title: Rådets rekommendation av den 8 juli 2014 om Nederländernas nationella reformprogram 2014, med avgivande av rådets yttrande om Nederländernas stabilitetsprogram för 2014

text:
               29.7.2014

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 247/88

         RÅDETS REKOMMENDATION
   av den 8 juli 2014
   om Nederländernas nationella reformprogram 2014, med avgivande av rådets yttrande om Nederländernas stabilitetsprogram för 2014
   2014/C 247/17
   EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,
   med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 5.2,
   med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (2), särskilt artikel 6.1,
   med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,
   med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,
   med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,
   med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,
   med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,
   med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,
   med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och
   av följande skäl:

               (1)

               Den 26 mars 2010 antog Europeiska rådet kommissionens förslag till en ny strategi för tillväxt och sysselsättning, Europa 2020, som bygger på en ökad samordning av den ekonomiska politiken med inriktning på ett antal nyckelområden där åtgärder behövs för att stärka förutsättningarna för hållbar tillväxt och konkurrenskraft i Europa.

               (2)

               Den 13 juli 2010 antog rådet, på grundval av kommissionens förslag, en rekommendation om de allmänna riktlinjerna för medlemsstaternas och unionens ekonomiska politik (2010–2014) och den 21 oktober 2010 ett beslut om riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik (3), vilka tillsammans utgör de integrerade riktlinjerna. Medlemsstaterna uppmanades att beakta de integrerade riktlinjerna i sin nationella ekonomiska politik och sysselsättningspolitik.

               (3)

               Den 29 juni 2012 beslutade medlemsstaternas stats- och regeringschefer om en tillväxt- och sysselsättningspakt, som ger ett enhetligt ramverk för insatser på nationell nivå, EU-nivå och euroområdesnivå med hjälp av alla tänkbara medel, instrument och politiska åtgärder. De beslutade om insatser som ska utföras på medlemsstatsnivå och förband sig särskilt att uppnå målen i Europa 2020-strategin och genomföra de landsspecifika rekommendationerna.

               (4)

               Den 9 juli 2013 antog rådet en rekommendation (4) om Nederländernas nationella reformprogram för 2013 och avgav ett yttrande om Nederländernas uppdaterade stabilitetsprogram för 2012–2017. Den 15 november 2013, i linje med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 473/2013 (5), lade kommissionen fram sitt yttrande om Nederländernas utkast till budgetplan för 2014.

               (5)

               Den 13 november 2013 antog kommissionen den årliga tillväxtöversikten, som markerar inledningen av 2014 års europeiska planeringstermin för samordning av den ekonomiska politiken. Den 13 november 2013 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även rapporten om varningsmekanismen, i vilken Nederländerna angavs som en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning.

               (6)

               Den 20 december 2013 godkände Europeiska rådet prioriteringarna för att säkerställa finansiell stabilitet, finanspolitisk konsolidering och tillväxtfrämjande åtgärder. Europeiska rådet betonade behovet av att eftersträva differentierad och tillväxtfrämjande konsolidering av de offentliga finanserna, återställa normala lånevillkor i ekonomin, främja tillväxt och konkurrenskraft, bekämpa arbetslöshet och krisens sociala följdverkningar samt modernisera den offentliga förvaltningen.

               (7)

               Den 5 mars 2014 offentliggjorde kommissionen resultaten av sin fördjupade granskning av Nederländerna i enlighet med artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011. Av analysen drog kommissionen slutsatsen att Nederländerna fortfarande har makroekonomiska obalanser som kräver övervakning och politiska åtgärder. Det är särskilt viktigt att man uppmärksammar den makroekonomiska utvecklingen när det gäller den privata sektorns skuldsättning och den pågående skuldneddragningen, i kombination med de återstående ineffektiva inslagen på bostadsmarknaden. Även om riskerna med det stora överskottet i bytesbalansen inte kan jämföras med riskerna med stora underskott, och överskottet delvis är kopplat till behovet av att minska skuldsättningen, kommer kommissionen att följa utvecklingen av Nederländernas bytesbalans i samband med den europeiska planeringsterminen.

               (8)

               Den 29 april 2014 lade Nederländerna fram sitt nationella reformprogram för 2014 och den 30 april 2014 sitt stabilitetsprogram för 2014. I syfte att beakta deras inbördes samband har de båda programmen bedömts samtidigt.

               (9)

               Syftet med den finanspolitiska strategin i stabilitetsprogrammet för 2014 är att säkerställa att korrigeringen av det alltför stora underskottet 2013 är hållbar och att budgeten ligger nära det medelfristiga budgetmålet senast 2015. Det medelfristiga målet om ett strukturellt underskott på högst 0,5 % av BNP återspeglar kraven i stabilitets- och tillväxtpakten. Ytterligare genomgripande finanspolitiska åtgärder genomfördes, men det (omräknade) strukturella saldot 2014 förväntas vara oförändrat jämfört med 2013. Avvikelsen från den nödvändiga minimianpassningen på 0,5 % av BNP kommer därför att vara betydande. År 2015 förväntas det (omräknade) strukturella saldot förbättras med 0,3 procentenheter av BNP. Utgifterna förväntas öka i en takt som är förenlig med utgiftsriktmärket både 2014 och 2015. Enligt en övergripande bedömning av Nederländernas finanspolitiska strategi är anpassningen till det medelfristiga målet delvis i linje med kraven i stabilitets- och tillväxtpakten. Enligt stabilitetsprogrammet stabiliseras den offentliga bruttoskulden 2015 för att därefter minska. Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för beräkningarna av de offentliga finanserna i stabilitetsprogrammet är rimligt och utarbetades av det nederländska finanspolitiska rådet (Centraal Planbureau) som är ett oberoende organ. De risker som är förknippade med de finanspolitiska målen är omfattande men på det hela taget balanserade. Enligt kommissionens avdelningars vårprognos 2014 kommer det strukturella saldot att stabiliseras 2014 och förbättras med 0,5 % av BNP 2015. Enligt kommissionens prognos kommer Nederländerna att efterleva utgiftsriktmärket 2014 men däremot inte 2015. I syfte att främja Nederländernas tillväxtpotential är det av största vikt att den konsolidering som krävs genomförs så att tillväxtfrämjande utgifter skyddas, såsom innovation och forskning, inbegripet grundforskning, utbildning och yrkesutbildning. På grundval av sin bedömning av stabilitetsprogrammet och kommissionens prognos anser rådet, i enlighet med rådets förordning (EG) nr 1466/97, att Nederländerna på ett varaktigt sätt fått ner sitt offentliga underskott under 3 % av BNP 2013, men riskerar att avsevärt avvika från kraven i den preventiva aspekten från och med 2014.

               (10)

               Bostadsmarknaden är en stor utmaning. Stelhet och snedvridande incitament har byggts upp över årtionden och präglar nu bostadsfinansieringen och sparmönstren inom sektorn. Hushållens tendens att öka på sina bostadslån i takt med stigande fastighetsvärden speglar i stort de skatteincitament som länge givits, särskilt att räntan på bostadslån är helt avdragsgill. Sedan april 2012 har en rad åtgärder vidtagits för att i någon mån ändra på incitamenten. En del av åtgärderna går ut på att anpassa skattebestämmelserna för bostadsfinansiering. Den stegvisa övergången till begränsad avdragsrätt för bostadslåneräntor och ökningen av incitamenten att amortera lånen är berättigade, men utfasningen är för långsam för att i nämnvärd utsträckning påverka amorteringsbeteendet. Den belåningsgrad på 100 % som enligt planerna ska nås 2018 är fortfarande hög. Hyresmarknaden är kraftigt reglerad och kringskärs av en mycket stor sektor för subventionerat boende med långa väntelistor. Införandet nyligen av mer inkomstbaserade hyresskillnader inom det subventionerade boendet är ett steg i rätt riktning, men effekterna är begränsade. Företag som tillhandahåller subventionerade bostäder får fortfarande bygga bostäder där månadshyran ligger över hyrestaket för dessa bostäder. I 2013 års rekommendationer uppmanades Nederländerna att rikta in sig på de hushåll som mest är i behov av ett subventionerat boende, men denna omsvängning är ett pågående arbete. Även om de föreslagna åtgärderna går åt rätt håll går reformerna i allmänhet sakta när det gäller att ta itu med grundläggande problem, och de måste därför skyndas på, när ekonomin så tillåter. Samtidigt måste man se till att subventionerat boende förblir tillgängligt för mindre gynnade personer som inte kan hitta bostad på marknadsvillkor, till exempel i områden med hög efterfrågan på bostäder.

               (11)

               Pensionssystemets långsiktiga hållbarhet har förbättrats till följd av den stegvisa höjningen av den lagstadgade pensionsåldern från 65 år 2012 till 67 år 2023. Nederländerna har inlett omfattande reformer av de stats- och privatfinansierade pensionssystemen och långtidsvården. Dessa reformer kompletteras av reformer som uppmuntrar äldre arbetstagare att arbeta längre och som ökar rörligheten på arbetsmarknaden. Vid reformerna av långtidsvården sköts ansvaret över på kommunerna. De totala utgifterna minskade och målet är att åstadkomma effektivitetsvinster. Delar av dessa omfattande reformer har ännu inte antagits. Bland de problem som fortfarande återstår märks avsaknaden av en lämplig fördelning av kostnader och risker inom och mellan generationer. Dessutom måste kvaliteten på och tillgängligheten till långtidsvård övervakas. De offentliga finanserna skulle därför vara hållbarare om planerna för en reform av långtidsvården genomfördes så att de snabbt ökande kostnaderna för den åldrande befolkningen kunde begränsas. Samtidigt bör kvaliteten på och tillgängligheten till långtidsvård bevaras på tillräcklig nivå.

               (12)

               De reformer av arbetsmarknaden som Nederländerna föreslagit syftar till att öka deltagandet på arbetsmarknaden och främja rörlighet. Lagen om deltagande (participatiewet) syftar till att främja deltagandet på arbetsmarknaden. Reformerna har emellertid ännu inte införts i lagstiftningen. Det krävs dessutom ytterligare insatser för att undanröja skattemässiga hinder för arbete, öka anställbarheten för arbetstagare i arbetsmarknadens utkant, inbegripet kvinnor, personer med invandrarbakgrund, personer med funktionsnedsättning och äldre. Nederländerna har anmält reformer av arbetslöshetsförmånssystemet och landets relativt stränga anställningsskyddslagstiftning, inklusive skatteincitament för att öka deltagandet. Men även om åtgärderna går åt rätt håll kan de bedömas i sin helhet först när de har genomförts. Med snabbare insatser för att få bort hindren för den person som inte tjänar huvudinkomsten i hushållet att öka sin arbetstid skulle man ytterligare kunna lindra framtida arbetskraftsbrist. Om man slutligen i större utsträckning utnyttjade den flexibilitet som finns inom den institutionella ramen för att få till stånd mer differentierade löneökningar kunde man stödja hushållens totala inkomster och sålunda den inhemska efterfrågan utan att skada konkurrenskraften.

               (13)

               Kommissionen har inom den europeiska planeringsterminen genomfört en omfattande analys av Nederländernas ekonomiska politik. Den har bedömt det nationella reformprogrammet och stabilitetsprogrammet. Kommissionen har beaktat inte bara programmens relevans för hållbarheten i finanspolitiken och den socioekonomiska politiken i Nederländerna utan även i vilken utsträckning EU:s regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i unionen genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på EU-nivå. Kommissionens rekommendationer inom ramen för den europeiska planeringsterminen återspeglas i rekommendationerna 1–4 nedan.

