               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 23.5.2018
            COM(2018) 408 final
            Rekommendation till
            RÅDETS REKOMMENDATION
            om Spaniens nationella reformprogram 2018med avgivande av rådets yttrande om Spaniens stabilitetsprogram 2018

               Rekommendation till

               RÅDETS REKOMMENDATION

               om Spaniens nationella reformprogram 2018

                  med avgivande av rådets yttrande om Spaniens stabilitetsprogram 2018

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

               med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken
                  1
               , särskilt artikel 5.2,

               med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser
                  2
               , särskilt artikel 6.1,

               med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation
                  3
               ,

               med beaktande av Europaparlamentets resolutioner
                  4
               ,

               med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

               med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

               med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

               av följande skäl:

               (1)Den 22 november 2017 antog kommissionen den årliga tillväxtöversikten, som inledde 2018 års europeiska planeringstermin för samordning av den ekonomiska politiken. Den tog vederbörlig hänsyn till den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Prioriteringarna i den årliga tillväxtöversikten godkändes av Europeiska rådet den 22 mars 2018. Den 22 november 2017 antog kommissionen på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011 även rapporten om förvarningsmekanismen, där Spanien konstaterades vara en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet som Europeiska rådet godkände den 22 mars 2018. Den 14 maj 2018 antog rådet rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (nedan kallad rekommendationen för euroområdet).

               (2)Med tanke på att ekonomierna i den ekonomiska och monetära unionen är tätt sammanvävda bör Spanien, i egenskap av en medlemsstat som har euron som valuta, se till att rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet, som återspeglas i rekommendationerna 1–3, genomförs fullständigt och i tid.

               (3)Landsrapporten 2018 för Spanien
                  5
                offentliggjordes den 7 mars 2018. Den innehöll en bedömning av hur väl Spanien hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som rådet antog den 11 juli 2017, med uppföljningen av tidigare års rekommendationer och med sina nationella Europa 2020-mål. Den innehöll också en fördjupad granskning enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011, vars resultat också offentliggjordes den 7 mars 2018
                  6
               . Av analysen drog kommissionen slutsatsen att Spanien har makroekonomiska obalanser. Framför allt utgör stora stockar av utrikes och inrikes skulder, både offentliga och privata, i kombination med hög arbetslöshet fortfarande sårbarheter av gränsöverskridande betydelse. Den externa ombalanseringen fortsätter, tack vare det bytesbalansöverskott som rått sedan 2013 och som bygger på strukturella förbättringar av handeln. Nettoutlandsskulden är dock fortfarande hög. Skuldsaneringen i den privata sektorn fortsätter också, med draghjälp av gynnsamma tillväxtvillkor, men det behövs fortfarande mer skuldsanering. En sundare finanssektor stöder den ekonomiska aktiviteten. Trots den starka nominella BNP-tillväxten, minskar den offentliga skuldkvoten bara långsamt. Arbetslösheten har fortsatt att sjunka snabbt, men är fortfarande mycket hög och den starka segmenteringen av arbetsmarknaden hämmar en snabbare ökning av arbetskraftsproduktiviteten. Efter den snabba reformtakten mellan 2012 och 2015 har framstegen med att genomföra rekommendationer blivit färre. Det gynnsamma ekonomiska läget ger möjlighet att hantera befintliga reformbehov för att göra den spanska ekonomin mer motståndskraftig och påskynda produktivitetsökningen.

