan inkomstfördelning före och efter skatter och sociala transfereringar bland de minsta i unionen. Det basbelopp som ligger till grund för de viktigaste sociala förmånerna har inte uppdaterats sedan det infördes 2008. Odeklarerat arbete, bland annat kontantlöner, förekommer fortfarande allmänt och fortsätter att hålla tillbaka skatteintäkterna, snedvrida ekonomin och undergräva skatte- och förmånssystemens rättvisa och ändamålsenlighet. Gemensamma nationella kontroller utförda av skatteförvaltningen och arbetsinspektionen gjordes som försöksverksamhet, men de har än så länge inte haft någon systemomfattande inverkan. Resurserna koncentreras inte på sektorer med störst risker för skatteflykt, insatserna mot kontantlöner är begränsade och det satsas mer på att bestraffa än förebygga.

               (13)

               Arbetsmarknadsdeltagandet ökade 2016 och arbetslösheten nådde ned till samma nivå som före krisen. Arbetskraften fortsätter att krympa, eftersom befolkningen åldras och utvandringen är fortsatt hög. Låg arbetslöshet går hand i hand med en av de högsta andelarna personer utanför arbetskraften i unionen. Sysselsättningen och arbetskraftsdeltagandet för unga människor, kvinnor, lågkvalificerade, personer med funktionsnedsättning och framför allt romer ligger långt under unionsgenomsnittet. Andelen unga som varken arbetar eller studerar fortsätter att vara mycket hög.

               (14)

               Risken för fattigdom eller socialt utanförskap är visserligen på tillbakagång men har varit mycket hög, särskilt för familjer med barn, personer med funktionsnedsättning, romer och landsbygdsbefolkning. År 2016 antogs ett omfattande paket mot fattigdom i samband med en politisk omorientering mot förstärkt utbud av tjänster riktade till särskilda befolkningsgrupper. Det innehåller planer på ett pilotprojekt för integrerat tjänsteutbud till befolkningsgrupper i utanförskap. En lansering i hela landet skulle väsentligt förbättra det nu låga utbudet av integrerade tjänster. Som svar på upprepade landsspecifika rekommendationer antogs lagen om inkluderande minimiinkomst, som träder i kraft 2018. Den inkluderande minimiinkomsten innebär att det sociala biståndet räcker och täcker bättre. Den kombinerar passivt understöd med en skyldighet att delta i aktiva arbetsmarknadsåtgärder och inspektioner. Dess aktiveringspotential är dock måttlig, eftersom målet är att nå 25 % av stödmottagarna med aktiva arbetsmarknadsåtgärder fram till 2021.

               (15)

               Aktiveringsåtgärderna har stärkts i samband med en reform av den nationella arbetsförmedlingen. Reformen inbegriper mer personanpassat stöd och integrerade tjänster för arbetssökande och arbetsgivare. Uppsökande verksamhet och tjänster till unga som varken arbetar eller studerar har förbättrats. Men aktiveringsåtgärder riktade till de grupper som befinner sig längst från arbetsmarknaden är fortfarande begränsade, och de åtgärder som föreslagits nyligen riktar sig inte till dessa särskilda grupper. De har inte tillräcklig omfattning och koppling till sociala tjänster för att väsentligt förbättra dessa gruppers arbetskraftsdeltagande.

               (16)

               Pensionernas tillräcklighet och fattigdom bland äldre är områden där könstillhörighet spelar stor roll, eftersom lägre pensionsålder för kvinnor, allt annat lika, leder till lägre pensionsrättigheter. Rumänien hör till de mycket få medlemsstater som inte har lagstiftat om lika pensionsålder för kvinnor och män. Lagen om lika pensionsålder lämnades till parlamentet 2013. Den har hittills endast antagits av senaten.

               (17)

               Betraktade mot bakgrund av Rumäniens produktivitetsutveckling, lönekonvergens och konkurrenskraft förtjänar lönehöjningar i den offentliga och privata sektorn särskild uppmärksamhet. Lönehöjningar i den offentliga sektorn kan sprida sig till den privata sektorn, vilket påverkar Rumäniens konkurrenskraft. Rumäniens minimilönenivå har ökat avsevärt under senare år, även om den fortfarande är bland de lägsta i unionen. Oplanerade minimilönehöjningar har väsentligt ökat andelen arbetstagare som tjänar minimilönen och lett till en kraftig sammanpressning längst ner på löneskalan på den senaste tiden. Som svar på en landsspecifik rekommendation bildades i början av 2016 en trepartsarbetsgrupp som skulle fastställa en mekanism för minimilönesättning på objektiva ekonomiska och sociala grunder samt även beakta arbetsmarknaden, men arbetet har blivit kraftigt försenat och behöver ges ny fart. Dialogen mellan arbetsmarknadsparterna kännetecknas fortfarande av få kollektivförhandlingar på sektornivå och institutionella brister som begränsar reformernas genomslag.

               (18)

               Tillräcklig baskompetens är avgörande för att hitta och behålla bra och stabila arbeten och delta framgångsrikt i det ekonomiska och sociala livet. Internationella undersökningar visar på allvarligt bristande baskompetens hos rumänska tonåringar. Att många avbryter sin skolgång, att få går ut högskolan och att många utvandrar leder sammantaget till ett för litet utbud av kvalificerad arbetskraft. Tillgång till allmän utbildning av god kvalitet är begränsad på landsbygden och särskilt för romska barn. Svårigheter att rekrytera skickliga lärare till landsbygden och till skolor med många romska elever i kombination med segregation och en ofta diskriminerande inställning leder till att romska barn lyckas sämre i skolan. Som svar på upprepade landsspecifika rekommendationer har Rumänien antagit och börjat genomföra en strategi mot avbruten skolgång. Nyligen genomförda åtgärder inbegriper integrerade insatser, försöksverksamhet med ett varmt mål mat, bättre ersättning för skolskjuts och socialkuponger för att uppmuntra fattiga barn att gå i förskola. Projektbaserade åtgärder stödda av unionsfinansiering och inriktade på att förbättra undervisningens kvalitet i mindre gynnade skolor planeras till hösten 2017, och en modernisering av läroplanerna, visserligen ofullständig, är på gång. Lagstiftningen mot segregering har förbättrats, där även skolinspektionens uppdrag på detta område ingår. Rutiner för övervakning saknas dock fortfarande. Mer krävs för att uthålligt bekämpa socioekonomisk ojämlikhet i utbildningssystemen. Ungdomsgarantin har endast delvis nått dem med som lämnar skolan i förtid, och program som erbjuder en andra chans till utbildning är inte allmänt tillgängliga. Den yrkesinriktade utbildningen är inte tillräckligt väl anpassad till arbetsmarknadens behov, och deltagandet i vuxenutbildning är mycket lågt.

               (19)

               Den rumänska befolkningens hälsosituation är dålig. Tillgången till hälso- och sjukvård av god standard hämmas av brist på yrkesfolk, otillräckliga anslag, överdriven användning av sjukhusvård samt korruption, något som särskilt drabbar låginkomsttagare och människor på landsbygden. Förutom informella betalningar till sjukvårdspersonal ger sig korruptionen till känna inom offentlig upphandling i vårdsektorn, försäkringsbedrägerier och mutor för intyg som ger rätt till förmåner. Som svar på en landsspecifik rekommendation och kopplat till förhandsvillkor ställda inför unionsfinansieringsperioden 2014–2020 vidtog Rumänien vissa politiska åtgärder för att gå från sjukhusvård till öppenvård. Regionala hälso- och sjukvårdsplaner utarbetades för att klargöra behoven av infrastruktur och tjänster, och genomförandet av den nationella hälso- och sjukvårdsstrategin följs upp. Som ett led i den nationella strategin mot korruption 2016–2020 antogs lagstiftning för att omarbeta systemet för rapportering om informella betalningar, och vårdpersonalens löner höjdes. Strategin mot korruption inbegriper omfattande åtgärder på hälso- och sjukvårdsområdet, inklusive främjande av redovisningsskyldighet och insyn i rekryteringen av sjukhusdirektörer. Detta till trots befinner sig närvården, öppenvården och remitteringssystemen i en startfas, informella betalningar är fortfarande vanliga, insyn i sjukhusförvaltningen är ännu inte något man kan garantera och den nationella strategin för en hälsosam arbetskraft väntar på att bli antagen.

               (20)

               Rumäniens kapacitet när det gäller förvaltning och politiskt beslutsfattande har hämmats av otydliga processer och oklart beslutsfattande, tungrodda administrativa förfaranden, liten användning av bra faktaunderlag, svag sektorsövergripande samordning och utbredd korruption. Det har gjorts begränsade framsteg med reformen av den offentliga förvaltningen. De organisatoriska strukturerna förblir instabila, vilket påverkar den offentliga förvaltningens oberoende och effektivitet. Strategier för den offentliga förvaltningen lanserades 2016, men lagstiftningen omfattar ännu inte några av strategiernas främsta mål, särskilt sådant som objektiva kriterier för rekrytering av personal eller bedömning av och belöning för prestationer. För lönenivåerna föreslås viss harmonisering, men det finns ingen tydlig koppling mellan prestation och lön på vare sig central eller lokal nivå. Statliga byrån för tjänstemän behöver fortfarande stärkt kapacitet och auktoritet. Vissa av de öppenhetsåtgärder för beslutsprocessen som vidtogs 2016 är på väg att återkallas. Strategisk planering och konsekvensbedömningar av lagstiftning är inte väl etablerad förvaltningspraxis.