               (14)

               Mot bakgrund av denna bedömning har rådet granskat Nederländernas stabilitetsprogram och dess yttrande (6) återspeglas särskilt i rekommendation 1 nedan.

               (15)

               Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och denna bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet och stabilitetsprogrammet. Dess rekommendationer enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 återspeglas i rekommendationerna 2 och 4 nedan.

               (16)

               Kommissionen har också inom den europeiska planeringsterminen analyserat den ekonomiska politiken i euroområdet som helhet. Mot denna bakgrund har rådet utfärdat specifika rekommendationer som riktar sig till de medlemsstater som har euron som valuta (7). I egenskap av ett land som har euron som valuta bör Nederländerna också se till att de rekommendationerna genomförs fullständigt och i tid.

         HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Nederländerna att under perioden 2014–2015 vidta följande åtgärder:

               1.

               Efter korrigeringen av det alltför stora underskottet, stärka de finanspolitiska åtgärderna 2014 i ljuset av den framväxande klyftan på 0,5 % av BNP på grundval av kommissionens avdelningars vårprognos 2014, som pekar på risken för en betydande avvikelse jämfört med kraven i stabilitets- och tillväxtpaktens preventiva aspekt. Avsevärt stärka den finanspolitiska strategin 2015 för att säkerställa att det medelfristiga målet nås och upprätthålls. Säkerställa att skuldkriteriet uppfylls så att den offentliga skuldkvoten stadigt minskar. Skydda utgifterna på områden som direkt inverkar på tillväxten, som utbildning, innovation och forskning.

               2.

               När de ekonomiska förhållandena så tillåter, öka insatserna för att reformera bostadsmarknaden genom att skynda på minskningen av möjligheterna till skatteavdrag för bostadslåneräntor, genom att införa en mer marknadsinriktad prissättningsmekanism på hyresmarknaden och anpassa hyrorna till hushållens inkomster inom sektorn för subventionerat boende. Övervaka effekterna av reformerna av det subventionerade boendet vad gäller tillgängligheten och överkomligheten för hushåll med låga inkomster. Fortsätta insatserna för att fokusera politiken för subventionerat boende på de mest behövande hushållen.

               3.

               Genomföra reformer av den andra pensionspelaren och säkerställa en lämplig kostnads- och riskfördelning inom och mellan generationerna. Komplettera den stegvisa höjningen av den lagstadgade pensionsåldern med åtgärder för att öka anställbarheten av äldre arbetstagare. Genomföra den planerade reformen av långtidsvård för att garantera hållbarhet och säkerställa rättvis tillgång och tjänster av hög kvalitet och övervaka effekterna.

               4.

               Vidta ytterligare åtgärder för att förbättra deltagandet på arbetsmarknaden, särskilt bland människor i arbetsmarknadens utkant, och för att minska skattehindren för arbete. Genomföra reformer av lagstiftningen om anställningsskydd och arbetslöshetsförmånerna och ytterligare luckra upp den bristande flexibiliteten på arbetsmarknaden. Godkänna, i samråd med arbetsmarknadens parter och i enlighet med nationell praxis, mer differentierade löneökningar genom att till fullo utnyttja den institutionella ramen.

      Utfärdad i Bryssel den 8 juli 2014.

            På rådets vägnar

         P.C. PADOAN

            Ordförande

      (1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  EUT L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Upprätthålls för 2014 genom rådets beslut 2014/322/EU av den 6 maj 2014 om riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik för 2014 (EUT L 165, 4.6.2014, s. 49).

      (4)  EUT C 217, 30.7.2013, s. 89.

      (5)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 473/2013 av den 21 maj 2013 om gemensamma bestämmelser för övervakning och bedömning av utkast till budgetplaner och säkerställande av korrigering av alltför stora underskott i medlemsstater i euroområdet (EUT L 140, 27.5.2013, s. 11).

      (6)  Enligt artikel 5.2 i förordning (EG) nr 1466/97.

      (7)  Se sidan 141 i detta nummer av EUT.


title: Rådets rekommendation av den 11 juli 2017 om Slovakiens nationella reformprogram 2017 med avgivande av rådets yttrande om Slovakiens stabilitetsprogram 2017

text:
               9.8.2017

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 261/110

         RÅDETS REKOMMENDATION
   av den 11 juli 2017
   om Slovakiens nationella reformprogram 2017 med avgivande av rådets yttrande om Slovakiens stabilitetsprogram 2017
   (2017/C 261/24)
   EUROPEISKA UNIONENS RÅD UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,
   med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 5.2,
   med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,
   med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,
   med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,
   med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,
   med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,
   med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,
   med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och
   av följande skäl:

               (1)

               Den 16 november 2016 antog kommissionen den årliga tillväxtöversikten, som inledde 2017 års europeiska planeringstermin för samordning av den ekonomiska politiken. Prioriteringarna i den årliga tillväxtöversikten godkändes av Europeiska rådet den 9–10 mars 2017. Den 16 november 2016 antog kommissionen på grundval av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 (2) rapporten om förvarningsmekanismen, där Slovakien konstaterades vara en av de medlemsstater som inte skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen även en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken för euroområdet, vilken godkändes av Europeiska rådet den 9–10 mars 2017. Den 21 mars 2017 antog rådet en rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet (nedan kallad rekommendationen för euroområdet) (3).

               (2)

               Med tanke på att ekonomierna i den ekonomiska och monetära unionen är tätt sammanvävda bör Slovakien, i egenskap av stat som har euron som valuta, se till att rekommendationen för euroområdet, såsom den återspeglas i rekommendationerna 1 och 2 nedan, genomförs fullständigt och i tid.

               (3)

               Landsrapporten 2017 för Slovakien offentliggjordes den 22 februari 2017. Den innehöll en bedömning av hur väl Slovakien hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som rådet antog den 12 juli 2016, med uppföljningen av tidigare års landsspecifika rekommendationer och med sina nationella Europa 2020-mål.

               (4)

               Den 26 april 2017 lade Slovakien fram sitt nationella reformprogram för 2017 och sitt stabilitetsprogram för samma år. De båda programmen har bedömts samtidigt så att deras inbördes samband har kunnat beaktas.

               (5)

               Vid programplaneringen för de europeiska struktur- och investeringsfonderna (nedan kallade ESI-fonderna) för 2014–2020 har relevanta landsspecifika rekommendationer beaktats. Såsom anges i artikel 23 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013 (4) får kommissionen begära att en medlemsstat ser över och föreslår ändringar av sin partnerskapsöverenskommelse och av relevanta program när så krävs för att stödja genomförandet av relevanta rekommendationer från rådet. Kommissionen har i riktlinjerna för tillämpningen av åtgärder som sammanlänkar effektiva ESI-fonder med sund ekonomisk styrning beskrivit närmare hur den kommer att tillämpa den bestämmelsen.

               (6)

               Slovakien omfattas för närvarande av stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del. Enligt stabilitetsprogrammet för 2017 planerar regeringen en förbättring av det samlade underskottet till 1,3 % av BNP under 2017 och därefter successivt till 0 % av BNP under 2019 och 2020. Det medelfristiga budgetmålet, dvs. ett strukturellt underskott på 0,5 % av BNP, beräknas vara uppnått 2018. Enligt 2017 års stabilitetsprogram förväntas den offentliga skuldkvoten sjunka gradvis till 46 % av BNP 2020. Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för dess budgetprognoserna är realistiskt.

               (7)

               Den 12 juli 2016 rekommenderade rådet Slovakien att åstadkomma en årlig finanspolitisk korrigering på 0,5 % av BNP på väg mot det medelfristiga budgetmålet 2017. Enligt kommissionens vårprognos 2017 finns det en risk för en viss avvikelse från den rekommendationen 2017.

               (8)

               Mot bakgrund av den finanspolitiska situationen förväntas Slovakien under 2018 ytterligare anpassa sitt medelfristiga budgetmål på ett strukturellt underskott på 0,5 % av BNP. Enligt den överenskomna anpassningsmatrisen i enlighet med stabilitets- och tillväxtpakten innebär denna anpassning att de primära offentliga nettoutgifternas nominella tillväxttakt (5) får vara högst 2,9 %. Det skulle motsvara en strukturell anpassning på 0,5 % av BNP. Om politiken förblir oförändrad finns det risk för en betydande avvikelse från det kravet under den sammantagna perioden 2017–2018. Rådet anser överlag att Slovakien måste vara redo att vidta ytterligare åtgärder för att uppfylla kraven 2017, och att ytterligare åtgärder kommer att krävas under 2018 för att följa stabilitets- och tillväxtpaktens regler. I enlighet med förordning (EG) nr 1466/97 bör bedömningen av budgetplanerna och utfallet emellertid ta hänsyn till medlemsstatens budgetbalans med beaktande av konjunktursvängningarna. I det meddelande från kommissionen om den europeiska planeringsterminen 2017 som åtföljde de landsspecifika rekommendationerna erinrade man om att bedömningen av 2018 års utkast till budgetplan och påföljande bedömning av 2018 års utfall av budgeten kommer att behöva ta vederbörlig hänsyn till målsättningen att nå en finanspolitisk inriktning som bidrar både till att stärka den pågående återhämtningen och säkerställa hållbarheten i Slovakiens offentliga finanser. I detta avseende noterar rådet att kommissionen avser att göra en samlad bedömning i enlighet med förordning (EG) nr 1466/97, i synnerhet mot bakgrund av Slovakiens konjunkturläge.

               (9)

               Slovakiens offentliga finanser står fortfarande inför risker på lång sikt. Hälso- och sjukvårdsutgifterna fortsätter att utgöra en risk för de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet, eftersom det fortfarande är en utmaning att öka den slovakiska hälso- och sjukvårdens kostnadseffektivitet. Vissa åtgärder har vidtagits för att rationalisera sjukhusvården och få ned kostnaderna, men några konkreta resultat är ännu inte märkbara. Under utgiftsöversynen för 2016 har besparingsmöjligheter framkommit. Icke desto mindre har praktiska framsteg med en heltäckande vård- och vårdutgiftsreform hittills dragit ut på tiden, i det att införandet av systemet med diagnosrelaterade grupper för betalningar och systemen för e-hälsa gått långsamt framåt. Samtidigt spås underskottet i det allmänna pensionssystemet fördubblas på lång sikt, och pensionsåldern i Slovakien är en av de lägsta i unionen. De senaste justeringarna av pensionssystemet har i stor utsträckning varit begränsade och kortsiktiga.

               (10)

               Skatteundandragande och skatteflykt har minskat, och insatser görs för att öka skattebetalningsviljan. Förbättringar av skatteuppbörden har avsevärt minskat vad som tidigare var ett stort momsgap. Att minska momsbedrägerierna förefaller också ha haft en positiv inverkan på uppbörden av bolagsskatt. Finansförvaltningen koncentrerar sig på att förbättra efterlevnaden av momsreglerna, särskilt genom revisioner. Samtidigt övervägs annan verksamhet än revision för att stärka den frivilliga efterlevnaden av skattereglerna.