               (4)Spanien omfattas för närvarande av stabilitets- och tillväxtpaktens korrigerande del. Enligt stabilitetsprogrammet för 2018 planerar Spanien att korrigera det alltför stora underskottet senast 2018, i enlighet med rådets beslut av den 8 augusti 2016 med föreläggande för Spanien att vidta åtgärder för en sådan minskning av underskottet som anses nödvändig för att komma till rätta med situationen med ett alltför stort underskott.
                  7
                 Det offentliga saldot väntas fortsätta att förbättras och nå ett överskott på 0,1 % av BNP 2021. Stabilitetsprogrammet för 2018 omfattar alla åtgärder i det budgetförslag som lämnades till parlamentet den 3 april och de ytterligare åtgärder som tillkännagavs i slutet av april. Det medelfristiga budgetmålet med en budget i balans i strukturella termer väntas inte nås inom stabilitetsprogrammets tidshorisont. Enligt stabilitetsprogrammet för 2018 ska den offentliga skuldkvoten sjunka till 97,0 % 2018, 95,2 % 2019 och 89,1 % 2021. Programmets makroekonomiska antaganden är realistiska. För att kunna nå målen för det samlade underskottet som planerat är man generellt fortsatt beroende av goda ekonomiska utsikter och av att de offentliga utgifterna ökar mindre än den nominella BNP-tillväxten. Riskerna för de finanspolitiska målen härrör både från en större intäktsökning och en mer begränsad utgiftsökning än i kommissionens prognos och från en eventuell betalning av ytterligare latenta skulder.

               (5)Den 8 augusti 2016 uppmanade rådet Spanien att få situationen med ett alltför stort underskott att upphöra senast 2018 och att i synnerhet minska det offentliga underskottet till 4,6 % av BNP 2016, 3,1 % av BNP 2017 och 2,2 % av BNP 2018. Förbättringen av det offentliga saldot ansågs vara förenlig med en försämring av det strukturella saldot med 0,4 % av BNP 2016 och en förbättring med 0,5 % av BNP både för 2017 och 2018, på grundval av kommissionens uppdaterade vårprognos 2016. Spaniens samlade underskott uppgick till 3,1 % av BNP 2017, enligt vad som krävdes i rådets beslut av den 8 augusti 2016. Enligt kommissionens vårprognos 2018 väntas det samlade underskottet sjunka till 2,6 % av BNP 2018, dvs. 0,4 % av BNP högre än målet för det samlade underskottet i stabilitetsprogrammet för 2018 och det mål som rådet ställt upp. Enligt kommissionens prognos väntas de offentliga intäkterna öka mindre och utgifterna något mer än i stabilitetsprogrammet för 2018. Enligt kommissionens vårprognos 2018 beräknas det strukturella saldot försämras med 0,3 % av BNP 2018 till följd av de underskottsökande åtgärderna i budgetförslaget 2018, som lämnades till parlamentet den 3 april, och det väntas förbättras bara något 2019. Den finanspolitiska insatsen 2018 och den samlade insatsen under 2016–2018 väntas därför inte säkerställas. Den ekonomiska tillväxten hjälper visserligen till att minska underskottet men används inte för att stärka de offentliga finanserna strukturellt. I sitt yttrande om Spaniens uppdaterade förslag till budgetplan drar kommissionen därför slutsatsen att planen i stort sett är förenlig med bestämmelserna i stabilitets- och tillväxtpakten, eftersom kommissionens prognos för 2018 förutser att det alltför stora underskottet kommer att korrigeras i tid, men att det är expansivt.