               (21)

               Otillräcklig transportinfrastruktur, både kvantitativt och kvalitativt, har varit en allvarlig flaskhals för Rumäniens ekonomiska utveckling. För att ta itu med de här bristerna och agera enligt en landsspecifik rekommendation antog Rumänien en huvudplan för transporter hösten 2016. För att få fart på investeringarna i vägar styckades styrfunktionen för investeringar i infrastruktur av från myndigheten med ansvar för förvaltningen av infrastrukturen. Ett organ inrättades 2016 med uppgift att reformera järnvägssystemet, och ska ha inlett sin verksamhet i mitten av 2017.

               (22)

               Rumänien är sedan en tid ett av länderna i unionen med högst investeringskvot. Men under 2016 sjönk de offentliga investeringarna, bland annat på grund av att unionsmedlen utnyttjades i liten grad. Hög nyttjandegrad och effektiv användning av unionsmedel är avgörande för att Rumänien ska dra bästa nytta av sin utvecklingspotential, särskilt i sådana nyckelsektorer som transporter och avfall. Kvaliteten på de offentliga investeringarna har bland annat hämmats av ledningsproblem och skiftande fokus. Åtgärder avsedda som svar på en landsspecifik rekommendation lyckades dock dåligt med att stärka projektprioritering och förberedelser i samband med offentliga investeringar. Sedan augusti 2016 har ministerierna varit skyldiga att beakta investeringsprioriteringar när de planerar sina utgifter, men inga andra åtgärder har vidtagits för att stärka finansministeriets roll vid prioritering av investeringar och för att samordna förberedelserna inför offentliga investeringsprojekt bättre mellan ministerierna. Den nationella avfallshanteringsplan och det avfallsförebyggande program som båda planerades till i slutet av 2016 väntar fortfarande på att antas. Planerna behövs också för att förbättra styrningen och tillsynen så att nationella medel och unionsmedel kan tas i anspråk för att uppnå unionens miljönormer.

               (23)

               Effektiv offentlig upphandling är avgörande för att Rumänien ska kunna nå strategiska mål och ta itu med viktiga utmaningar, däribland effektiva offentliga utgifter, modernisering av den offentliga förvaltningen, kamp mot korruption samt främjande av innovation och hållbar tillväxt för alla. Den spelar också en viktig roll i medborgarnas förtroende för myndigheterna och demokratin. Rumänien vidtog nyligen åtgärder för att genomföra strategin och handlingsplanen för offentlig upphandling. Som uppföljning till lagen om offentlig upphandling, som trädde i kraft i maj 2016, antogs genomförandelagstiftning om offentlig upphandling och upphandling i allmännyttiga sektorer i juni 2016 och sekundärrätt om koncessioner i slutet av 2016, och den nationella agendan för offentlig upphandling omfattar avsnitt om att förebygga och motverka korruption. Men flera centrala delar av strategin har skjutits upp, t.ex. stärkt övervakning och andra åtgärder mot korruption, det fullständiga genomförandet av e-upphandling och utbildning av upphandlingstjänstemän.

               (24)

               Över 45 % av befolkningen i Rumänien bor på landsbygden, som ligger långt efter städerna när det gäller sysselsättning, utbildning, tillgång till tjänster och infrastruktur samt materiellt välstånd. Som svar på en landsspecifik rekommendation om att förbättra tillgången till integrerade offentliga tjänster, bygga ut grundläggande infrastruktur och främja ekonomisk diversifiering särskilt på landsbygden, antog Rumänien 2016 ett omfattande åtgärdspaket för landsbygdsutveckling, modernisering av små lantbruk, stöd till andra små eller medelstora företag än jordbruk, investeringar i infrastruktur, även sociala tjänster och utbildning, samt formalisering av anställningsförhållanden. För att lyckas i det längre loppet måste dessa initiativ växa från pilotprojekt till bredare insatser samt effektivt söka och absorbera tillgängliga unionsmedel.

               (25)

               Statsägda företag spelar en viktig roll i ekonomin, särskilt i viktiga infrastruktursektorer. Svagheter i hur de leds kommer till uttryck i lägre lönsamhet än privata företag och inverkar negativt på de offentliga finanserna. Som svar på en landsspecifik rekommendation åstadkom Rumänien en väsentlig förbättring i styrningen av de statsägda företagen. De föreskrifter som kompletterar lagstiftningen om styrningen av de statsägda företagen antogs snabbt hösten 2016. Lagstiftningen följer god internationell sed om öppenhet vid tillsättning av styrelseledamöter och ledning för statsägda företag, och ger finansministeriet särskilda tillsynsbefogenheter. Åtgärder vidtogs vidare för att informera om de nya reglerna bland lokala myndigheter, och budgetinformation om de statsägda företagen offentliggjordes. Förseningar vid tillsättningen av professionella företagsledare föranleder dock tvivel om det fortsatta genomförandet.

               (26)

               Rumäniens konkurrenskraft har lidit av svagheter i icke-kostnadsrelaterad konkurrenskraft och strukturella hinder för vidare utveckling mot en ekonomi med högre förädlingsvärde, och komplicerade administrativa förfaranden bidrar till detta. Som svar på en landsspecifik rekommendation från 2016 antog Rumänien flera lagar för att förenkla de administrativa förfarandena och underlätta kontakterna mellan medborgarna och den offentliga förvaltningen, visserligen begränsat till ett litet antal förfaranden.

               (27)

               Korruptionen lever kvar på alla nivåer och förblir ett hinder mot affärsverksamhet. Rumänien gjorde stora framsteg på många områden med att reformera rättsväsendet och angripa korruptionen på hög nivå. Men viktiga åtgärder återstår för att ta itu med frågorna på dessa områden och göra reformerna långsiktiga och oåterkalleliga. Vissa framsteg gjordes med att utforma ytterligare åtgärder för att förebygga och bekämpa korruption, särskilt vid de lokala myndigheterna, men väsentliga utmaningar återstår i fråga om ett effektivt genomförande av den nationella strategin mot korruption som antogs 2016. Ansträngningar krävs i fråga om att respektera rättsväsendets oberoende i den rumänska offentligheten, slutföra reformerna av civil- och strafflagen och säkerställa att domstolsavgöranden verkställs effektivt. Inom ramen för samarbets- och kontrollmekanismen får Rumänien rekommendationer om reformer av rättsväsendet och kamp mot korruptionen. Dessa områden omfattas därför inte av de landsspecifika rekommendationerna för Rumänien.

               (28)

               Kommissionen har inom ramen för den europeiska planeringsterminen för 2017 gjort en omfattande analys av Rumäniens ekonomiska politik och redogjort för den i 2017 års landsrapport. Den har även bedömt konvergensprogrammet för 2017, det nationella reformprogrammet för 2017 samt uppföljningen av de rekommendationer Rumänien har fått tidigare år. Kommissionen har beaktat inte bara programmens relevans för hållbarheten i finanspolitiken och den socioekonomiska politiken i Rumänien utan också huruvida unionens regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i unionen genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på unionsnivå.

               (29)

               Mot bakgrund av denna bedömning har rådet granskat konvergensprogrammet för 2017, och dess yttrande (7) återspeglas särskilt i rekommendation 1 nedan.

         HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Rumänien att under 2017 och 2018 vidta följande åtgärder:

               1.

               Under 2017, säkerställa efterlevnad av rådets rekommendation av den 16 juni 2017 för korrigering av den betydande avvikelsen från anpassningsbanan för att uppnå det medelfristiga budgetmålet. Under 2018 fortsätta med omfattande finanspolitiska insatser som är förenliga med kraven i den förebyggande delen av stabilitets- och tillväxtpakten. Säkerställa full tillämpning av den finanspolitiska ramen. Stärka skattemoralen och skatteuppbörden. Bekämpa odeklarerat arbete, även genom att se till att integrerade kontroller används systematiskt.

               2.

               Stärka riktade aktiveringsåtgärder och integrerade offentliga tjänster med fokus på grupper som befinner sig längst från arbetsmarknaden. Anta lagstiftning om lika pensionsålder för män och kvinnor. Fastställa en öppen mekanism för minimilönesättning i samråd med arbetsmarknadens parter. Förbättra tillgången till allmän utbildning av god kvalitet, särskilt för romer och barn på landsbygden. I hälso- och sjukvården, gå över till öppenvård och motverka informella betalningar.

               3.

               Anta lagstiftning som säkerställer en professionell och oberoende offentlig förvaltning genom tillämpning av objektiva kriterier. Stärka projektprioriteringen och förberedelserna i samband med offentliga investeringar. Säkerställa fullständigt, rättidigt och hållbart genomförande av den nationella strategin för offentlig upphandling.

      Utfärdad i Bryssel den 11 juli 2017.

            På rådets vägnar

         T. TÕNISTE

            Ordförande

      (1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (EUT L 306, 23.11.2011, s. 25).

      (3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013 av den 17 december 2013 om fastställande av gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden, Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling och Europeiska havs- och fiskerifonden, om fastställande av allmänna bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden och Europeiska havs- och fiskerifonden samt om upphävande av rådets förordning (EG) nr 1083/2006 (EUT L 347, 20.12.2013, s. 320).