               (11)

               Trots att den robusta ekonomiska återhämtningen och det starka sysselsättningsskapandet har lett till förbättringar på arbetsmarknaden är långtidsarbetslösheten fortfarande ett problem. Långtidsarbetslösheten är fortfarande en av de högsta i unionen. Det är framför allt marginaliserade romer, lågkvalificerad arbetskraft och ungdomar som berörs av långtidsarbetslösheten. Dessutom kvarstår regionala skillnader – arbetslösheten är fortfarande dubbelt så hög i östra Slovakien som i Bratislava. Vuxnas deltagande i livslångt lärande och vuxenutbildning är fortfarande lågt. Trots insatser för att uppmuntra låginkomsttagare att arbeta och en pågående reform av de offentliga arbetsförmedlingarna, är det fortfarande svårt att erbjuda individanpassat stöd till långtidsarbetslösa och utsatta grupper, bland annat på grund av ett stort antal ärenden. Den slovakiska handlingsplan för integrering av långtidsarbetslösa, som till stor del finansieras av Europeiska socialfonden, syftar till att råda bot på detta genom ett helhetsgrepp för individanpassade tjänster. Detta kommer att uppnås genom specialiserad rådgivning, ett nytt profileringssystem, samarbete med privata arbetsförmedlingar samt målinriktade utbildningsprogram som utformats av arbetsgivarna med utgångspunkt i de regionala arbetsmarknadernas behov. Romerna är mycket underrepresenterade på den slovakiska arbetsmarknaden, ett faktum som förändras mycket långsamt. Låg utbildningsnivå och kompetensnivå samt diskriminering är faktorer som bidrar till ett lågt deltagande på arbetsmarknaden. Den låga sysselsättningsgraden för kvinnor i barnafödande ålder återspeglar den långa föräldraledigheten (upp till tre år) som sällan utnyttjas av män, bristen på barntillsyn, särskilt för barn under tre år, samt de begränsade möjligheterna att arbeta med flexibla arbetstider.

               (12)

               Utbildningssystemet är inte tillräckligt inriktat på att öka Slovakiens ekonomiska potential. Utbildningsresultaten och nivån på de grundläggande färdigheterna är otillfredsställande med internationella mått mätt, och har dessutom försämrats under perioden 2012–2015. Vidare kvarstår stora regionala skillnader. De dåliga resultaten har främst att göra med en kraftig inverkan av de studerandes socioekonomiska och etniska bakgrund, men även rättvisa, tillgång och inkludering samt läraryrkets förhållandevis låga attraktivitet. Trots att lärarnas löner 2016 höjdes i två omgångar (med 4 % i januari och med 6 % i september) och att ytterligare höjningar är planerade för 2017–2020, är icke konkurrenskraftiga löner och begränsad fortbildning för lärare några av de faktorer som gör att yrket fortfarande till stor del inte är attraktivt, särskilt för potentiella unga lärare och för dem som är bosatta i de mer utvecklade regionerna i landet. Nyligen antagen lagstiftning mot diskriminering, som rör den marginaliserade romska folkgruppen, har ännu inte genomförts fullt ut och lett till förbättringar och ökat deras deltagande i inkluderande normal utbildning, särskilt i fråga om utbildning och omsorg under den tidiga barndomen samt förskolan.

               (13)

               Slovakiens offentliga förvaltning håller på att moderniseras, men korruptionen är fortfarande en utmaning. Den upplevda korruptionen är fortfarande hög och utgör ett allvarligt hinder för näringslivet. Mekanismerna för kontroll och genomdrivande av reglerna mot korruption är dock fortfarande otillräckliga, och politiska initiativ i fråga om avslöjare och brevlådeföretag är kanske inte tillräckliga för att lösa problemet. Dessutom kan praxis i offentlig upphandling förbättras i många avseenden. Utbildning håller på att tas fram för att personalen ska kunna sköta upphandlingen effektivare. Emellertid utgör intressekonflikter, skräddarsydda specifikationer och ett alltför stort fokus på det lägsta priset som tilldelningskriterium fortfarande problem och leder till begränsad kvalitetsbaserad konkurrens. Det uppges ständigt att svagheterna i den offentliga upphandlingen leder till att offentliga medel används ineffektivt.

               (14)

               Ofta ändrad lagstiftning gör det svårt och dyrt för företagen att följa lagstiftningen, och lagar, regleringar och insolvensförfaranden ses ofta som otillräckligt företagsvänliga. En ministerieövergripande arbetsgrupp för att företagande, under ledning av statssekreteraren i näringsministeriet, inrättades nyligen och förväntas senast i juni 2017 lägga fram förslag på åtgärder för ett bättre företagsklimat. Höga regelhinder kvarstår inom den slovakiska sektorn för företagstjänster. Särskilda riktlinjer för de enskilda yrkena för att hantera denna fråga utfärdades i januari 2017 i ett meddelande från kommissionen med rekommenderade reformer av regleringen av kvalificerade tjänster, som en del i paketet för att motverka hinder på tjänstemarknaderna.

               (15)

               Att förbättra rättsväsendets effektivitet och oberoende fortsätter att vara en utmaning för Slovakien, även om ansträngningar görs för att åtgärda bristerna. Farhågor för rättsväsendets effektivitet och oberoende kvarstår dock. Dessutom är den offentliga förvaltningen fortfarande ineffektiv och splittrad och har inte tillräcklig kapacitet. Den nya strategin för personalförvaltning från oktober 2015 och den nyligen antagna lagen om offentlig förvaltning är positiva steg framåt. Ett nytt, politiskt oberoende ämbetsmannaråd kommer att övervaka tillämpningen av principerna i lagen om offentlig förvaltning och de etiska reglerna för offentliganställda. De komplexa och svåröverskådliga reglerna försvårar förbindelserna mellan parterna på energimarknaden. Den senaste tidens ändringar av fastställandet av distributionstariffer tyder på fortsatt politiskt och kommersiellt inflytande. Energiprismyndighetens oberoende förväntas minska till följd av ny lagstiftning som ger regeringen ensamrätt att utse myndighetens ordförande och ger närings- och miljöministerierna rätt att gripa in i prissättningen.

               (16)

               Kommissionen har inom ramen för 2017 års europeiska planeringstermin gjort en omfattande analys av Slovakiens ekonomiska politik och offentliggjort den i 2017 års landsrapport. Kommissionen har också bedömt 2017 års stabilitetsprogram, 2017 års nationella reformprogram samt uppföljningen av de rekommendationer som Slovakien har fått tidigare år. Kommissionen har beaktat inte bara programmens relevans för hållbarheten i finanspolitiken och den socioekonomiska politiken i Slovakien, utan även huruvida unionens regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet att stärka unionens övergripande ekonomiska styrning genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på unionsnivå.

               (17)

               Mot bakgrund av denna bedömning har rådet granskat 2017 års stabilitetsprogram och dess yttrande (6) återspeglas särskilt i rekommendation 1.

         HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Slovakien att under 2017 och 2018 vidta följande åtgärder:

               1.

               Göra väsentliga finanspolitiska insatser under 2018 som är förenliga med kraven i den förebyggande delen av stabilitets- och tillväxtpakten, med beaktande av behovet av att förstärka den pågående återhämtningen och säkerställa hållbarheten i Slovakiens offentliga finanser. Förbättra hälso- och sjukvårdens kostnadseffektivitet, bland annat genom att genomföra projektet om valuta för pengarna.

               2.

               Förbättra aktiveringsåtgärderna för missgynnade grupper, bland annat genom att genomföra handlingsplanen för långtidsarbetslösa och genom att tillhandahålla individanpassade tjänster och riktad utbildning. Öka möjligheterna till sysselsättning för kvinnor, särskilt genom att bygga ut barnomsorg av god kvalitet till överkomliga priser. Höja utbildningens kvalitet och öka romernas deltagande i inkluderande normal utbildning.

               3.

               Förbättra konkurrensen och insynen i offentlig upphandling och intensifiera kampen mot korruption genom effektivare tillämpning av befintlig lagstiftning. Anta och genomföra en heltäckande plan för hur de administrativa och rättsliga hinder som företag ställs inför ska minskas. Förbättra rättsväsendets effektivitet, bland annat genom att minska tidsåtgången för civil- och handelsrättsliga mål.

      Utfärdad i Bryssel den 11 juli 2017.

            På rådets vägnar

         T. TÖNISTE

            Ordförande

      (1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (EGT L 306, 23.11.2011, s. 25).

      (3)  EUT C 92, 24.3.2017, s. 1.

      (4)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013 av den 17 december 2013 om fastställande av gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden, Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling och Europeiska havs- och fiskerifonden, om fastställande av allmänna bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden och Europeiska havs- och fiskerifonden samt om upphävande av rådets förordning (EG) nr 1083/2006 (EUT L 347, 20.12.2013, s. 320).

      (5)  De offentliga nettoutgifterna består av de totala offentliga utgifterna exklusive ränteutgifter, utgifter för unionsprogram som motsvaras fullt ut av inkomster från unionsmedel och icke-diskretionära förändringar i utgifterna för arbetslöshetsförmåner. Nationellt finansierade fasta bruttoinvesteringar fördelas över fyra år. Diskretionära åtgärder på inkomstsidan eller lagstadgade inkomstökningar är inräknade. Engångsåtgärder på såväl inkomst- som utgiftssidan är avräknade.

      (6)  Enligt artikel 5.2 i förordning (EG) nr 1466/97.


title: Rådets rekommendation av den 21 juni 2013 i syfte att få situationen med ett alltför stort offentligt underskott i Spanien att upphöra

text:
               26.6.2013

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 180/4

         RÅDETS REKOMMENDATION
   av den 21 juni 2013
   i syfte att få situationen med ett alltför stort offentligt underskott i Spanien att upphöra
   2013/C 180/02
   EUROPEISKA UNIONENS RÅD UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 126.7,
   med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation, och
   av följande skäl:

               (1)

               Enligt artikel 126 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) ska medlemsstaterna undvika alltför stora underskott i sina offentliga finanser.

               (2)

               Stabilitets- och tillväxtpakten grundas på målet om sunda offentliga finanser, som ett sätt att stärka förutsättningarna för prisstabilitet och stark varaktig tillväxt som kan bidra till ökad sysselsättning.

               (3)

               Den 27 april 2009 fastslog rådet i enlighet med artikel 104.6 i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen (EG-fördraget) att det förelåg ett alltför stort underskott i Spanien. Det rekommenderade att det alltför stora underskottet skulle korrigeras senast 2012 (1) (nedan kallad rådets rekommendation av den 27 april 2009), i enlighеt med artikel 104.7 i EG-fördraget och artikel 3 i rådets förordning (EG) nr 1467/97 av den 7 juli 1997 om påskyndande och förtydligande av tillämpningen av förfarandet vid alltför stora underskott (2).

               (4)

               Den 2 december 2009 fastslog rådet i enlighet med artikel 3.5 i förordning (EG) nr 1467/97 (nedan kallad rådets rekommendation av den 2 december 2009) att effektiva åtgärder hade vidtagits av Spanien och att oväntade negativa ekonomiska händelser med stora negativa effekter för de offentliga finanserna hade inträffat efter antagandet av rådets rekommendation av den 27 april 2009. I synnerhet de mycket försämrade tillväxtutsikterna till följd av den globala ekonomi- och finanskrisen hade stora negativa effekter på de offentliga finanserna. Därför antog rådet en reviderad rekommendation enligt artikel 126.7 i EUF-fördraget om att det alltför stora underskottet skulle korrigeras på ett trovärdigt och varaktigt sätt senast 2013 genom åtgärder på medellång sikt.

               (5)

               Den 15 juni 2010 drog kommissionen slutsatsen att Spanien hade vidtagit effektiva åtgärder för att följa rådets rekommendation av den 2 december 2009 om att få ner det offentliga underskottet under referensvärdet på 3 % av BNP. Den ansåg därför att det inte krävdes några ytterligare steg i förfarandet vid alltför stora underskott.