               (6)Om Spanien 2019 lyckas göra en snabb och hållbar korrigering av det alltför stora underskottet, skulle landet omfattas av stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del och av övergångsreglerna för skuldkriteriet. Mot bakgrund av Spaniens offentliga skuldkvot på över 60 % av BNP och förväntade positiva produktionsgap på 2,3 % av BNP, torde de primära offentliga nettoutgifternas nominella tillväxt
                  8
                minska med minst 0,3 % 2019, i linje med den strukturella anpassning på 1,0 % av BNP som svarar mot kravmatrisen i stabilitets- och tillväxtpakten. Samtidigt finns det tecken på att ekonomins outnyttjade kapacitet underskattas. Arbetslösheten i Spanien väntas 2019 fortsätta att vara en av de högsta i EU, vilket kommer att hålla tillbaka lönetrycket, särskilt i den privata sektorn. Inflationen väntas därför ligga kvar på väl under 2 %. Det tyder på en fortsatt trög arbetsmarknad. Enligt kommissionens bedömning är beräkningarna av produktionsgapet på grundval av den gemensamma metoden visserligen inte orimliga men tyder på att det finns rätt många plausibla uppskattningar av produktionsgapet för Spanien. Mot denna bakgrund verkar det lämpligt med en årlig strukturell anpassning på 0,65 % av BNP, vilket motsvarar en maximal tillväxttakt för de primära offentliga nettoutgifterna på 0,6 %. Enligt kommissionens vårprognos, och om politiken ligger fast, finns det risk för en betydande avvikelse från den begärda finanspolitiska anpassningen 2019. Dessutom väntas Spanien inte uppfylla kraven enligt övergångsreglerna för skuldkriteriet 2019. Sammantaget anser rådet att Spanien måste vara redo att vidta ytterligare åtgärder för att säkerställa efterlevnad under 2018 och följa stabilitets- och tillväxtpaktens regler från och med 2019. Det skulle också vara klokt att använda eventuella oförutsedda intäkter till att ytterligare sänka den offentliga skuldkvoten.

               (7)I augusti 2016 uppmanade rådet dessutom Spanien att vidta åtgärder för att stärka sitt finanspolitiska regelverk och öka automatiken i olika mekanismer som förebygger och korrigerar avvikelser från de finanspolitiska målen och för att förbättra verkan av stabilitetslagens utgiftsregel på budgetens konsolidering. Men stabilitetsprogrammet 2018 innehåller inga planer på att stärka den inhemska utgiftsregeln och redovisar heller inga åtgärder för att öka de korrigerande och förebyggande mekanismernas automatik. Rådet har också uppmanat Spanien att vidta åtgärder för att förbättra sina regler för offentlig upphandling. Spanien har gjort framsteg genom att anta en ny lag om offentlig upphandling i november 2017. De nya reglerna kan dock bara förbättra insynen i och effektiviteten av den offentliga upphandlingen om man tillämpar dem snabbt och ambitiöst genom att införa en ny styrningsstruktur och bättre mekanismer för kontroll av upphandlingsförfarandena på alla förvaltningsnivåer. Framför allt bör man i den kommande nationella strategin för offentlig upphandling ange vilka förhands- och efterhandskontroller som de nya enheterna ska göra. I juni 2017 gav regeringen den oberoende finanspolitiska institutionen i uppdrag att granska utgifterna för valda subventioner inom den offentliga sektorn. Kommissionen övervakar granskningen som väntas bli klar i början av 2019.

               (8)Den 27 april 2018 lade Spanien fram sitt nationella reformprogram för 2018 och sitt stabilitetsprogram för samma år. För att beakta deras inbördes samband har båda programmen bedömts samtidigt.

               (9)Vid programplaneringen för de europeiska struktur- och investeringsfonderna (nedan kallade ESI-fonder) för 2014–2020 har relevanta landsspecifika rekommendationer beaktats. Enligt artikel 23 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013
                  9
                får kommissionen begära att en medlemsstat ska se över och föreslå ändringar av sin partnerskapsöverenskommelse och av relevanta program när så krävs för att stödja genomförandet av relevanta rekommendationer från rådet. Kommissionen har i riktlinjerna för tillämpning av åtgärder som sammanlänkar effektiva ESI-fonder med sund ekonomisk styrning beskrivit närmare hur den kommer att tillämpa den bestämmelsen
                  10
               .