      (4)  Det konjunkturrensade saldot exklusive engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder, omräknat av kommissionen enligt den allmänt vedertagna metoden.

      (5)  Rådets rekommendation av den 16 juni 2017 för korrigering av den konstaterade betydande avvikelsen från anpassningsbanan för att uppnå det medelfristiga budgetmålet i Rumänien (EUT C 216, 6.7.2017, s. 1).

      (6)  De offentliga nettoutgifterna består av de totala offentliga utgifterna exklusive ränteutgifter, utgifter för unionsprogram som motsvaras fullt ut av inkomster från unionsmedel och icke-diskretionära förändringar i utgifterna för arbetslöshetsförmåner. Nationella fasta bruttoinvesteringar är utjämnade över fyra år. Diskretionära åtgärder på inkomstsidan eller lagstadgade inkomstökningar är inräknade. Engångsåtgärder på såväl inkomst- som utgiftssidan är avräknade.

      (7)  Enligt artikel 9.2 i förordning (EG) nr 1466/97.


Avis juridique important

|

31998H0477

98/477/EG: Kommissionens rekommendation av den 22 juli 1998 om nödvändiga uppgifter till stöd för ansökningar om utvärderingen av länders epidemiologiska status vad gäller transmissibel spongiform encefalopati [delgivet med nr K(1998) 2268] (Text av betydelse för EES)

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 212 , 30/07/1998 s. 0058 - 0061

KOMMISSIONENS REKOMMENDATION av den 22 juli 1998 om nödvändiga uppgifter till stöd för ansökningar om utvärderingen av länders epidemiologiska status vad gäller transmissibel spongiform encefalopati [delgivet med nr K(1998) 2268] (Text av betydelse för EES) (98/477/EG) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATIONmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 155 i detta, ochav följande skäl:(1) Nya uppgifter som ytterligare stöder hypotesen att exponering för smittämnet av bovin spongiform encefalopati (BSE) hör samman med den nya varianten av Creutzfeldt-Jacobs sjukdom hos människor har offentliggjorts i Förenade kungariket. Rådgivande kommittén för spongiform encefalopati (Spongiform Encephalopathy Advisory Committee) i Förenade kungariket drog den 16 september 1997 slutsatsen att nyare forskning har gett nya övertygande bevis på att det smittämne som orsakar BSE är identiskt med det som orsakar den nya varianten av Creutzfeldt-Jacobs sjukdom hos människor. Den 18 september 1997 fattade den rådgivande kommittén för farliga patogener (Advisory Committee on Dangerous Pathogens) beslut om att BSE-smittämnet nu bör klassificeras som ett smittämne som kan framkalla sjukdom hos människor. Den 26 november 1997 antog kommissionen direktiv 97/65/EG, i vilket BSE och andra smittämnen av transmissibel spongiform encefalopati (TSE) hos djur inordnas i samma riskgrupp som det smittämne som ger Creutzfeldt-Jacobs sjukdom.(2) Rådet uppmanade den 31 mars 1998 kommissionen att, i anslutning till slutsatserna från det möte Internationella byrån för epizootier (OIE) skulle hålla i maj 1998, lämna in ett lämpligt förslag om specificerat riskmaterial. Kommissionen bekräftade åter sin avsikt att utarbeta ett mer omfattande kommissionsförslag på grundval av artikel 100 A, vilket både skulle beröra rådet och Europaparlamentet. I kapitel 3.2.13 i OIE:s allmänna regler rörande BSE finns rekommendationer om att det vid import skall tas hänsyn till den epidemiologiska statusen i ett land eller ett område.(3) Det kan vara så att en riskbedömning som utförs enligt en godkänd vetenskaplig metod visar att det i vissa länder finns en betydligt högre risk för att djur och människor utsätts för transmissibel spongiform encefalopati. En grundlig epidemiologisk utvärdering genomförd med gemensamma parametrar inom ramen för ett gemenskapsförfarande kommer att ge den information som krävs om den epidemiologiska statusen i varje land.(4) I sitt yttrande av den 23 januari 1998 upprättade Vetenskapliga styrkommittén en förteckning över faktorer som påverkar den geografiska risken i ett givet geografiskt område. I sitt yttrande av den 19-20 februari 1998 gav den en fullständig framställning om den epidemiologiska statusen för transmissibel spongiform encefalopati.(5) Förberedandet av en ansökan om erkännande av den epidemiologiska statusen för TSE i ett land underlättas om uppgifterna presenteras i enlighet med ovannämnda vetenskapliga yttrande. Även utvärderingen av ansökningarna kommer att underlättas när sådana uppgifter läggs fram i enlighet med yttrandet.(6) Kommissionen kommer att grunda sin bedömning av ett lands epidemiologiska status på yttrandet från Vetenskapliga styrkommittén. Därför uppmanar kommissionen länderna att inkomma med de underlag som anges i denna rekommendation.HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.1. Medlemsstaterna uppmanas att så snart som möjligt, helst före den 1 oktober 1998, och på minst ett av gemenskapen officiella språk lämna in sina ansökningar om erkännande av deras epidemiologiska status beträffande TSE.2. Medlemsstaterna bör sörja för att de verifikationer som medföljer ansökan förbereds och läggs fram i enlighet med rekommendationerna i bilagan.3. Alla ansökningar skall liksom önskemål om ytterligare upplysningar riktas tillEuropeiska kommissionenGeneraldirektoratet för konsumentpolitik och konsumenthälsaGD XXIV/B1Rue de la Loi/Wetstraat 200B-1049 BrysselTfn: (32-2)295 39 62 Fax: (32-2)299 63 01 e-post: tse-status@dg24.cec.be4. De möjligheter som anges i denna rekommendation skall också vara öppna för tredje land.5. Kommissionen kommer att stå för utvärderingen av materialet och kommer att be Vetenskapliga styrkommittén att avge yttrande om alla ansökningar.På kommissionens vägnarFranz FISCHLERLedamot av kommissionenBILAGA Uppgifter som skall lämnas in till stöd för en ansökan om erkännande av epidemiologisk status Alla uppgifter måste lämnas på årlig basis och helst från 1980 och framåt, men minst från 1988.De stater som lämnar in ansökningar måste anstränga sig till det yttersta för att tillhandahålla uttömmande och konsekvent information. Utelämnade uppgifter eller uppgifter som betraktas som ofullständiga eller otillfredsställande kan komma att ersättas med "i värsta fall"-antaganden för att en riskbedömning skall kunna göras.Följande information måste tillhandahållas: 1. Struktur och dynamik vad gäller populationer av nötkreatur, får och getter a) det absoluta antalet djur per art och ras, vid liv samt som slaktasb) djurens åldersfördelning per art och ras, kön och typc) djurens åldersfördelning per art och ras, kön och typ vid slaktd) djurens geografiska fördelning på art och rase) djurens geografiska fördelning på uppfödningssystem, besättningarnas storlek och produktionssyftenf) system för identifiering av samt kapacitet att spåra djur2. Handel med djur a) import och exportb) handel inom det geografiska områdetc) import av embryon och spermad) användningen av importerade djur, embryon eller importerad spermae) de metoder som slakterierna använder för att identifiera djur och deras ursprung, samt uppgifter från dessa förfaranden3. Foder a) inhemsk produktion av kött- och benmjöl och dess användning per art och uppfödningssystem (särskilt den andel inhemskt producerat kött- och benmjöl som ges till nötkreatur, får och getter)b) importerat kött- och benmjöl, med specificerat ursprungsland och dess användning per art och per uppfödningssystem (särskilt den del kött- och benmjöl som ges till nötkreatur, får och getter)c) exporterat kött- och benmjöl, med specificerat bestämmelseland4. Förbud mot kött- och benmjöl a) fullständig beskrivningb) datum för ikraftträdandec) faktiska siffror beträffande genomförande, övervakning och efterlevnadd) möjligheter till korskontaminering med annat foder5. Förbud mot specificerade bovina slaktbiprodukter (SBO) och specificerat riskmaterial (SRM) a) fullständig beskrivningb) datum för ikraftträdandec) faktiska siffror beträffande genomförande, övervakning och efterlevnad6. Övervakning av TSE, med särskild hänvisning till BSE och skrapie a) förekomst av fall av BSE och skrapie som bekräftats av laboratoriumb) fallens åldersfördelning, geografiska fördelning och ursprungsländerc) förekomst av neurologiska rubbningar hos alla djurarter, där TSE inte kan uteslutas på klinisk grundd) metoder och program för övervakning och registrering av kliniska BSE- och skrapiefall, inklusive utbildning för att öka medvetenheten hos jordbrukare, veterinärer, kontrollorgan och myndighetere) uppmuntran att rapportera fall, ersättnings- och belöningssystemf) metoder för laboratoriebekräftelse och registrering av misstänkta fall av BSE och skrapieg) de stammar av BSE- och skrapiesmittämnen som kan komma i frågah) existerande system eller aktuella planer för målinriktad aktiv övervakning7. Konvertering samt bearbetning av foder a) alla tillämpade system för konvertering samt bearbetning av foderb) typ av registrering av konverterings- och bearbetningsanläggningarc) kvantitativa och kvalitativa parametrar för kött-, benmjöls- och talgproduktionen för varje bearbetningssystemd) geografiska områden där de konverterade materialen har sitt ursprunge) typ av råvaror som användsf) parametrar för separata bearbetningskedjor för material från friska och från misstänkta djurg) transport- och lagringssystem för kött- och benmjöl eller foder innehållande kött- och benmjöl8. Slakt knuten till BSE och skrapie a) slaktkriterierb) datum för införande av slaktsystemet och samtliga påföljande ändringarc) slaktade djur (detaljer enligt specifikationerna i punkt 1)d) storleken på de besättningar som de slaktade djuren tillhörde.