               (6)

               Den 10 juli 2012 fastställde rådet i enlighet med artikel 3.5 i rådets förordning (EG) nr 1467/97 att effektiva åtgärder vidtagits, men att det hade inträffat oväntade negativa ekonomiska händelser med stora negativa effekter för de offentliga finanserna efter antagandet av den reviderade rekommendationen 2009. I synnerhet fick de försämrade tillväxtutsikterna och övergången till en mindre skatteintensiv tillväxt stora negativa finanspolitiska följder. Därför antog rådet en reviderad rekommendation enligt artikel 126.7 i EUF-fördraget (nedan kallad rådets rekommendation av den 10 juli 2012) och rekommenderade Spanien att korrigera det alltför stora underskottet senast 2014. För att få ner det nominella underskottet under referensvärdet på 3 % av BNP senast 2014 rekommenderades Spanien att förbättra det strukturella saldot med 2,7 % av BNP under 2012, 2,5 % under 2013 och 1,9 % under 2014, baserat på kommissionens uppdaterade vårprognos 2012. De nominella underskottsmålen fastställdes till 6,3 % av BNP för 2012, 4,5 % för 2013 och 2,8 % för 2014. Spanien rekommenderades också att genomföra åtgärderna i 2012 års budget och i de autonoma regionernas omfördelningsplaner och senast i slutet av juli 2012 anta den aviserade fleråriga budgetplanen för 2013–2014, inbegripet en finanspolitisk strategi på medellång sikt, som i detalj skulle innehålla de strukturåtgärder som krävs för att korrigera det alltför stora underskottet senast 2014.

               (7)

               Den 14 november 2012 drog kommissionen på grundval av kommissionens höstprognos 2012 slutsatsen att Spanien hade vidtagit effektiva åtgärder för att följa rådets reviderade rekommendation av den 10 juli 2012 och att det inte krävdes några ytterligare steg i förfarandet vid alltför stora underskott.

               (8)

               Enligt artikel 3.5 i förordning (EG) nr 1467/97 får rådet på kommissionens rekommendation anta en reviderad rekommendation enligt artikel 126.7 i EUF-fördraget, om effektiva åtgärder har vidtagits och oväntade negativa ekonomiska händelser med stora negativa effekter på de offentliga finanserna inträffar efter det att den ursprungliga rekommendationen har antagits. Enligt artikel 3.5 i den förordningen ska sådana ekonomiska händelser bedömas mot bakgrund av den ekonomiska prognos som låg till grund för rådets rekommendation.

               (9)

               I enlighet med artikel 126.7 i EUF-fördraget och artikel 3 i förordning (EG) nr 1467/97 ska rådet lämna rekommendationer till den berörda medlemsstaten i syfte att få situationen med ett alltför stort underskott att upphöra inom en viss tid. I rekommendationen ska den berörda medlemsstaten få högst sex månader på sig att vidta effektiva åtgärder för att korrigera det alltför stora underskottet. I rekommendationen om att korrigera ett alltför stort underskott ska rådet också som ett riktmärke begära att årliga budgetmål uppnås som, på grundval av den prognos som ligger till grund för rekommendationen, är förenliga med en årlig förbättring av det strukturella saldot på minst 0,5 % av BNP, det vill säga det konjunkturrensade saldot exklusive engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder. I enlighet med artiklarna 9.1 och 17.2 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 473/2013 av den 21 maj 2013 om gemensamma bestämmelser för övervakning och bedömning av utkast till budgetplaner och säkerställande av korrigering av alltför stora underskott i medlemsstater i euroområdet (3) ska Spanien lägga fram ett program för ekonomiskt partnerskap.

               (10)

               Efter en kortvarig återhämtning 2011 befinner sig ekonomin åter i recession, med negativ real BNP-tillväxt varje kvartal sedan det tredje kvartalet 2011. På årsbasis föll BNP med 1,4 % under 2012. Enligt kommissionens vårprognos 2013 kommer recessionen att fortsätta under 2013, då den positiva nettoexporten inte klarar av att uppväga den ständigt sjunkande inhemska efterfrågan. Det väntas en stabilisering av produktionen mot slutet av 2013. Enligt prognoserna krymper real BNP med 1,5 % under 2013 för att börja växa igen med 0,9 % under 2014 (med antagande om oförändrad politik). Vid tidpunkten för rådets senaste rekommendation beräknades real BNP krympa med 1,9 % och 0,3 % under 2012 respektive 2013, och växa med 1,1 % under 2014. Att tillväxten för 2012 inte blev så låg som man förutspådde berodde främst på en något mer motståndskraftig inhemsk efterfrågan, möjligen på grund av den likviditet som kom från återbetalningsprogrammet av de kommersiella skulder som regionerna och de lokala myndigheterna samlat på sig före den 1 januari 2012 (27,4 miljarder EUR eller 2,6 % av BNP). Vad gäller 2013 och 2014, kommer real BNP enligt kommissionens vårprognos för 2013 att krympa mer under 2013 följt av en modest återhämtning 2014. Under båda åren kommer den inhemska efterfrågan att falla häftigt och sysselsättningen minska långsamt. De försämrade makroekonomiska utsikterna är delvis kopplade till ytterligare konsolideringsåtgärder i budgetplanen för 2013–2014 och att man har beaktat budgeten för 2013.

               (11)

               Enligt kommissionens vårprognos 2013 uppgick den offentliga sektorns underskott till 10,6 % av BNP för 2012, jämfört med det mål på 6,3 % av BNP som satts upp av regeringen och inom förfarandet vid alltför stora underskott, och ett underskott på 9,4 % av BNP för 2011. Med en justering för kapitaltransfereringar till banker (som behandlas som engångstransaktioner) uppgick underskotten till 7,0 % respektive 9,0 % av BNP för 2012 och 2011. Minskningen av det nominella saldot motsvarar en förbättring av primärsaldot på 2,4 procentenheter (exklusive kapitaltransfereringar till banker), mot bakgrund av en krympande ekonomi och en tillväxt som ger lägre skatteintäkter. Kommissionens vårprognos 2013 pekar på en förbättring av det strukturella underskottet med 1,8 procentenheter 2012, jämfört med en rekommenderad förbättring på 2,7 procentenheter. Den potentiella tillväxten har alltså skrivits ner något sedan rådets senaste rekommendation, men den förväntade finanspolitiska insatsen är densamma. Den beräknade förändringen av det strukturella saldot påverkades mycket av det oväntade intäktsbortfallet, som uppgick till cirka 1,0 procentenhet. Om de här effekterna beaktas, skulle den justerade finanspolitiska insatsen öka till 2,9 procentenheter, vilket är mer än den rekommenderade insatsen enligt rådets rekommendation av den 10 juli 2012. Förutom rekapitaliseringsåtgärderna är avvikelserna i budgeten för 2012 kopplade till en kombination av lägre intäkter än väntat (med beaktande av effekten av diskretionära åtgärder och baseffekten) och högre insatsförbrukning och sociala transfereringar. En tillväxt som genererade lägre skatteintäkter och en mer markant försämring på arbetsmarknaden innebar stora intäktsbortfall, i synnerhet i form av direkta och indirekta skatter, och högre sociala utgifter. Spanien beslutade om ansenliga konsolideringsåtgärder under 2012, motsvarande cirka 4 % av BNP, inklusive cirka 1,5 % av BNP på intäktssidan och 2,5 % av BNP på utgiftssidan. Dessa åtgärder kompenserade delvis för en underliggande försämring i det strukturella saldot på grund av ökande räntebetalningar och högre sociala transfereringar.

               (12)

               Enligt kommissionens vårprognos 2013 kommer 2013 års offentliga underskott att sjunka till 6,5 % av BNP, jämfört med målet på 4,5 % av BNP enligt förfarandet vid alltför stora underskott. Primärsaldot väntas förbättras med 4,5 procentenheter (0,9 procentenheter efter avdrag för kapitaltransfereringar till banker). Efter rådets senaste rekommendation lade den spanska regeringen i augusti 2012 fram en flerårig budgetplan för 2013–2014, där man beskrev vissa inslag i konsolideringsstrategin på medellång sikt. Totalt sett väntas de diskretionära åtgärdernas budgeteffekter under 2013 bli cirka 1 % av BNP på utgiftssidan och cirka 1,5 % av BNP på intäktssidan. Den väntade budgetavvikelsen på runt 2 % av BNP jämfört med målet enligt förfarandet vid alltför stora underskott kan delvis förklaras med det försämrade utgångsläget. Men huvudfaktorn bakom avvikelsen är den ogynnsamma tillväxtsammansättningen, där den privata konsumtionen sjönk mer och arbetsmarknadsläget blev värre än vad som förutsågs i rådets rekommendation av den 10 juli 2012. Kommissionens vårprognos 2013 pekar på en förbättring av det strukturella underskottet med 1,1 procentenheter för 2013, jämfört med en rekommenderad förbättring på 2,5 procentenheter. Med korrigering för ändringen av den beräknade potentiella tillväxten och större intäktsbortfall än väntat, förbättras den beräknade finanspolitiska insatsen med 1,4 procentenheter, vilket ger en justerad finanspolitisk insats på 2,5 % av BNP, i linje med den rekommenderade insatsen i rådets rekommendation av den 10 juli 2012. I sitt stabilitetsprogram för 2013 aviserade den spanska regeringen ett mål för det offentliga underskottet på 6,3 % av BNP för 2013, som ska få draghjälp av ytterligare konsolideringsåtgärder på runt 3 miljarder EUR (0,3 % av BNP) som ska antas och genomföras i år.

               (13)

               Enligt kommissionens vårprognos 2013 väntas det nominella underskottet för 2014 öka till 7,0 % av BNP jämfört med målet för förfarandet vid alltför stora underskott på 2,8 % av BNP. Det primära underskottet väntas öka med 0,4 % av BNP. Förutom baseffekten speglar den väntade avvikelsen främst att de tillfälliga åtgärder som vidtagits under tidigare år upphör och att de planerade konsolideringsåtgärderna för 2014 inte hade beskrivits tillräckligt i den fleråriga budgetplanen från augusti 2012 för att kunna inkluderas i kommissionens prognos. Dessutom kommer den ekonomiska tillväxten att fortsätta generera låga skatteintäkter, då sociala avgifter och indirekta skatter inte ökar i samma takt som nominella BNP. Räntebetalningarna skulle också fortsätta att öka på grund av en större skuld. Enligt kommissionens vårprognos 2013 väntas det strukturella underskottet öka med 1,1 procentenheter, jämfört med en rekommenderad förbättring på 1,9 % av BNP. Med justering för förändringen i den förväntade potentiella tillväxten och oväntade intäktsbortfall, ökar gapet med ytterligare 0,2 procentenheter.

               (14)

               När det gäller den finanspolitiska styrningen har stora framsteg gjorts i fråga om rapporteringen av budgetgenomförandet på lägre förvaltningsnivåer. Men reglerna i lagen om budgetstabilitet om tidig varning och korrigerande mekanismer för att begränsa budgetavvikelser har inte varit helt effektiva och insynen i genomförandet kan förbättras. Trots framstegen i budgetrapporteringen på regional nivå skulle ökad insyn i de offentliga finanserna kräva en fullständigare, enhetligare och snabbare rapportering, också om budgetplaner, på grundval av konsoliderade offentliga räkenskaper i enlighet med Europeiska nationalräkenskapssystemet. Ett finanspolitiskt råd, som är institutionellt och ekonomiskt oberoende, har ännu inte inrättats.

               (15)

               Den offentliga sektorns bruttoskuld steg till cirka 84 % av BNP under 2012, jämfört med 80,9 % av BNP som förutspåddes i kommissionens uppdaterade vårprognos 2012. Ökningen i skuldkvoten berodde på ett högre underskott än väntat, lägre nominell BNP-tillväxt, kostnaden för bankrekapitaliseringarna och återbetalningen av den offentliga förvaltningens utestående skulder. Enligt kommissionens vårprognos 2013 väntas skuldkvoten öka ytterligare och överstiga 95 % för 2014, med ett antagande om oförändrad politik, varför fördragets referensvärde kommer att överskridas alla år.

               (16)

               Den 10 april 2013 drog kommissionen i sin fördjupade granskning av Spanien för 2013 enligt förfarandet vid makroekonomiska obalanser (4) slutsatsen att Spanien har alltför stora makroekonomiska obalanser. Korrigeringen av dessa obalanser, som byggdes upp under rekordåren, och i synnerhet absorberingen av den mycket stora privata och externa skuldsättningen, har stora negativa effekter på den ekonomiska tillväxten, den finansiella stabiliteten och de offentliga finanserna. En varaktig korrigering av det alltför stora underskottet på medellång sikt kräver parallella framsteg med korrigeringen av de makroekonomiska obalanserna, med stöd av strukturreformer för att få fart på tillväxt och sysselsättning och för att minska de strukturella stelheter som hämmar anpassningen av ekonomin.

               (17)

               Enligt kommissionens vårprognos för 2013 kommer Spanien inte att nå de nominella finanspolitiska mål som fastställs i rådets rekommendation av den 10 juli 2012. Spanien genomförde dock strukturåtgärder under 2012 och 2013 som, med beaktande av den oväntat negativa ekonomiska utvecklingen jämfört med tidpunkten då rådets rekommendation utfärdades, är i linje med rådets rekommendation av den 10 juli 2012. Den oväntat negativa ekonomiska utvecklingen har haft stora negativa effekter för de offentliga finanserna. Framför allt har de stora intäktsbortfallen med koppling till den pågående omläggningen av ekonomin mot en mindre skatteintensiv tillväxt och tillhörande negativa effekter på intäktselasticiteterna lett till en betydande försämring av budgetläget. Recessionen har dessutom påverkat sysselsättningen negativt och arbetslösheten har stigit kraftigt. Mot bakgrund av de här faktorerna verkar det motiverat att förlänga tidsfristen för att korrigera det alltför stora underskottet i Spanien med två år till 2016, vilket är förenligt med reglerna för stabilitets- och tillväxtpakten och beaktar behovet av att korrigera de alltför stora makroekonomiska obalanserna som har stora negativa effekter för de offentliga finanserna, i stället för förlängning med ett år vilket stabilitets- och tillväxtpakten föreskriver som regel.

               (18)

               Mot bakgrund av den stora osäkerheten kring den ekonomiska och finanspolitiska utvecklingen, bör det budgetmål som rekommenderas för korrigeringsperiodens sista år fastställas på en nivå klart under referensvärdet, för att garantera en effektiv och varaktig korrigering inom den begärda tidsfristen.

               (19)

               De mellanliggande nominella underskottsmålen som ska leda till en korrigering av det alltför stora underskottet senast 2016 fastställs till 6,5 % av BNP för 2013, 5,8 % av BNP för 2014, 4,2 % av BNP för 2015 och 2,8 % av BNP för 2016. För att nå målen krävs en årlig förbättring av primärsaldot (exklusive engångsåtgärder) på 1,3 % av BNP i genomsnitt under perioden 2013–2016 och, på grundval av kommissionens vårprognos 2013 som utökats till 2016, en förbättring av det strukturella budgetsaldot på 1,1 % av BNP för 2013, 0,8 % av BNP för 2014, 0,8 % av BNP för 2015 och 1,2 % av BNP för 2016. Den här mer stegvisa anpassningen beaktar det nuvarande svåra ekonomiska läget och den pågående stora strukturomvandlingen i den spanska ekonomin och kommer att behöva stöd av ambitiösa strukturreformer. Den väntas i sig stödja avvecklingen av externa och interna makroekonomiska obalanser och mildra de negativa kortsiktiga effekterna av budgetkonsolideringen på den ekonomiska tillväxten, samtidigt som den fortfarande stabiliserar och vänder på den uppåtgående trenden för den offentliga sektorns skuld.

               (20)

               Enligt kommissionens vårprognos 2013 som utökats till 2016, som bygger på ett antagande om oförändrad politik, verkar inga ytterligare åtgärder krävas just nu för att klara av den rekommenderade förbättringen i det strukturella saldot för 2013 (och det nya underskottsmålet på 6,5 % av BNP), men budgetplanerna för alla förvaltningsnivåer måste genomföras till punkt och pricka. För perioden 2014–2016 kommer det att krävas omfattande strukturella finanspolitiska åtgärder förutom de som redan ingår i kommissionens vårprognos 2013 för att varaktigt få ner underskottet under fördragets referensvärde. Åtgärderna, som uppgår till cirka 2 % av BNP för 2014, 1 % av BNP för 2015 och 1,5 % av BNP för 2016, bör beakta behovet av att kompensera för negativa bieffekter, potentiell negativ tillväxt samt ökande räntebetalningar och sociala utgifter.

               (21)

               I stabilitetsprogrammet för 2013 beskrivs en anpassning som i stort är förenlig med en justering av det alltför stora underskottet senast 2016 och ställer upp mål för det nominella underskottet på 6,3 % av BNP för 2013, 5,5 % för 2014, 4,1 % för 2015 och 2,7 % för 2016. För 2013 bygger målet på ytterligare konsolideringsåtgärder på runt 3 miljarder EUR enligt programmet, som dock måste beskrivas i detalj.

               (22)

               Åtgärder för att konsolidera de offentliga finanserna bör kunna säkerställa en varaktig förbättring av saldot i den offentliga sektorns finanser samtidigt som de bör inriktas på att höja de offentliga finansernas kvalitet och stärka ekonomins tillväxtpotential.

               (23)

               Spanien är exponerat för höga risker i fråga om hållbarhet på medellång sikt och medelhöga risker på lång sikt. Att komma tillbaka till en situation med ett högre strukturellt primärsaldo, cirka minus 0,5 % av BNP, som det var i genomsnitt under perioden 1998–2012, skulle bidra till att hålla riskerna under kontroll. Reformen av systemet för förtida pensioner från 2013 väntas bidra till den långsiktiga hållbarheten i socialförsäkringssystemet. Det verkar dock nödvändigt med ytterligare åtgärder för att hålla tillbaka ökningen i åldersrelaterade utgifter, nämligen genom att skriva in hållbarhetsfaktorn i lagen enligt planerna i 2011 års pensionsreform, inklusive att ange att pensionsåldern ska stiga i takt med den förväntade livslängden.

               (24)

               Med tanke på att de offentliga finanserna är decentraliserade bör Spaniens finanspolitiska anpassning få stöd av en trovärdig medelfristig konsolideringsstrategi som omfattar i) en detaljerad flerårig budgetplan med en komplett beskrivning av åtgärder för 2014–2016, ii) ytterligare effektivisering av den institutionella ramen (genom att ytterligare stärka insynen i genomförandet av lagen om budgetstabilitet och genom att inrätta ett självständigt finanspolitiskt råd), iii) konkreta åtgärder för att få kontroll på det växande strukturella underskottet i socialförsäkringssystemet, samt iv) större tonvikt vid konsolideringens tillväxtvänliga sida (bland annat genom att systematiskt se över utgifter och skattesystemet).

               (25)

               Parallellt med de regelbundna översynerna av det finansiella stödet från ESM till rekapitaliseringen av finansinstituten i Spanien (5) och enligt samförståndsavtalet som undertecknades den 23 juli 2012 kommer framstegen med att genomföra Spaniens åtaganden enligt förfarandet vid alltför stora överskott att övervakas varje kvartal.

               (26)

               Spanien uppfyller villkoren för en senareläggning av tidsfristen för att korrigera det alltför stora offentliga underskottet, i enlighet med artikel 3.5 i förordning (EG) nr 1467/97.

         HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.

               1.

               Spanien bör få den rådande situationen med ett alltför stort underskott i de offentliga finanserna att upphöra senast 2016.

               2.

               Spanien bör nå målen för det nominella underskottet på 6,5 % av BNP för 2013, 5,8 % av BNP för 2014, 4,2 % av BNP för 2015 och 2,8 % av BNP för 2016, som är förenligt med en förbättring av det strukturella saldot med 1,1 %, 0,8 %, 0,8 % respektive 1,2 % av BNP under åren 2013–2016, på grundval av kommissionens vårprognos 2013 som utökats till 2016.

               3.

               Spanien bör genomföra de åtgärder som antagits i budgetplanerna för 2013 på alla förvaltningsnivåer och vara redo att vidta korrigerande åtgärder om det uppstår avvikelser från budgetplanerna. Myndigheterna bör stärka den medelfristiga finanspolitiska strategin med noggrant beskrivna strukturåtgärder för åren 2014–2016 som är nödvändiga för att korrigera det alltför stora underskottet senast 2016.

               4.

               Rådets fastställer en tidsfrist till den 1 oktober 2013 för den spanska regeringen att vidta effektiva åtgärder och att, i enlighet med artikel 3.4a i rådets förordning (EG) nr 1467/97, i detalj rapportera om den konsolideringsstrategi som ska uppnå målen.

         Dessutom bör Spanien:

               a)

               effektivisera den institutionella ramen genom att ytterligare stärka insynen i genomförandet av lagen om budgetstabilitet och genom att inrätta ett självständigt finanspolitiskt råd som ska analysera, ge råd och övervaka att finanspolitiken följer landets och unionens finanspolitiska regler,

               b)

               vidta konkreta åtgärder för att få kontroll på det växande strukturella underskottet i socialförsäkringssystemet, samt

               c)

               lägga större tonvikt vid konsolideringens tillväxtvänliga aspekter, bland annat genom att systematiskt se över utgifter och skattesystemet.

         För att säkerställa att strategin för finanspolitisk konsolidering kröns av framgång kommer det slutligen att vara viktigt att stödja den finanspolitiska konsolideringen med omfattande strukturreformer, i linje med rådets rekommendationer till Spanien inom den europeiska planeringsterminen och förfarandet vid makroekonomiska obalanser.
   Denna rekommendation riktar sig till Konungariket Spanien.

      Utfärdad i Luxemburg den 21 juni 2013.

            På rådets vägnar

         M. NOONAN

            Ordförande

      (1)  Alla handlingar som rör förfarandet vid alltför stora underskott i fråga om Spanien finns på: http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/countries/spain_en.htm

      (2)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 6.

      (3)  EUT L 140, 27.5.2013, s. 11.