title: Rådets rekommendation av den 12 juli 2016 om Danmarks nationella reformprogram 2016, med avgivande av rådets yttrande om Danmarks konvergensprogram 2016

text:
               18.8.2016

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 299/87

         RÅDETS REKOMMENDATION
   av den 12 juli 2016
   om Danmarks nationella reformprogram 2016, med avgivande av rådets yttrande om Danmarks konvergensprogram 2016
   (2016/C 299/21)
   EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,
   med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 9.2,
   med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,
   med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,
   med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,
   med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,
   med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,
   med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,
   med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och
   av följande skäl:

               (1)

               Den 26 november 2015 antog kommissionen den årliga tillväxtöversikten, som inledde 2016 års europeiska planeringstermin för samordning av den ekonomiska politiken. Prioriteringarna i den årliga tillväxtöversikten godkändes av Europeiska rådet den 17–18 mars 2016. Den 26 november 2015 antog kommissionen på grundval av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 (2) även rapporten om förvarningsmekanismen, där Danmark konstaterades vara en av de medlemsstater som inte skulle bli föremål för en fördjupad granskning.

               (2)

               Landsrapporten för Danmark 2016 offentliggjordes den 26 februari 2016. Den innehöll en bedömning av hur väl Danmark hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som rådet antog den 14 juli 2015 och med sina nationella Europa 2020-mål.

               (3)

               Den 26 april 2016 lade Danmark fram sitt nationella reformprogram för 2016 och sitt konvergensprogram för samma år. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes samband ska kunna tas i beaktande.

               (4)

               Vid programplaneringen för de europeiska struktur- och investeringsfonderna för 2014–2020 har relevanta landsspecifika rekommendationer beaktats. Enligt artikel 23 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013 (3) får kommissionen begära att en medlemsstat ska se över och föreslå ändringar av sin partnerskapsöverenskommelse och av relevanta program när så krävs för att stödja genomförandet av relevanta rekommendationer från rådet. Kommissionen har i riktlinjerna för tillämpning av åtgärder som sammanlänkar effektiva europeiska struktur- och investeringsfonder med sund ekonomisk styrning beskrivit närmare hur den kommer att tillämpa denna bestämmelse.

               (5)

               Danmark omfattas för närvarande av stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del. Enligt konvergensprogrammet för 2016 planerar regeringen en förbättring av budgetsaldot med målet att nå en budget i balans 2020. Det medelfristiga budgetmålet, dvs. ett underskott på 0,5 % av BNP i strukturella termer, väntas nås 2016. Enligt konvergensprogrammet väntas den offentliga skuldkvoten uppgå till 35,1 % av BNP vid 2020. Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för dessa budgetprognoser är realistiskt. På grundval av kommissionens vårprognos 2016 väntas Danmark göra den rekommenderade finanspolitiska korrigeringen 2016 och 2017. Rådet anser, på grundval av sin bedömning av konvergensprogrammet och kommissionens vårprognos 2016, att Danmark kan väntas följa stabilitets- och tillväxtpaktens regler.

               (6)

               En förutsättning för hållbar tillväxt i Danmark är att arbetskraftsutbudet kan garanteras då befolkningen åldras. På senare år har det gjorts en rad omfattande arbetsmarknadsreformer som framför allt ska öka incitamenten att arbeta och effektivisera de aktiva arbetsmarknadsåtgärderna. Dessa reformer kan bidra till att Danmark kan nå sina Europa 2020-mål för sysselsättningen och till att göra den danska välfärdsmodellen mer hållbar. Men det nationella Europa 2020-målet för social inkludering – att minska antalet människor som lever i hushåll med mycket låg arbetsintensitet – är långt ifrån uppnått. Inkludering på arbetsmarknaden och förbättrad anställbarhet i mindre gynnande grupper är fortfarande ett problem. Det gäller särskilt personer med utomeuropeisk bakgrund, även de som har bott i Danmark en lång tid, och ungdomar med låg utbildningsnivå. De åtgärder för integration på arbetsmarknaden som man 2016 enades om i trepartsförhandlingarna kan förbättra läget för nyanlända flyktingar och migranter. Men det bör ändå vidtas fler åtgärder för att effektivare inkludera andra marginaliserade grupper på arbetsmarknaden.

               (7)

               För att behålla den relativt sett höga nivån på den danska välfärden är det nödvändigt att produktiviteten fortsätter att öka. Men produktivitetstillväxten har varit trög de senaste två årtiondena. En av de bidragande faktorerna till detta är bristen på konkurrens i den inhemska tjänstesektorn, särskilt inom detaljhandeln och byggsektorn. Därför måste Danmark satsa mer på att öka produktiviteten i byggsektorn genom att få bort hinder och se till att de tillståndssystem som anses vara nödvändiga också är proportionerliga. Landet måste också lätta på restriktionerna för etableringar inom detaljhandeln, framför allt genom att genomföra regeringens reformplaner.

               (8)

               Den totala investeringsnivån i Danmark har varit låg sedan den ekonomiska krisen då de privata investeringarna föll kraftigt. Detta avspeglas till viss del i improduktivt kapital i företagssektorn och låga bostadsinvesteringar efter att bostadsbubblan sprack. Högre investeringar skulle hjälpa Danmark att stärka den ekonomiska tillväxten och förbättra produktiviteten. Hinder för investeringar har identifierats i tjänstesektorn och inom forskningen. Detaljhandeln och byggsektorn har hinder för inträde som i sin tur påverkar konkurrensen och produktivitetstillväxten. Satsningar på att omvandla universitetens forskningsresultat till företagsinnovationer kan stärkas.

               (9)

               Kommissionen har inom ramen för den europeiska planeringsterminen gjort en omfattande analys av Danmarks ekonomiska politik och redogjort för den i 2016 års landsrapport. Den har bedömt konvergensprogrammet och det nationella reformprogrammet samt uppföljningen av de rekommendationer Danmark har fått tidigare år. Kommissionen har beaktat inte bara programmens relevans för hållbarheten i finanspolitiken och den socioekonomiska politiken i Danmark utan också i vilken mån EU:s regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet av att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i unionen genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på EU-nivå. Rekommendationerna inom ramen för den europeiska planeringsterminen återspeglas i rekommendationerna 1 och 2 nedan.

               (10)

               Mot bakgrund av denna bedömning har rådet granskat Danmarks konvergensprogram, och dess yttrande (4) återspeglas särskilt i rekommendation 1 nedan.

         HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Danmark att 2016 och 2017 vidta följande åtgärder:

               1.

               Respektera det medelfristiga budgetmålet under 2016 och åstadkomma en årlig finanspolitisk korrigering på 0,25 % av BNP på väg mot det medelfristiga budgetmålet 2017.

               2.

               Stärka produktiviteten och den privata sektorns investeringar genom att öka konkurrensen i den inhemska tjänstesektorn, särskilt genom att underlätta tillträdet till marknaden inom detaljhandeln och byggsektorn. Främja samarbetet mellan näringslivet och universiteten.

      Utfärdad i Bryssel den 12 juli 2016.

            På rådets vägnar

         P. KAŽIMÍR

            Ordförande

      (1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (EUT L 306 23.11.2011, s. 25).

      (3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013 av den 17 december 2013 om fastställande av gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden, Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling och Europeiska havs- och fiskerifonden, om fastställande av allmänna bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden och Europeiska havs- och fiskerifonden samt om upphävande av rådets förordning (EG) nr 1083/2006 (EUT L 347, 20.12.2013, s. 320).

      (4)  Enligt artikel 9.2 i förordning (EG) nr 1466/97.


title: Rådets rekommendation av den 4 oktober 2011 om utnämning av en ledamot i Europeiska centralbankens direktion

text:
               11.10.2011

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 265/29

         RÅDETS REKOMMENDATION
   av den 4 oktober 2011
   om utnämning av en ledamot i Europeiska centralbankens direktion
   (2011/669/EU)
   EUROPEISKA UNIONENS RÅD UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 283.2,
   med beaktande av protokollet om stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken, särskilt artikel 11.2.
   HÄRIGENOM REKOMMENDERAS
   att Jörg ASMUSSEN ska utses till ledamot i Europeiska centralbankens direktion för en mandattid på åtta år.

      Utfärdad i Luxemburg den 4 oktober 2011.