      (4)  http://ec.europa.eu/economy_finance/publications/occasional_paper/2013/op134_en.htm

      (5)  http://ec.europa.eu/economy_finance/assistance_eu_ms/spain/index_en.htm


title: Rekommendation från kommissionen till rådet om att ge kommissionen i uppdrag att förhandla med Amerikas förenta stater om ett avtal om förlängning av samarbetsprogrammet inom högre utbildning och yrkesutbildning

text:
Viktigt rättsligt meddelande

|

52005SC1032

Rekommendation från Kommissionen till Rådet om att ge kommissionen i uppdrag att förhandla med Amerikas förenta stater om ett avtal om förlängning av samarbetsprogrammet inom högre utbildning och yrkesutbildning  /* SEK/2005/1032 slutlig */

	[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |Bryssel den 29.07.2005SEK(2005) 1032 slutligREKOMMENDATION FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDETom att ge kommissionen i uppdrag att förhandla med Amerikas förenta stater om ett avtal om förlängning av samarbetsprogrammet inom högre utbildning och yrkesutbildningMOTIVERINGBAKGRUNDDetta förslag läggs fram mot bakgrund av EU:s dagordning för den högre utbildningen och mot bakgrund av förbindelserna mellan EU och USA. Enligt EU:s dagordning skall den högre utbildningen bli världsledande i fråga om relevans och kvalitet, och i förbindelserna med USA behövs ett utvidgat samarbete inom utbildning.Utbildning har blivit en hörnsten i Lissabonstrategin, enligt vilken EU före 2010 skall bli världsledande på området. Ett sådant mål kan bara uppnås om den europeiska utbildningen bevarar kontakten med utvecklingen i världen, särskilt genom att samarbeta och pröva metoder och standarder mot dem som råder i världens ledande länder såsom USA.Förhållandet till USA har strategisk betydelse för EU, och omfattningen ökar ständigt. Ledare vid toppmötet mellan EU och USA i Dromoland 2004 enades om att söka efter metoder och bra lösningar för samarbete för att öka den ekonomiska tillväxten, skapandet av nya arbetstillfällen och innovation. Den 18 maj 2005 antog kommissionen ett meddelande om ett starkare partnerskap mellan EU och USA[1], där den i överensstämmelse med Lissabonstrategin utpekade utbildningssamarbete som ett viktigt sätt att stimulera kunskaps- och innovationsdynamiken och där kommissionen ansåg att det nu gällande avtalet om högre utbildning och yrkesutbildning bör förlängas och utvidgas. Den 20 juni 2005 enades ledare vid toppmötet mellan EU och USA i Washington om ett initiativ för att förbättra den transatlantiska ekonomiska integrationen och tillväxten. I initiativet nämns utbildningssamarbete som ett sätt att öka synergin över Atlanten i takt med att både EU och USA blir allt mer kunskapsbaserade ekonomier. Man åtog sig att arbeta för att förnya och förstärka avtalet mellan EU och USA om högre utbildning och yrkesutbildning, inklusive Fulbright/EU-programmet, och att öka utbildningssamarbetet och det transatlantiska utbytet mellan de amerikanska och europeiska medborgarna.Nuvarande avtal ingicks 2000 och förlängde programmet mellan EG och USA i ytterligare fem år med slut 2005. En extern utvärdering gjordes från oktober 2004 till mars 2005. De oberoende utvärderarna fann att programmet är ett verkningsfullt redskap för att etablera långvariga partnerskap och samverkansfördelar inom högre utbildning och yrkesutbildning tvärs över Atlanten, och att det har bidragit till ökad ömsesidig förståelse och bättre kvalitet på utvecklingen av humankapitalet. Den 27 juni 2005 antog kommissionen ett meddelande om resultaten av utvärderingen[2].Denna rekommendation rör mandatet att ingå ett nytt avtal om förlängning av samarbetsprogrammet mellan EG och USA 2006–2013.FÖRSLAGETS MÅLAllmänna målDe allmänna målen för EU/USA-programmet är följande:-  Att främja ömsesidig förståelse mellan folken i EU och USA.-  Att bättre förbereda medborgarna på kunskapssamhället.Därför skall EU/USA-programmet inriktas på att förbättra den högre utbildningen och yrkesutbildningen hos bägge parter.Särskilda målDe särskilda målen är följande:1.  Att förbättra samarbetet mellan EU och USA inom högre utbildning och yrkesutbildning.2.  Att bidra till utvecklingen av institut för högre utbildning och yrkesutbildning.3.  Att bidra till de enskilda deltagarnas personliga utveckling för deras egen skull och som ett sätt att uppnå programmets allmänna mål.4.  Att bidra till transatlantiskt utbyte mellan våra medborgare.Operativa målDe operativa målen är följande:(1) Att stödja samarbete mellan institut för högre utbildning och yrkesutbildning i syfte att främja gemensamma kursplaner och rörlighet.(2) Att stödja samarbete mellan offentliga och privata organisationer med verksamhet inom högre utbildning och yrkesutbildning i syfte att uppmuntra diskussioner och utbyte av erfarenheter i policyfrågor.(3) Att stödja yrkesverksammas transatlantiska rörlighet i syfte att förbättra den ömsesidiga förståelsen av frågor av betydelse för förhållandet mellan EU och USA.FÖRENLIGHET MED POLITIK PÅ ANDRA OMRÅDENEU/USA-programmet inom högre utbildning och yrkesutbildning överensstämmer fullständigt med och kompletterar andra EU-instrument på dessa områden, och gör det möjligt att verka för målet om utbildning av hög kvalitet genom samarbete mellan EU och USA. Dessutom omfattar programmet samarbete över Atlanten enskilda människor emellan , vilket saknas i EU:s andra program för utbildning.Dessutom kompletterar programmet EU-centrens verksamhet genom att erbjuda ytterligare möjligheter till utbyte och genom att främja strukturerat samarbete mellan institut och organisationer på bägge sidor om Atlanten.SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER-  Undersökning från 2001 om formerna för samarbete inom yrkesutbildningDen undersökning som kommissionen beställde bekräftade värdet av samarbete mellan EG och USA inom yrkesutbildning. Yrkesutbildningsinstituten är inte nödvändigtvis väl förberedda på det transatlantiska samarbetet, men det finns en stor potential till ömsesidig utveckling genom detta slags samarbete som erbjuder nya möjligheter till transatlantisk rörlighet för studerande, lärlingar och personal som annars inte skulle ha haft tillgång till den. I undersökningen konstaterades att det krävdes avsevärt större anslag för att en inriktning på yrkesutbildning skulle kunna drivas samtidigt med den högre utbildningen.-  Preliminär extern utvärderingEn extern utvärdering blev färdig i början av 2005. Utvärderingen bekräftade att programmet var effektivt och relevant, och att det varit positivt för deltagande institut, personal och studerande. Programmet ansågs dock för litet för att kunna påverka den ömsesidiga förståelsen mellan EU:s och USA:s medborgare. Projekten är för det mesta möjliga att bedriva vidare, men alla verksamheter kan inte fortsätta på samma sätt. Utvärderarna föreslår särskilt att ett system med ytterligare rörlighetsstipendier till framgångsrika projekt bör införas.– Seminarium år 2004 i Washington om framtiden för samarbetet mellan EU och USAEtt rundabordssamtal med framträdande experter och regeringsföreträdare från EU och USA anordnades tillsammans med det amerikanska utbildningsdepartementet (FISPE) i Washington den 27 november 2004. Experterna konstaterade att EU/USA-programmet varit ytterst värdefullt för deltagande institut, personal och studerande, och att det hade strategisk betydelse för relationerna människor emellan i EU och USA. De betonade att programmet möjliggjorde framväxten av transatlantiska multilaterala partnerskap med positiv inverkan på personalen och deltagande utbytesstuderande. Särskilt de studerande kunde dramatiskt förbättra sin kulturella kompetens, sin anpassningsförmåga, sina studieresultat och sina utsikter att få kvalificerade arbeten på en internationell arbetsmarknad. Dessutom underströks att mer borde göras för att se till att programmet får större, mer långsiktiga resultat. För detta krävs ett program i större skala och åtgärder som bidrar till att göra de enskilda projekten mer långsiktiga. Slutligen framfördes tanken att programmet borde knytas till åtgärder och policyinriktad dialog i samband med systemfrågor.GRANSKADE MÖJLIGHETERTillvägagångssätt och former: Politisk dialog och samordningEn politisk dialog mellan EU och USA kan naturligtvis bidra till en bättre förståelse för utbildningsstrategier, leda till utbyte av bra lösningar och i förlängningen medföra åtgärder som direkt påverkar medborgarna.Men enbart politisk dialog kan inte leda till ett nyskapande samarbete människor emellan eller till förbättrad, högkvalitativ rörlighet för ungdomar och bättre tillgång för ungdomar och organisationer till den erfarenhet som transatlantiskt utbyte utgör. Ett program med särskilda åtgärder behövs för att uppmuntra och stödja sådan verksamhet.Eventuella alternativ till ett särskilt finansierat programInfogande i befintliga eller föreslagna ramarDe befintliga utbildningsprogrammen som Sokrates och Leonardo da Vinci är uteslutande utformade och avsedda för medlemsstaternas medborgare. Beslutsprocessen, åtgärdernas slag och formerna för genomförandet är inte väl lämpade för bilateralt samarbete mellan EU och USA inom högre utbildning och yrkesutbildning. Samma sak gäller för det kommande programmet för livslångt lärande.Meningen med Erasmus Mundus är att öka kvaliteten på den högre utbildningen i EU och göra den känd i hela världen genom ett system med stipendier för studerande och forskare från länder utanför EU. Erasmus Mundus är ett program för högre utbildning som främst är inriktat på att attrahera utomeuropeiska studerande på magisternivå. Därför har det inte utformats för bilateralt utbyte, internationell utveckling av kursplaner och institutionellt samarbete. Det har inget att göra med yrkesutbildning och det är inriktat på utbildning efter grundnivån, medan det föreslagna programmet för samarbete med USA är främst inriktat på verksamhet på grundnivån.Andra externa program är också olämpliga för att uppnå målen för det bilaterala samarbetet mellan EU och USA.Förlänga avtalet och fortsätta programmet i dess nuvarande formDet föreslagna avtalet och programmet det avser utgör inte en radikal förändring av samarbetets nuvarande utformning. Det överensstämmer med kommissionens meddelande av den 18 maj 2005[3] där kommissionen förespråkade att det nuvarande samarbetet skulle stärkas. Vidare ligger det i linje med det gemensamma åtagandet vid toppmötet mellan EU och USA i juni 2005 om att arbeta för att förnya och utvidga avtalet för att öka utbildningssamarbetet och utbytena mellan EU:s och USA:s medborgare.I programmet beaktas erfarenheterna från tidigare verksamhet och från den oberoende preliminära utvärderingen. Detta sker genom att man skiljer på högre utbildning och yrkesutbildning, och utgår från hög kvalitet och förbättrade utbyten av studerande, lärlingar och personal.Utvärderarna kom fram till att det nuvarande programmets otillräckliga budget begränsade dess potentiella inverkan på den högre utbildningen och hindrade framväxten av ett mer omfattande samarbete inom yrkesutbildningen. Det program som skall inrättas enligt det föreslagna avtalet får ökade anslag (från 2 miljoner euro per år till i genomsnitt 8 miljoner euro per år) mot bakgrunden av storleken på EU:s och USA:s system för högre utbildning och yrkesutbildning och möjligheterna till samarbete.Bedömning av alternativens positiva och negativa konsekvenserAtt programmet når sina mål får positiva konsekvenser på kort och lång sikt för såväl ungdomar som institut och organisationer som sysslar med högre utbildning och yrkesutbildning. Transatlantisk rörlighet ger deltagarna värdefulla erfarenheter som hjälper dem att finna sig till rätta i dagens samhälle och kunskapsbaserade ekonomi.Samarbetet mellan instituten hjälper dem att förbättra sina kursplaner och pedagogiska metoder, i det att de kan lära av varandras bästa lösningar och gemensamt utveckla nya metoder.På lång sikt bidrar samarbetet till att bevara den mycket goda förståelse människor emellan som existerar mellan EU och USA.Det finns inga konflikter mellan sociala, ekonomiska och miljömässiga konsekvenser.Skäl för det valda alternativetDet råder bred enighet om att högre utbildning bör förbli av central betydelse i programmet. Samtidigt ger programmet även möjligheter till transatlantiskt samarbete för yrkesutbildningsorganisationer som inte annars skulle bedriva sådant samarbete.Mot bakgrund av det livslånga lärandet och för att förstärka det mellanmänskliga perspektivet på förhållandet mellan EU och USA är programmet också öppet för unga yrkesverksamma, främst från miljöer utanför högre utbildning och offentlig förvaltning, som vill bedriva studier eller utbildning på områden av särskild betydelse för förhållandet mellan EU och USA, vilka bestäms i samråd med de amerikanska myndigheterna.Programmets resultat blir bättre om det införs policyinriktade projekt på områden av gemensamt intresse för EU och USA. Detta gäller projekt av systemövergripande karaktär som kan få genomslag bortom de institut, organisationer eller enskilda som direkt medverkar i dem. Projekten inriktas på att öka kunskapen om och utbyta bra lösningar om frågor såsom utbildningssystemens kvalitet och kompatibilitet, livslångt lärande för alla och utbildningssystemens öppning mot omvärlden.RÄTTSLIGA ASPEKTERRättslig grundFörslagets rättsliga grund är artiklarna 149, 150 och 300 i EG-fördraget.Subsidiaritet och proportionalitetProgrammet kompletterar systemen för bilateralt samarbete mellan medlemsstaterna och USA genom en fortsatt multilateral ram för samarbetet. Det inkräktar inte alls på medlemsstaternas kompetens utan lämnar initiativet till enskilda institut och organisationer. I samband med förlängningen av programmet övervägs inga former av föreskrivande instrument, vilket skulle strida mot medlemsstaternas exklusiva kompetens på området. Proportionaliteten är tryggad.BESKRIVNING AV ÅTGÄRDENProgrammet eftersträvar sina mål genom följande åtgärder:Åtgärder för högre utbildning och yrkesutbildningKonsortieprojektMålgruppen för denna åtgärd är institut och organisationer inom högre utbildning och yrkesutbildning, deras personal, studerande och lärlingar. Åtgärden har två särskilda mål: att bidra till den högre utbildningens och yrkesutbildningens utveckling samt att öka personalens, de studerandes och lärlingarnas rörlighet.Denna typ av projekt utgörs främst av en fortsättning av de gemensamma projekt som för närvarande finansieras.Konsortieprojekten inriktas på prioriterade områden som är centrala för samarbetet mellan EU och USA, vilka bestäms i samråd med de amerikanska myndigheterna.Excellensprojekt för rörlighet (uppföljning)Genom denna åtgärd kan konsortieprojekt som visat sig ha enastående hög kvalitet få ytterligare anslag efter den inledande 3–4-årsperioden för att uteslutande finansiera ytterligare rörlighet för studerande. Åtgärden stärker programmets profil och lägger tonvikten på hög kvalitet. Därigenom får de finansierade projekten incitament att utforma och på lång sikt driva rörlighetsprojekt av hög kvalitet.PolicyåtgärderMålgruppen för denna åtgärd är organisationer som sysslar med högre utbildning och yrkesutbildning. Åtgärdens särskilda mål är att förbättra samarbetet mellan EU och USA när det gäller utvecklingen av den högre utbildningen och yrkesutbildningen, med inriktning på prioriterade områden. På längre sikt kommer denna åtgärd att inverka på politikens och systemens utveckling.Verksamhet i denna kategori kan omfatta undersökningar, konferenser, seminarier, arbetsgrupper och benchmarking.Individuella Schuman-Fulbright-stipendier för rörlighetMålgruppen för denna åtgärd är individuella unga yrkesverksamma, främst från miljöer utanför högre utbildning och offentlig förvaltning (beslutsfattare, företrädare för arbetsmarknadens parter, journalister osv.) som vill bedriva studier eller utbildning på områden av särskild betydelse för förhållandet mellan EU och USA, vilka bestäms i samråd med de amerikanska myndigheterna.BUDGETKONSEKVENSERDet föreslagna programmet kommer att kosta högst 58,1 miljoner euro över åtta år (2006–2013), förutsatt att USA tillhandahåller lika stora anslag.Kommissionen kommer att eftersträva att i avtalet införa en klausul om översyn efter halva tiden så att verksamheten eventuellt kan ändras och programmets anslag omfördelas inom ramarna för budgetplanen.Skäl för ökade anslagSom sägs i punkt 5.2 har det nuvarande programmets små anslag begränsat dess inverkan på den högre utbildningen och hindrat utvecklingen av mer betydande samarbete inom yrkesutbildning.Kostnadsbestämning – Referensbelopp som används i beräkningarnaÅtgärder för högre utbildning och yrkesutbildningKonsortier: 185 000 euro, beräknat som 165 000 euro för rörlighetsstipendier (1 000 euro per månad + 1 000 euro för resor per studerande för genomsnittliga studieperioder om 4 månader för totalt 33 studerande) och 20 000 euro som schablonbelopp till konsortiets partner. Om projektet inte omfattar rörlighet blir det genomsnittliga stipendiet 120 000 euro.Excellens: 120 000 euro för ytterligare rörlighet (1 000 euro per månad + 1 000 för resor per studerande för genomsnittliga studieperioder om 4 månader för totalt 24 studerande). Stöd till alumniorganisationer kan uppskattas till 15 000 euro per år.Övriga åtgärderPolicyåtgärder: 100 000 euro.Individuella Schuman-Fulbright-stipendier för rörlighet: 32 000 euro (5 000 euro per månad + 2 000 euro för resor per stipendiat för en genomsnittlig löptid för stipendiet om 6 månader).VerksamhetsmålProgrammet skall stödja omkring 519 projekt under åtta år (se utförligare under punkt 8 i finansieringsöversikten). Omkring 17 000 EU- och USA-medborgare kommer att delta i rörlighetsåtgärder under programmets löptid.2. REKOMMENDATIONKommissionen rekommenderar därför rådet att-  kommissionen skall bemyndigas att på Europeiska gemenskapens vägnar förhandla fram ett avtal om förlängning av samarbetsprogrammet inom högre utbildning och yrkesutbildning med Amerikas Förenta stater till att omfatta perioden 2006–2013.-  kommissionen i enlighet med artikel 300.1 i fördraget skall utföra förhandlingarna i samråd med den särskilda kommitté som skall utses av rådet och inom ramen för bifogade förhandlingsdirektiv.BILAGA 1Förhandlingsdirektiv(1) Målet för förhandlingarna är att ingå avtal mellan Europeiska gemenskapen och Amerikas Förenta stater inom högre utbildning och yrkesutbildning. Genom avtalet skall ett samarbetsprogram inrättas på dessa områden.(2) Programmet skall förvaltas gemensamt av kommissionen och de behöriga amerikanska myndigheterna. De skall gemensamt besluta om formerna för genomförande, kontroller och utvärdering.(3) Programmet skall ha fyra huvudåtgärder: konsortieprojekt, excellensprojekt för rörlighet, policyåtgärder samt individuella Schuman-Fulbright-stipendier för rörlighet.(4) Konsortieprojekt skall normalt omfatta minst tre institut för högre utbildning eller yrkesutbildning från EU och tre sådana från USA, och skall inriktas främst på utveckling av kursplaner och utbyte av studerande. Projekten skall inriktas på prioriterade områden som är centrala för samarbetet mellan EU och USA, vilka skall bestämmas i samråd med de amerikanska myndigheterna.(5) Excellensprojekt för rörlighet skall vara konsortieprojekt som visat sig ha enastående hög kvalitet och som får ytterligare anslag för att uteslutande ägnas åt studerandes rörlighet.(6) Policyåtgärder skall omfatta undersökningar, konferenser, seminarier, arbetsgrupper och benchmarking och inriktas på övergripande frågor inom högre utbildning och yrkesutbildning.(7) Individuella Schuman-Fulbright-stipendier för rörlighet skall inriktas på yrkesverksamma, främst från miljöer utanför högre utbildning och offentlig förvaltning, såsom beslutsfattare, företrädare för arbetsmarknadens parter, journalister osv. som vill bedriva studier eller utbildning på områden av särskild betydelse för förhållandet mellan EU och USA vilka skall bestämmas i samråd med de amerikanska myndigheterna.(8) Åtgärderna skall genomföras genom förslagsinfordran.(9) Motsvarande medfinansiering skall tillhandahållas av parterna för utvalda projekt.(10) Varje part skall bidra till programmet med en total budget om cirka 58 miljoner euro.(11) En gemensam kommitté skall inrättas för att se över den verksamhet som bedrivs enligt avtalet.(12) Avtalet skall inbegripa en klausul om översyn så att verksamheten eventuellt kan ändras och programmets anslag omfördelas inom ramarna för budgetplanen.LEGISLATIVE FINANCIAL STATEMENTNAME OF THE PROPOSAL:Recommendation for a COUNCIL DECISION authorising the Commission to negotiate with the United States of America (hereafter ‘the US’) an agreement renewing the co-operation programme in the field of higher education and vocational training.2. ABM / ABB FRAMEWORKPolicy area: EDUCATION AND CULTUREObjective: "Mutually improve the quality of education through cooperation with third countries".Activity: EDUCATION3. BUDGET LINES3.1. Budget lines (operational lines and related technical and administrative assistance lines (ex- B.A lines) including headings :15.02.03 Co-operation with non-member countries on education and vocational training15.01.04.21 Co-operation with non-member countries on education and vocational training – Expenditure on administrative management3.2. Duration of the action and of the financial impact: 2006-2013The final duration of the action will be determined in the course of the negotiation and will be subject to a mid-term review clause.3.3. Budgetary characteristics ( add rows if necessary ) :Budget line | Type of expenditure | New | EFTA contribution | Contributions from applicant countries | Heading in financial perspective |Annual requirements | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011-2013 on an annual basis and later |Total number of human resources | 3,5 | 3,5 | 3,5 | 3,5 | 3,5 | 3,5 |5. CHARACTERISTICS AND OBJECTIVES5.1. Need to be met in the short or long termThe bilateral cooperation agreement in the field of higher education and vocational training will seek to enhance mutual understanding among the peoples of the EU and The US, to better prepare citizens for the knowledge society and to mutually enhance the quality of higher education, training and non-formal education for young people in the EU and in The US.The bilateral cooperation agreement responds to a political desire by the parties at the highest level.5.2. Value-added of Community involvement and coherence of the proposal with other financial instruments and possible synergyThe relations with the US are of strategic importance for the EU and their scope is constantly widening. Leaders at the Dromoland EU-US Summit of 2004 agreed to look for cooperative means and best practices to enhance economic growth, job creation and innovation. On 18 May 2005 the Commission adopted a communication on a stronger EU-US partnership which, in line with the Lisbon objective, identified cooperation in education and training as an important tool for stimulating knowledge and innovation dynamic and called for renewing and reinforcing the current agreement on Higher Education and Vocational Training.The EU-US programme would provide added value at a number of levels: building institutional Transatlantic bridges, provide individuals, academic and administrative staff and students with their own transatlantic networks, develop specific subjects and disciplines. Also the renewal of EU-US cooperation programme in higher education and vocational training would preserve and develop the multilateral approach involving in each action institutions and people from different Member States. This multilateral approach has so far proved to be effective to purse the objective of the programme in terms of increasing mutual understanding and improving the quality of education and training in the EU in The US. It has also proved to bear certain economies of scope, scale and quality enhancement with respect to bilateral programmes.The objectives of the EU/US programme in higher education and vocational training would be fully consistent with those of other EU instruments in these areas. The agreement would set up a framework that would complement other programmes giving the possibility of pursuing objectives of quality education though collaboration between the EU and The US. In addition, the programme would bring in a transatlantic people-to-people cooperation which is absent in other EU education and training programmes.In particular, the bilateral cooperation programme will complement the Erasmus Mundus programme in that it will focus on undergraduate mobility and include transatlantic exchanges in the field of vocational training.The programme would also complement the activities of EU Centres supported by the European Union in that it offers additional possibilities for exchanges and encourages structural cooperation between institutions and organisations from both sides of the Atlantic.5.3. Objectives, expected results and related indicators of the proposal in the context of the ABM frameworkObjective | Non exhaustive list of indicators |General objectives |To enhance mutual understanding among the peoples of the European Union and the US; To better prepare citizens for the knowledge society; To mutually enhance the quality of education. | Quantitative data on perception among programme users and stakeholders obtained through surveys carried out during interim and ex-post evaluation |Specific objectives |to enhance collaboration between the European Union and the US in the domains of higher education and training; to contribute to the development of higher education and training institutions; to contribute to individual participants’ personal development for their personal sake and as a way