            På rådets vägnar

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

            Ordförande


				|

		52013DC0394

			Rekommendation till RÅDETS REKOMMENDATION i syfte att få situationen med ett alltför stort offentligt underskott i Portugal att upphöra /* COM/2013/0394 final - 2013/ () */

			   	Rekommendation till
RÅDETS REKOMMENDATION
i syfte att få situationen med ett alltför
stort offentligt underskott i Portugal att upphöra
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT
DENNA REKOMMENDATION
med beaktande av fördraget om Europeiska
unionens funktionssätt, särskilt artikel 126.7,
med beaktande av Europeiska kommissionens
rekommendation, och
av följande skäl:
(1)       Enligt artikel 126 i
fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (nedan kallat EUF-fördraget)
ska medlemsstaterna undvika alltför stora underskott i sina offentliga
finanser.
(2)       Stabilitets- och
tillväxtpakten grundas på målet om sunda offentliga finanser, som ett sätt att
stärka förutsättningarna för prisstabilitet och stark varaktig tillväxt som kan
bidra till ökad sysselsättning.
(3)       Den 2 december 2009 fastslog
rådet i enlighet med artikel 126.6 i EUF-fördraget att det förelåg ett alltför
stort underskott i Portugal och avgav en rekommendation, i enlighet med artikel
126.7 i EG-fördraget och artikel 3 i rådets förordning (EG) nr 1467/97[1] av den 7 juli 1997 om
påskyndande och förtydligande av tillämpningen av förfarandet vid alltför stora
underskott[2],
för en korrigering av det alltför stora underskottet senast 2013.
(4)       Den 15 juni 2010 drog
kommissionen slutsatsen att Portugal hade vidtagit effektiva åtgärder för att
följa rådets rekommendation av den 2 december 2009 om att få ned det offentliga
underskottet under referensvärdet 3 % av BNP. Den ansåg därför att det
inte krävdes några ytterligare steg i förfarandet vid alltför stora underskott
vid den tidpunkten.
(5)       Den 9 oktober 2012
konstaterade rådet i enlighet med artikel 3.5 i rådets förordning (EG) 1467/97
att effektiva åtgärder hade vidtagits men att oväntade negativa ekonomiska
händelser med stora negativa effekter på de offentliga finanserna hade
inträffat. Till följd av detta antog rådet en reviderad rekommendation enligt
artikel 126.7 i EUF-fördraget och rekommenderade Portugal att korrigera det
alltför stora underskottet senast 2014. För att nedbringa det nominella
underskottet under referensvärdet på 3 % av BNP senast 2014
rekommenderades Portugal att förbättra det strukturella saldot med 2,3 %
av BNP 2012, 1,6 % 2013 och 1,3 % 2014. De nominella underskottsmålen
var 5 % av BNP 2012, 4,5 % 2013 och 2,5 % 2014, i linje med de
begärda förbättringarna av det strukturella saldot i de offentliga finanserna.
(6)       Portugal rekommenderades
också att genomföra de åtgärder som antogs i 2012 års budget och dess
tilläggsbudget i mars samt vidta ytterligare åtgärder motsvarande 0,3 % av
BNP. Portugal rekommenderades att anta varaktiga konsolideringsåtgärder på
minst 3 procent av BNP att tas med i 2013 års budget, anta ytterligare åtgärder
i händelse av överskridanden och fastställa åtgärder på motsvarande 1 ¾ %
av BNP 2014 efter en omfattande översyn av de offentliga utgifterna. Dessutom
bör Portugal genomföra kraven i rådets genomförandebeslut 2011/344/EU av den 17
maj 2011 jämte senare ändringar om beviljande av ekonomiskt bistånd från
unionen till Portugal. Budgetramlagen bör ändras och kompletteras med EU:s
regler för styrning av de offentliga finanserna och Portugal bör fortsätta att
förbättra transparens och kontroll i alla budgetstadier och samtidigt
respektera de finanspolitiska ramarna på medellång sikt.
(7)       Enligt artikel 3.5 i förordning
(EG) nr 1467/97 får rådet, på kommissionens rekommendation, besluta att anta en
ändrad rekommendation enligt artikel 126.7 i EUF-fördraget, om effektiva
åtgärder har vidtagits och oväntade negativa ekonomiska händelser med stora
negativa effekter på de offentliga finanserna inträffar efter det att den
ursprungliga rekommendationen antagits. Förekomsten av negativa ekonomiska
händelser med stora negativa budgeteffekter ska bedömas mot bakgrund av den
ekonomiska prognos som låg till grund för rådets rekommendation.
(8)       I enlighet med artikel 126.7
i EUF-fördraget och artikel 3 i rådets förordning (EG) nr 1467/97 ska rådet
lämna rekommendationer till den berörda medlemsstaten i syfte att få
situationen med ett alltför stort underskott att upphöra inom en viss tid. I
rekommendationen ska den berörda medlemsstaten få högst sex månader på sig att
vidtaga effektiva åtgärder för att korrigera det alltför stora underskottet. I
rekommendationen om att korrigera ett alltför stort underskott ska rådet också
som ett riktmärke begära att årliga budgetmål uppnås som, på grundval av den
prognos som ligger till grund för rekommendationen, är förenliga med en årlig
förbättring av det strukturella saldot på minst 0,5 % av BNP, dvs. det
konjunkturrensade saldot exklusive engångsåtgärder och andra tillfälliga
åtgärder.
(9)       I den prognos som ligger till
grund för den reviderade rekommendationen från oktober 2012 förväntades real
BNP sjunka med 3 % respektive 1% 2012 och 2013. Tillväxtutsikterna har
försämrats markant sedan dess, efter att det sista kvartalet 2012 blev
betydligt sämre än väntat både vad gäller ekonomisk aktivitet och utvecklingen
på arbetsmarknaden, vilket ledde till en minskning av real BNP med 3,2 %
2012. Med hänsyn till de negativa övervältringseffekterna från 2012 och de
försämrade tillväxtutsikterna för Portugals exportmarknader reviderade
kommissionens avdelningar i sin senaste uppdatering av de ekonomiska
prognoserna för Portugal den reala BNP-tillväxten nedåt till -2,3 % för
2013.
(10)     Det offentliga underskottet
2012 nådde 6,4 % av BNP, vilket ligger över målet 5,0 % enligt
förfarandet för alltför stora underskott. Det nominella underskottet påverkades
av ett antal engångstransaktioner som inte var kända vid tiden för
rekommendationen enligt förfarandet vid alltför stora underskott. Detta
omfattar följande åtgärder: ett kapitaltillskott till den statsägda banken CGD
(0,5 % av BNP), omdirigeringen via staten av omvandlingen till aktier av
aktieägarlån från Parpública till SAGESTAMO, två företag utanför den offentliga
sektorn (0,5 % av BNP), och värdeminskningarna i samband med överföringen
av tillgångar från BPN (0,1 % av BNP). Dessutom behandlades försäljningen
av driftskoncessionen för de största flygplatserna i Portugal, på
rekommendation av Eurostat, som indragning av eget kapital, och påverkade
således inte de offentliga finanserna, i motsats till vad regeringen hade
planerat i budgeten (0,7 % av BNP). Om effekten av dessa engångsfaktorer
på det nominella saldot inte beaktas uppgår det offentliga underskottet till
4,7 % av BNP, dvs. under målet.
(11)     En strikt utgiftskontroll
kompenserade för att intäktsutfallet till följd av den makroekonomiska
situationen blev betydligt sämre än väntat under årets sista kvartal.
Besparingar uppnåddes främst när det gäller lönekostnaderna inom den offentliga
sektorn, med en snabbare minskning av antalet offentliganställda än planerat,
mindre insatsförbrukning och frysta budgetanslag för nya investeringsprojekt.
Det regionala och lokala budgetgenomförandet visade sig också bli bättre än
väntat. På det hela taget har Portugal antagit permanenta
konsolideringsåtgärder på inemot 6 % av BNP 2012, mer än de åtgärder som
krävs enligt den reviderade rekommendationen inom ramen för förfarandet. Enligt
prognosen i maj 2013 från kommissionens avdelningar uppgick förbättringen av
det strukturella saldot under 2012 till 2,4 % av BNP jämfört med
2,3 % av BNP som krävs enligt den reviderade rekommendationen. Med hänsyn
till revideringen av den potentiella produktionstillväxten sedan den reviderade
rekommendationen skulle de finanspolitiska insatserna ha varit minst 0,2
procentenheter högre. Dessutom påverkades den beräknade förändringen av det
strukturella saldot av inkomstbortfall jämfört med det scenario som ligger till
grund för rekommendationen enligt förfarandet vid alltför stora underskott vid
tillämpning av normal inkomstelasticitet. Dessa bortfall uppgick till cirka 0,4
procentenheter. Om alla dessa faktorer beaktas uppgick den justerade
förändringen i det strukturella saldot till 3,0 % av BNP, det vill säga
klart över de insatser som krävs enligt den reviderade rekommendationen.
(12)     För 2013 räknar kommissionens
avdelningar i uppdateringen i maj 2013 av de ekonomiska prognoserna för
Portugal med att det offentliga underskottet kommer att uppgå till 5,5 %
av BNP, jämfört med målet på 4,5% av BNP i den reviderade rekommendationen.
Konsolideringen av de offentliga finanserna 2013 måste kompensera för en stor
negativ avvikelse i primärsaldot, vilket avspeglar en mer dämpad arbetsmarknad
och tillväxtutveckling samt den fortsatta omviktningen mot en mer exportdriven
men också mindre skatteintensiv ekonomi jämfört med de beräkningar som ligger
till grund för den reviderade rekommendationen. Dessutom gick
konstitutionsdomstolen i en dom av den 5 april emot olika åtgärder på
motsvarande 0,8 % av BNP i budgeten för 2013 som måste kompenseras. Domen
gällde särskilt nedskärningen av en av de två bonusutbetalningarna till
anställda inom den offentliga sektorn, en minskning med 90% av en av de två
bonusutbetalningarna till pensionstagare och införandet av sociala avgifter på
arbetslöshets- och sjukförmåner.
(13)     I uppdateringen av de
ekonomiska utsikterna för Portugal i maj 2013 från kommissionens avdelningar
förutses strukturella insatser motsvarande 0,6 % av BNP under 2013. Detta
är mindre än de 1,6 % av BNP som rekommenderats av rådet. Om man bortser
från effekten av nedskrivningen av den potentiella produktionstillväxten sedan
den reviderade rekommendationen skulle dock de beräknade strukturella
insatserna under 2013 vara cirka 0,2 procentenheter högre. Dessutom påverkas
också förändringen av det strukturella saldot allvarligt av uteblivna inkomster
(dvs. i förhållande till BNP-utvecklingen med hjälp av normal
inkomstelasticitet) som uppgår till cirka 0,5 procentenheter. Om dessa faktorer
tas med i beräkningen uppgår de strukturella insatserna till sammanlagt 1,3% av
BNP. De justerade finanspolitiska insatserna är därmed något lägre än de
insatser som krävs enligt den reviderade rekommendationen.
(14)     Den finanspolitiska
korrigeringen 2013 bygger på varaktiga konsolideringsåtgärder på netto
3,5 % av BNP, vilket omfattar de åtgärder som ingår i 2013 års budgetlag,
som ska ändras genom en tilläggsbudget i slutet av maj, tidigareläggning av
utgiftsminskande åtgärder som fastställts i samband med den offentliga
utgiftsöversynen liksom andra åtgärder som ska ersätta de finanspolitiska
åtgärder som har konstaterat strida mot författningen. Summan av
konsolideringsåtgärderna är mer omfattande än vad som förutsågs vid tidpunkten
för den reviderade rekommendationen från oktober 2012. Åtgärderna omfattar
bland annat en omstrukturering av den personliga inkomstskatten och en höjning
av punktskatterna och fastighetsskatten. På utgiftssidan omfattar åtgärderna en
betydande minskning av den offentliga sektorns lönekostnader genom
återhållsamhet med nyanställningar och reducerade övertidsersättningar, en mer
effektivt fungerande offentlig förvaltning, lägre offentlig konsumtion,
inklusive besparingar som gäller offentlig-privata partnerskap, ytterligare
rationaliseringsåtgärder inom hälso- och sjukvårdssektorn och i statsägda
företag samt tidigareläggning av intäkter från EU-medel.
(15)     Enligt uppdateringen från
kommissionens avdelningar i maj 2013 av de ekonomiska prognoserna för Portugal
väntas det offentliga underskottet sjunka till 4,0 % av BNP, jämfört med
målet på 2,5 % av BNP i den reviderade rekommendationen från oktober 2012.
Avvikelsen återspeglar de större nominella underskotten under de föregående
åren samt en mer dämpad ekonomisk återhämtning. Den strukturella korrigeringen
under 2014 beräknas uppgå till 1,4 % av BNP, dvs. 0,1 procentenheter över
de insatser som krävs i den reviderade rekommendationen. Utvecklingen av
potentiell produktion mellan de beräkningar som legat till grund för de
reviderade rekommendationerna och den uppdaterade prognosen skulle öka de
beräknade finanspolitiska insatserna med 0,1 procentenheter. Dessutom skulle
insatserna, med justering för oväntade inkomstbortfall, öka till 1,8 % av
BNP. De justerade strukturella insatserna under 2014 skulle således ligga klart
över det som krävs i den reviderade rekommendationen.
(16)     Dessa beräkningar bygger på
diskretionära åtgärder värda minst 2 % av BNP. På utgiftssidan kommer
dessa åtgärder att bygga på resultaten av den översyn av de offentliga
utgifterna som syftar till att effektivisera och modernisera den offentliga
förvaltningen, råda bot på övertalighet inom den offentliga sektorns olika
funktioner och enheter, förbättra pensionssystemets hållbarhet och uppnå
riktade kostnadsbesparingar inom enskilda fackministerier. Under april och
början av maj antog regeringen ett paket med varaktiga utgiftsminskande
åtgärder som ska inbringa sammanlagt 4,7 miljarder euro (2,8 % av BNP)
under perioden 2013–2014. Regeringen har inlett ett brett samråd med
arbetsmarknadens parter och politiska aktörer i syfte att fullt ut införa och
genomföra dessa reformer. På intäktssidan planerar myndigheterna en omfattande
reform av bolagsskatten under 2014. Målet är att främja investeringar och
tillväxt genom att förenkla bolagsskattesystemet. Med tanke på det begränsade
ekonomiska utrymmet bör reformen vara intäktsneutral.
(17)     Den offentliga bruttoskulden
ökade från 108,3 % 2011 till 123,6 % av BNP 2012 och väntas enligt
kommissionens avdelningars senaste uppdatering av de ekonomiska utsikterna för
Portugal nå en topp på cirka 124,2 % 2014. Den kommer således att
överstiga fördragets referensvärde under samtliga år. Förskjutningen uppåt av
prognoserna för 2012 är främst betingad av den statistiska behandlingen av
överföringen av privatiseringsintäkterna från Parpública till staten samt
effekten av den svagare BNP-utvecklingen och de reviderade
underskottsberäkningarna. Regeringen har för avsikt att lägga fram olika
åtgärder för att bromsa ökningen av skuldkvoten, till exempel försäljning av
utländska tillgångar tillhörande en socialförsäkringsfond och slutförande av
privatiseringsinsatserna. Ett primärt överskott, om än litet, väntas redan 2014
till följd av den kraftiga konsolideringen av de offentliga finanserna och den
mer gynnsamma makroekonomiska utvecklingen.
(18)     Viktiga åtgärder har vidtagits
för att förbättra styrningen av de offentliga finanserna i Portugal. Portugal
uppmanades också att fortsätta att förbättra transparens och kontroll i alla
budgetstadier på alla förvaltningsnivåer. I december 2012 ändrades
budgetramlagen och kompletterades med fördragets principer om stabilitet,
samordning och styrning i den ekonomiska och monetära unionen (finanspakten)
och paketet om ekonomisk styrning. Ytterligare en ändring planeras äga rum före
slutet av 2013 för att ytterligare förbättra budgetförfarandena och principerna
om budgetförvaltning, ansvarsskyldighet, öppenhet och förenkling. Dessutom
förelades parlamentet förslag till lagar om regional och lokal finansiering i
slutet av december 2012. Lagarna fastställer förbättrade samordningsmekanismer
mellan de centrala och de lokala och regionala förvaltningarna, ett flerårigt
finanspolitiskt ramverk och striktare regler för de offentliga finanserna samt
tillämpning av principerna i den ändrade budgetramlagen. Portugal har också
ökat ansträngningarna för att begränsa ansvarsförbindelserna genom att ägna sig
åt en långtgående omförhandlingsprocess för offentlig-privata partnerskap med
betydande besparingar planerade redan för 2013, och omstruktureringen av
statsägda företag avancerar i snabb takt. Statsägda företag på sektorsnivå
nådde operativ balans i slutet av 2012 och ytterligare effektivitetsvinster
väntas längre fram. Myndigheterna undersöker olika sätt att hantera de statligt
ägda företagens höga skuldsättning. Dessa reformer visar att det finns ett
betydande åtagande i riktning mot att förbättra de offentliga finansernas
hållbarhet på medellång sikt.
(19)     Enligt den senaste
uppdateringen av de ekonomiska utsikterna från kommissionens avdelningar kommer
Portugal inte att uppnå de nominella finanspolitiska mål som fastställdes i
rådets rekommendation av den 9 oktober 2012. Med hänsyn till förändringarna i
den ekonomiska utvecklingen jämfört med det makroekonomiska scenario som ligger
till grund för den omarbetade rådsrekommendationen förefaller Portugal ha
vidtagit effektiva åtgärder som innebär tillräckliga framsteg mot att korrigera
det alltför stora underskottet under 2012 och 2013, inom de gränser som rådet
angav den 9 oktober 2012. Portugal har framför allt antagit omfattande
konsolideringsåtgärder på nästan 6 % av BNP under 2012 och 3 ½ % av
BNP 2013. De strukturella insatserna under 2012, korrigerade för potentiell
produktionstillväxt och inkomstbortfall, överskred betydligt de insatser som
krävs i den reviderade rekommendationen. Under 2013 väntas de strukturella
insatserna understiga de insatser som krävs, främst på grund av ogynnsam
ekonomisk utveckling och det faktum att författningsdomstolen meddelade sin dom
under löpande budgetår, vilket gjorde det svårt att finna ersättande åtgärder
av samma strukturella kvalitet. Under 2014 väntas de strukturella insatserna
återigen överstiga de insatser som krävs. Mot bakgrund av alla dessa faktorer
och i linje med den flexibilitet som stabilitets- och tillväxtpakten ger
förefaller det lämpligt med ytterligare ett år för att korrigera det alltför
stora underskottet.
(20)     Beviljandet
av ytterligare ett år för att korrigera det alltför stora underskottet skulle
kräva nominella underskottsmål på medellång sikt på 5,5 % av BNP 2013,
4,0 % av BNP 2014 och 2,5 % av BNP 2015, vilket, baserat på den
senaste uppdateringen av de ekonomiska utsikterna för Portugal från kommissionens
avdelningar, ligger i linje med en förbättring av det strukturella saldot med
0,6 % av BNP 2013, 1,4 % av BNP 2014 och 0,5 % av BNP 2015, varav det
sistnämnda motsvarar den minimiförbättring som krävs i artikel 5.1 i rådets
förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997[3].
Parallellt med de regelbundna översynerna av det ekonomiska
anpassningsprogrammet för Portugal såsom definierat i rådets genomförandebeslut
2011/344/EU kommer en kvartalsvis övervakning göras av hur genomförandet av
dess åtaganden inom ramen för förfarandet vid alltför stora underskott
fortskrider.
(21)     Portugal uppfyller villkoren
för en förlängning av tidsfristen för att korrigera det alltför stora
offentliga underskottet, i enlighet med artikel 3.5 i förordning (EG) nr
1467/97 om påskyndande och förtydligande av tillämpningen av förfarandet vid
alltför stora underskott.
HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.
(1)
De portugisiska myndigheterna bör få den rådande
situationen med ett alltför stort underskott att upphöra senast 2015.
(2)
De portugisiska myndigheterna bör minska de
nominella underskottsmålen till 5,5 % av BNP 2013, 4,0 % av BNP 2014
och 2,5 % av BNP 2015, vilket ligger i linje med en förbättring av det
strukturella saldot på 0,6 % av BNP 2013, 1,4 % av BNP 2014 och
0,5 % av BNP 2015, på grundval av uppdateringen i maj 2012 från
kommissionens avdelningar av de ekonomiska utsikterna för Portugal.
(3)
De portugisiska myndigheterna bör genomföra
åtgärder som uppgår till 3 ½ % av BNP för att begränsa underskottet till
5,5 % av BNP år 2013. Dessa omfattar åtgärderna i 2013 års budgetlag och
ytterligare nedskärningar i lönebudgeten, en effektivare fungerande offentlig
förvaltning, minskad offentlig konsumtion och bättre användning av EU-medel.
(4)
De portugisiska myndigheterna bör, med utgångspunkt
i översynen av de offentliga utgifterna, anta varaktiga konsolideringsåtgärder
på minst 2 % av BNP i syfte att uppnå ett nominellt underskott på
4,0 % av BNP 2014. Syftet bör vara att effektivisera och modernisera den
offentliga förvaltningen, råda bot på övertalighet inom den offentliga sektorns
olika funktioner och enheter, förbättra pensionssystemets hållbarhet och uppnå
riktade kostnadsbesparingar inom enskilda fackministerier.
(5)
De portugisiska myndigheterna bör anta nödvändiga
varaktiga konsolideringsåtgärder för 2010 för att uppnå underskottsmålet på
2,5 % av BNP.
(6)
Portugal ska vidta effektiva åtgärder för att
genomföra denna rekommendation senast den 1 oktober 2013 och, i enlighet med
artikel 10.2a i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr.../2013, i
detalj rapportera om den konsolideringsstrategi som planeras för att målen ska
kunna nås.
Portugal bör också upprätthålla takten i arbetet
med att reformera den offentliga finansiella styrningen genom att se över
budgetramlagen i slutet av 2013 för att ytterligare förbättra
budgetförfarandena och principerna för budgetförvaltning, ansvarsskyldighet,
öppenhet och förenkling samt fortsätta sina insatser för att begränsa de
ansvarsförbindelser som härrör från statligt ägda företag och offentlig-privata
partnerskap.
Utfärdad i Bryssel den
                                                                       På
rådets vägnar
                                                                       Ordförande
[1]               EGT L 209, 2.8.1997, s. 6.
[2]               Alla handlingar som rör förfarandet vid alltför stora
underskott beträffande Portugal finns på följande webbplats:
http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/countries/portugal_en.htm
[3]               EGT L 209, 2.8.1997, s. 5.