to achieve the general objective of the programme. | Quantitative data on perception of officials and administrators obtained through direct interviews; Quantitative data on perception of individuals responsible for institutions and organisations involved in the programme obtained through surveys; Quantitative data on participants’ perceptions obtained through surveys. |Results can be defined as an advantage or disadvantage which direct addressees obtain at the end of their participation in a public intervention. They should therefore be identified in relation with the operational objectives of the intervention.Operational objectives | Results obtained by participants |To support collaboration between higher education and vocational training institutions with a view to promoting joint study programmes and mobility; | Institutions: improved curricula and teaching methodologies; greater transparency and understanding of respective credit system; improved preparedness for transatlantic cooperation; Students: enriching transatlantic experience; better education and cultural understanding. |To support collaboration between public and private organisations active in the field of higher education and vocational training with a view to encouraging discussion and exchange of experience on policy issues; | Organisations, institutions: better understating of policy issues; |To support transatlantic mobility of professionals with a view to improving mutual understanding of issues relevant to EU/US relations. | Individuals: better understanding of key issues in EU/US relations. |5.4. Method of Implementation (indicative)Show below the method(s)[8] chosen for the implementation of the action.X Centralised ManagementX Directly by the CommissionX Indirectly by delegation to:X Executive Agencyٱ Bodies set up by the Communities as referred to in art. 185 of the Financial Regulationٱ National public-sector bodies/bodies with public-service missionٱ Shared or decentralised managementٱ With Member statesٱ With Third countriesٱ Joint management with international organisations (please specify)The proposed programme is based on the principle of joint funding from the European Union and from the US. Call for proposals are administered by the European Commission on the basis of joint guidelines agreed beforehand with US authorities.The legal basis will include the possibility of having recourse to an Executive Agency. If the proposed financial envelope of the EU/US programme is maintained the recourse to an Executive Agency will be justified. The recourse to an Executive agency will also be justified in the case the financial envelope of the EU/US programme is reduced but a very similar agreement be concluded with Canada increasing economies of scale and providing a rationale for implementation of some actions through an Executive Agency.6. MONITORING AND EVALUATION6.1. Monitoring systemMonitoring of the joint EU/US projects will be implemented through a combination of desk monitoring (based on regular reporting from grant holders), and on site monitoring carried out by the Commission and by the appropriate structure designated by the US.6.2. Evaluation6.2.1. Ex-ante evaluationThe ex-ante evaluation is based on experience acquired implementing the current phase of the programme, direct feedback from programme users, a study on the vocational training strand within the programme, expert consultations and an interim evaluation of the current phase of the programme.The explanatory memorandum covers the main aspects of ex-ante evaluation and impact assessment.The main findings of the ex-ante evaluation as regards higher education and vocational training are the following:-  the programme is beneficial for the institutions, faculties and students involved. In particular the programme is effective in improving students and staff cross-cultural understanding.-  the programme also contributed to curriculum development and especially to consolidating transatlantic networks of universities and vocational training institutions.-  the programme is, however, considered too small to have had an impact on the mutual understanding between the people of the European Union and the US.-  sustainability of mobility projects was put into question due to lack of follow-up funding.-  for a vocational training strand to coexist with higher education, a significant budget increase is necessary;-  a specific approach was necessary for vocational education and training adapting certain implementation criteria to the specific reality of this field;-  the interim evaluation suggest some operational changes: a) increase the duration of consortia projects; b) put emphasis on identification and exchange of best practices; c) introduce a system of additional mobility grants for successful projects.6.2.2. Measures taken following an intermediate/ex-post evaluation (lessons learned from similar experiences in the past)The proposed programme will be designed taking into account the conclusions from the ex-ante evaluation, namely, it would-  maintain the well tested and proven components of the programme;-  develop a specific approach for vocational training;-  build on projects of proven excellence;-  reinforce mobility;-  increase the financial envelope of the programme.6.2.3. Terms and frequency of future evaluationIn principle, an interim evaluation will be undertaken after the first three years of implementation and an ex-post final evaluation will be launched at the end of the intervention.7. Anti-fraud measuresFunding decisions and contracts between the Commission and the beneficiaries provide for in situ checks to be carried out on the premises of beneficiaries of a European Community grant by the Commission and the Court of Auditors, and bestow the power to require evidence of any expenditure made under such contracts, agreements and legal undertakings within five years following the end of the contractual period.Beneficiaries are subject to reporting and financial accounting obligations, and these are analysed from the point of view of content and eligibility of expenditure, bearing in mind the purpose of the European Community funding, and taking account of contractual obligations and of the principles of economy and sound financial management.Appended to the financial agreements is information of an administrative and financial nature, designed to specify the kind of expenditure which is eligible under such agreements. Where appropriate, European Community coverage of certain cost elements will be limited to items which are real, identifiable and verifiable in the beneficiary's book-keeping arrangements, so as to facilitate checking and auditing (and evaluation for selection purposes) of projects in receipt of funding.8. DETAILS OF RESOURCES8.1. Objectives of the proposal in terms of their financial costCommitment appropriations in EUR million (to 3 decimal places)| |2006 |2007 |2008 |2009 |2010 |2011-2013 on annual basis | |Officials or temporary staff[9] (XX 01 01) |A*/AD |2 |2 |2 |2 |2 |2 | | |B*, C*/AST |3/43/4|3/43/4|3/43/4|3/43/4|3/43/4|3/43/4| |Staff financed[10] by art. XX 01 02 | |0 |0 |0 |0 |0 | |Other staff[11] financed by art. XX 01 04/05 |0 |2 |2 |2 |2 |2 | | TOTAL |3,5 |5,5 |5,5 |5,5 |5,5 |5,5 | | 8.2.2. escription of tasks deriving from the actionA*/AD: Policy development, programme manager, relations with partner countries:B*/AST Financial assistantC*/AST Secretarial and financial support8.2.3. Sources of human resources (statutory)(When more than one source is stated, please indicate the number of posts originating from each of the sources)2,5 Posts currently allocated to the management of the programme to be replaced or extended.( Posts pre-allocated within the APS/PDB exercise for year n1 Posts to be requested in the next APS/PDB procedure( Posts to be redeployed using existing resources within the managing service (internal redeployment)( Posts required for year n although not foreseen in the APS/PDB exercise of the year in question8.2.4. Other Administrative expenditure included in reference amount (XX 01 04/05 – Expenditure on administrative management)EUR million (to 3 decimal places)| 2006 |2007 | 2008 | 2009 | 2010 |2011 |2012 |2013 |Total | |1) Technical and administrative assistance | | | | | | | | | | |a) Executive Agency[12] |0,000 |0,340 |0,340 |0,340 |0,340 |0,340 |0,340 |0,340 |2,380 | |b) Other technical and administrative assistance: | | | | | | | | | | |- intra muros: | |0,100 |0,100 |0,100 |0,100 |0,100 |0,100 |0,100 |0,700 | |- extra muros: | | | | | | | | | | | TOTAL |0,000 |0,440 |0,440 |0,440 |0,440 |0,440 |0,440 |0,440 |3,080 | |The APB 2006 does not include specific budget line for administrative assistance. Expenditure such as that generated by experts for the assessment of proposals is funded under the DG’s global envelope. As from 2007 a budget line for administrative support will be created. This is justified by the potentially higher budget allocated to not only to the EU/US agreement but also to the future EU/Canada agreement (both programmes combined would total 10M€ per annum, up from 3M€ per annum at present). The budget line for administrative assistance is justified also by the possibility of implementing the programme through the existing Executive Agency Education, Audiovisual and Culture. As indicated under 5.4., the legal basis will include such possibility. The scale of the proposed budget for the EU/US agreement justifies the recourse to an Executive Agency. In addition, if a similar agreement is concluded with Canada there would be additional economies of scale and a strong rationale for implementing some actions of the programmes through the existing Executive Agency Education, Audiovisual and Culture. For this reason, the table above includes the amount equivalent to 1 contractual agent and 1 temporary post for the Executive Agency.8.2.5. Financial cost of human resources and associated costs not included in the reference amountEUR million (to 3 decimal places)Type of human resources |2006 |2007 |2008 |2009 |2010 |2011-2013 | |Officials and temporary staff (XX 01 01) |0,378 |0,378 |0,378 |0,378 |0,378 |1,134 | |Staff financed by Art XX 01 02 (auxiliary, END, contract staff, etc.)(specify budget line) | | | | | | | | Total cost of Human Resources and associated costs (NOT in reference amount) | 0,378 |0,378 |0,378 |0,378 |0,378 |1,134 | |Calculation– Officials and Temporary agents:3,5 staff x 8 years x108.000 EUR = EUR 3.024.000This calculation is based on the assumption that the Executive Agency Education, Audiovisual and Culture will be involved in the implementation of the programme. If this is not the case, 2 additional Commission staff would be required.Calculation– Staff financed under art. XX 01 02N.A.8.2.6. Other administrative expenditure not included in reference amountEUR million (to 3 decimal places)| 2006 |2007 |2008 |2009 |2010 |2011- 2013 |TOTAL | |XX 01 02 11 01 – Missions |0,010 |0,010 |0,010 |0,010 |0,010 |0,030 |0,080 | |XX 01 02 11 02 – Meetings & Conferences | | | | | | | | |XX 01 02 11 03 – Committees[13]Joint EU/US committee set up by the agreement | |0,018 | |0,018 | |0,035 |0,070 | |XX 01 02 11 04 – Studies & consultations | | | | | | | | |XX 01 02 11 05 - Information systems | | | | | | | | | 2 Total Other Management Expenditure (XX 01 02 11) | | | | | | | | | 3 Other expenditure of an administrative nature (specify including reference to budget line) | | | | | | | | | Total Administrative expenditure, other than human resources and associated costs (NOT included in reference amount) | 0,010 |0,028 |0,010 |0,028 |0,010 |0,065 |0,150 | |Calculation - Other administrative expenditure not included in reference amountMissions: 2 x 3000 (to the US) + 6 x 700 (to Member States) = EUR 10.200Joint Committee meeting with Member States every other year: 25 x 700 x 4 = EUR 70.000[1] KOM(2005) 196.[2] KOM(2005) 274.[3] KOM(2005) 196.[4] Expenditure that does not fall under Chapter xx 01 of the Title xx concerned.[5] Expenditure within article xx 01 04 of Title xx.[6] Expenditure within chapter xx 01 other than articles xx 01 04 or xx 01 05.[7] See points 19 and 24 of the Interinstitutional agreement.[8] If more than one method is indicated please provide additional details in the "Relevant comments" section of this point[9] Cost of which is NOT covered by the reference amount[10] Cost of which is NOT covered by the reference amount[11] Cost of which is included within the reference amount[12] The possibility of having recourse to the existing Executive Agency Education, Audiovisual and Culture will be examined in the context of the evaluation of the Agency. The evaluation will be carried out in 2006 in view of the implementation of the new education programmes 2007-2013.[13] Specify the type of committee and the group to which it belongs.