title: Kommissionens rekommendation av den 28 april 2010 om initiativet för gemensam programplanering för forskning jordbruk, livsmedelstrygghet och klimatförändringar

text:
               4.5.2010

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 111/27

         KOMMISSIONENS REKOMMENDATION
   av den 28 april 2010
   om initiativet för gemensam programplanering för forskning ”jordbruk, livsmedelstrygghet och klimatförändringar”
   (2010/253/EU)
   EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 181, och
   av följande skäl:

               (1)

               Jordbruks- och skogsbrukssektorerna är mycket utsatta för klimatförändringar eftersom de är direkt beroende av klimatförhållandena. Samtidigt utgör utsläppen från jordbruket inom unionen 14 procent av de globala utsläppen av växthusgaser.

               (2)

               Klimatförändringarna är en av de största utmaningarna som jordbruket står inför när det gäller att förse världens befolkning, som beräknas uppgå till 9 miljarder år 2050, med livsmedel.

               (3)

               Den globala efterfrågan på livsmedel förväntas ha ökat med 50 procent år 2030 och dubblerats år 2050, samtidigt som efterfrågan på biomassa som inte används som livsmedel beräknas öka kraftigt.

               (4)

               Jordbruk och skogsbruk måste tillgodose en kraftigt ökande efterfrågan på biomassa som inte används som livsmedel på grund av begränsande åtgärder i andra sektorer och behovet av att övergå till en koldioxidsnål ekonomi.

               (5)

               De globala lagren av vissa baslivsmedel har minskat och pristoppar (såsom under 2008) kan komma att bli vanligare om den ökade efterfrågan inte kan tillgodoses av tillgången.

               (6)

               Klimatförändringar kan påverka skördeutfall, boskapsskötsel och produktionens placering, vilket kan få stora konsekvenser för jordbrukens inkomster, markanvändningen och landsbygdsekonomierna i vissa delar av unionen.

               (7)

               Jordbrukssektorn i tropiska/subtropiska länder, framför allt i Afrika söder om Sahara, är mycket sårbar för klimatförändringar och en större livsmedelskris i dessa områden skulle även påverka Europa.

               (8)

               Det krävs samlade åtgärder för att förhindra att dessa risker leder till oåterkallelig skada och för att möjliggöra en hållbar livsmedelsförsörjning under förändrade klimatförhållanden.

               (9)

               Detta initiativ för gemensam programplanering har även betydelse för den gemensamma jordbrukspolitikens utveckling.

               (10)

               Vid sitt möte den 3 december 2009 slog rådet (konkurrenskraft) fast att jordbruk, livsmedelstrygghet och klimatförändringar utgör ett område där gemensam programplanering skulle leda till ett stort mervärde jämfört med de nuvarande fragmenterade forskningsinsatserna i medlemsstaterna. I sina slutsatser framhöll rådet därför att ett initiativ för gemensam programplanering måste lanseras och uppmanade kommissionen att bidra till upprättandet av ett sådant. Rådet bekräftade även att gemensam programplanering är en process som sker under medlemsstaternas ledning och där kommissionen fungerar som stöd.

               (11)

               Gemensam programplanering inom forskningen om jordbruk, livsmedelstrygghet och klimatförändringar skulle göra det möjligt att samla kompetens, kunskaper och resurser och främja forskningen om livsmedelstrygghet och det hot som klimatförändringar, global befolkningsökning och efterfrågan på livsmedel och andra produkter än livsmedel utgör.

               (12)

               För att uppnå de mål som fastställs i denna rekommendation bör medlemsstaterna tillsammans med kommissionen undersöka vilka kommissionsinitiativ som kan hjälpa dem att utveckla och genomföra den strategiska forskningsagendan. Medlemsstaterna bör även tillsammans med ständiga kommittén för jordbruksforskning se till att gemensamma programplaneringsinsatser samordnas i en mer omfattande forskningsagenda för jordbruk.

               (13)

               För att kommissionen ska kunna rapportera till Europaparlamentet och rådet bör medlemsstaterna regelbundet rapportera till kommissionen om hur initiativet utvecklas.

         HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.

               1.

               Medlemsstaterna uppmanas att utforma en gemensam vision av hur samarbete och samordning inom forskningen på unionsnivå kan hantera livsmedelstrygghet och det hot som klimatförändringar, global befolkningsökning och efterfrågan på livsmedel och andra produkter än livsmedel innebär.

               2.

               Medlemsstaterna uppmanas att utarbeta en gemensam strategisk forskningsagenda i vilken behov och mål på medellång till lång sikt fastställs när det gäller livsmedelstrygghet genom anpassning till och begränsning av klimatförändringarnas inverkan på jordbruket. Den strategiska forskningsagendan bör innehålla en genomförandeplan med prioriteringar och tidslinjer samt en beskrivning av de insatser, instrument och resurser som krävs för att genomföra den.

               3.

               Medlemsstaterna uppmanas att vidta följande åtgärder som en del av den strategiska forskningsagendan och genomförandeplanen:

                           a)

                           Insamling och utbyte av information om relevanta nationella program och forskningsinsatser.

                           b)

                           Fastställande av gemensamma framtidsstudier och utvärdering av teknik för att se till att plötsliga och nya hot ständigt övervakas och regelbundet rapporteras.

                           c)

                           Utbyte av information, resurser, bästa praxis, metoder och riktlinjer.

                           d)

                           Fastställande av områden eller forskning som skulle gynnas av samordning, gemensamma ansökningsomgångar eller av en sammanslagning av resurser.

                           e)

                           Fastställande av förfaranden för forskning som ska utföras gemensamt på de områden som anges i led d.

                           f)

                           I lämpliga fall delning av befintlig forskningsinfrastruktur eller utveckling av nya resurser.

                           g)

                           Export och spridning av kunskap, innovation och tvärvetenskapliga strategier till andra delar av Europa och världen och säkerställande av effektiv användning av forskningsresultat för att förbättra konkurrenskraften och beslutsfattandet i Europa.

                           h)

                           Främjande av ett bättre samarbete mellan den offentliga och den privata sektorn samt öppen innovation mellan olika verksamhetssektorer.

                           i)

                           Beaktande av de förändrade behoven hos konsumenter och unionens livsmedelsindustri vid fastställande av mål för relaterade program.

               4.

               Medlemsstaterna uppmanas att inrätta en gemensam ledningsstruktur på området jordbruk, livsmedelstrygghet och klimatförändringar som ska fastställa gemensamma villkor, regler och förfaranden för samarbete och samordning och övervaka genomförandet av den strategiska forskningsagendan.

               5.

               Medlemsstaterna uppmanas att gemensamt genomföra den strategiska forskningsagendan, bl.a. genom nationella forskningsprogram eller andra nationella forskningsaktiviteter.

               6.

               Medlemsstaterna uppmanas att tillsammans med kommissionen undersöka eventuella kommissionsinitiativ som kan hjälpa dem att utveckla och genomföra den strategiska forskningsagendan och samordna de gemensamma programmen med andra unionsinitiativ på området.

               7.

               Medlemsstaterna uppmanas att tillsammans med kommissionen undersöka möjliga former av engagemang från jordbrukssamhället och andra berörda parter i tillämpningen av resultatet och ta ställning till hur initiativet för gemensam programplanering på bästa sätt kan integreras i utvecklingen av den gemensamma jordbrukspolitiken.

               8.

               Medlemsstaterna uppmanas att tillsammans med kommissionen använda alla relevanta innovationspolitiska instrument för att främja omvandling av forskningsresultat till produkter och tjänster, och att framför allt göra alla former av innovation tillgängliga för små och medelstora företag, däribland jordbrukare.

               9.

               Medlemsstaterna uppmanas att tillsammans med kommissionen undersöka möjliga former av samråd och samarbete med lämpliga organ eller grupper på internationell nivå i denna fråga.

               10.

               Medlemsstaterna uppmanas att tillsammans med ständiga kommittén för jordbruksforskning se till att gemensamma programplaneringsinsatser samordnas med den mer omfattande forskningsagendan för jordbruk.

               11.

               Medlemsstaterna uppmanas att regelbundet rapportera till kommissionen om hur initiativet för gemensam programplanering utvecklas.

      Utfärdad i Bryssel den 28 april 2010.

            På kommissionens vägnar

         Máire GEOGHEGAN-QUINN

            Ledamot av kommissionen


Avis juridique important

|

31999H0028

1999/28/EG: Kommissionens rekommendation av den 14 december 1998 om bättre tillståndsförfaranden för transeuropeiska energinät [delgivet med nr K(1998) 4063] (Text av betydelse för EES)

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 008 , 14/01/1999 s. 0027 - 0028

KOMMISSIONENS REKOMMENDATION av den 14 december 1998 om bättre tillståndsförfaranden för transeuropeiska energinät [delgivet med nr K(1998) 4063] (Text av betydelse för EES) (1999/28/EG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATIONmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av rådets beslut 96/391/EG av den 28 mars 1996 om fastställandet av en serie åtgärder för att skapa en gynnsammare situation för utbyggnad av transeuropeiska nät inom energisektorn (1), särskilt artikel 2 i detta, ochav följande skäl:(1) I artikel 2.1 i beslut 96/391/EG föreskrivs att gemenskapen skall främja samarbete mellan medlemsstaterna genom samråd i syfte att underlätta tillämpningen av tillståndsförfarandena för projekt rörande transeuropeiska energinät så att handläggningstiderna kan förkortas.(2) I Europaparlamentets och rådets beslut nr 1254/96/EG av den 5 juni 1996 om en serie riktlinjer för transeuropeiska nät inom energisektorn (2), ändrat genom beslut 1047/97/EG (3), anges projekt som är av gemensamt intresse. Att på ett sådant sätt välja ut projekt påverkar inte förfarandet för bedömning av projektens inverkan på miljön.(3) Genomförandet av en del av dessa projekt hämmas fortfarande på grund av svårigheter orsakade av myndigheternas hantering, i första hand genom de långa väntetiderna på byggnadslov.(4) När det gäller anläggning av kraft- och gasledningar och av terminaler för gaslagring och flytande naturgas hyser de som berörs oro över de väntetider som beror på att tillståndsförfarandena tar lång tid, är komplicerade och varierar inom Europeiska gemenskapen.(5) Väntetiderna kan bero på bristande öppenhet och insyn i tillståndsförfarandena. Genom att inrätta tydliga och förutsebara förfaranden skulle man i stor utsträckning få bukt med detta genom att det blir klart angivet av vilka myndigheter besluten fattas.(6) Att tillståndsförfarandena är komplicerade är en annan orsak till väntetiderna. Genom att ta ett mer samlat grepp på tillståndsgivningen, skulle man komma långt när det gäller att minska komplexiteten.(7) Det är möjligt att förbättra förfarandet för tillståndsgivning genom att det i ett tidigt skede genomförs samråd och samarbete mellan de behöriga myndigheterna och genom att dessa, där så är möjligt, parallellt genomför bedömningsförfarandet, som utgör en del av de administrativa förfarandena för tillståndsgivning, var och en med den dokumentation som är relevant för respektive uppgift.(8) Väntetider, som beror på att allmänheten och andra berörda parter har dålig förståelse för behovet av energiprojekt, skulle kunna minskas genom brett upplagd information, där även det gemensamma intresset betonas.(9) Vid genomförandet av åtgärderna för bättre tillståndsförfaranden för de transeuropeiska energinäten, framför allt när det gäller gränsöverskridande projekt, bör det i erforderlig omfattning genomföras samarbete mellan medlemsstaterna, utan att det påverkar varken subsidiaritetsprincipen eller principerna för eller genomförandet av gemenskapens eller medlemsstaternas bestämmelser om miljön och den inre marknaden för gas och el.(10) Enligt rådets direktiv 85/337/EEG (4), ändrat genom direktiv 97/11/EG (5), skall huvudprinciperna för bedömningen av projekts inverkan på miljön harmoniseras och i direktivet fastställs att det är nödvändigt att införa bestämmelser för att förtydliga, komplettera och förbättra reglerna för bedömningsförfarandet samt att det är önskvärt att stärka bestämmelserna för bedömningen av projekts inverkan på miljön över landsgränserna.(11) De åtgärder som är upptagna i denna rekommendation är förenliga med det kommittéyttrande som avses i artikel 4 i beslut 96/391/EG.HÄRIGENOM REKOMMENDERAS MEDLEMSSTATERNAa) att bedriva fortsatt samarbete med varandra och, i tillämpliga fall, med tredje land i syfte att underlätta tillämpningen av tillståndsförfarandena för gränsöverskridande projekt inom de transeuropeiska energinäten.b) att, där så är lämpligt och i så stor utsträckning som möjligt med användning av ett gemensamt och samordnat tillvägagångssätt, vidta följande åtgärder för att förbättra tillståndsförfarandena för gränsöverskridande projekt inom det transeuropeiska energinätet:1) Öka öppenheten och insynen i tillståndssystemen genom att göra förfarandena tydliga och förutsebara, och om möjligt förenkla och rationalisera dessa och genom att tydligt ange vilka myndigheter som fattar besluten.2) Åstadkomma närmare samordning mellan de olika tillståndsförfarandena, i vilka lämpliga tidsfrister anges där så krävs, samt nationella kontaktpunkter.3) Förbättra kommunikationer och klargöra behovet av projekt av gemensamt intresse. Tillhandahålla all relevant information i ett tidigt skede i planeringsfasen och beslutsprocessen.4) Kräva av dem som lämnar förslag till projekt att de på ett integrerat sätt lägger fram dokumentation både angående behovet av projektet och konsekvenserna för miljön vid genomförandet av de olika alternativen, för att offentliga undersökningar skall kunna genomföras.c) att, i samarbete med kommissionen, genomföra en återkommande uppföljning av tillämpningen av denna rekommendation.Denna rekommendation riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdad i Bryssel den 14 december 1998.På kommissionens vägnarChristos PAPOUTSISLedamot av kommissionen(1) EGT L 161, 29.6.1996, s. 154.(2) EGT L 161, 29.6.1996, s. 147.(3) EGT L 152, 11.6.1997, s. 12.(4) EGT L 175, 5.7.1985, s. 40.(5) EGT L 73, 14.3.1997, s. 5.