               (10)Sysselsättningen har fortsatt att öka i stadig takt i Spanien tack vare tidigare arbetsmarknadsreformer och återhållsamma löneökningar. Arbetslösheten fortsätter att sjunka men ligger kvar på en tydligt högre nivå än före krisen och är en av de högsta i EU. Det betyder att det finns en betydande outnyttjad kompetensresurs, särskilt hos arbetslösa ungdomar. Andelen arbetslösa unga människor som har varit utan jobb i över ett år minskar men står fortfarande för nästan hälften av alla arbetslösa. Spanien har antagit en rad initiativ för att förlänga det individuella stödet till långtidsarbetslösa, hjälpa unga människor att komma in på arbetsmarknaden och förbättra deras anställbarhet, bland annat genom att låta fler omfattas av ungdomsgarantin. Hur effektiva dessa åtgärder är beror också på de offentliga arbetsförmedlingarnas och socialtjänsternas förmåga att ge individuellt stöd till arbetssökande, eftersom den här förmågan bara långsamt blir bättre. Det finns också utrymme för mer samarbete med arbetsgivarna, bland annat genom att öka andelen lediga jobb som förmedlas av arbetsförmedlingarna och bättre profilera de arbetssökande och matcha dem med arbetsgivarnas behov. Samtidigt bör man fortsätta arbetet med att förbättra samordningen mellan arbetsförmedlingarna och socialtjänsterna, som gjorde vissa framsteg 2017.

               (11)Andelen visstidsanställda är bland de största i EU och omfattar mest unga och lågutbildade. De tillfälliga anställningarna är ofta kortvariga och leder sällan till tillsvidareanställning. Att de är så vanliga, även i branscher som inte har cyklisk eller säsongsbetonad verksamhet, kan hämma en snabbare produktivitetsökning. Visstidsanställning är också ofta förknippad med sämre sociala förmåner och högre fattigdomsrisk. Tillsvidarekontraktens andel av nettosysselsättningstillväxten har visserligen ökat de senaste två åren, men det krävs fler åtgärder för att stödja övergången från visstids- till tillsvidareanställning. Systemet med anställningsstöd är fortsatt fragmenterat och är inte tillräckligt inriktat på att främja tillsvidareanställningar. Spanien har antagit en plan för att minska antalet visstidsanställningar i den offentliga sektorn, men den befinner sig fortfarande i startfasen och måste trappas upp om man vill nå målet på 8 % för 2019. Yrkesinspektionernas ökade kapacitet och effektivitet när det gäller att bekämpa missbruk av visstidsanställning har lett till att fler sådana anställningar har ändrats till tillsvidareanställningar, med det verkar inte avhålla arbetsgivarna från att fortsätta att visstidsanställa folk i stor utsträckning. De trepartssamtal som inleddes i början av 2017 för att diskutera sysselsättningens kvalitet här ännu inte lett till några specifika förslag. Arbetsmarknadens parter deltar numera i högre grad i politikens utformning men det finns fortfarande utrymme för ytterligare förbättringar.

               (12)Antalet människor som riskerar fattigdom och social utestängning ligger fortfarande över EU-genomsnittet, liksom inkomstskillnaderna, även om ekonomisk tillväxt och fler jobb bidrar till att minska risken. Fattigdomen bland förvärvsarbetande är ett problem, särskilt för hushåll vars medlemmar är visstids- eller deltidsanställda. Andelen fattiga barn minskar visserligen men är fortfarande mycket hög. De sociala transfereringarnas effekt på fattigdomen, pensioner undantagna, är under EU-genomsnittet och blir allt sämre. Systemen för inkomstgarantier kännetecknas av stora skillnader i de regionala minimiinkomstprogrammens tillträdesvillkor och av de nationella förmånssystemens uppdelning i olika program som riktar sig till olika grupper av arbetssökande och förvaltas av olika myndigheter. Det gör att ett antal människor i nöd inte får stöd. Det finns fortfarande ingen åtgärdsplan som följer upp den nyligen genomförda utredningen där man utvärderar hur effektiva de nationella och regionala programmen för inkomststöd är. Det nya socialkortssystemet torde ge bättre insyn i vilka sociala förmåner som beviljas och göra det lättare att delta i de tillhörande aktiveringsåtgärderna, men det kommer inte att direkt råda bot på de befintliga systemens svagheter. Familjeförmånerna har också låg effektivitet och ojämn täckning. Det spanska pensionssystemet är viktigt för att bevara äldre människors livskvalitet. Den äldre generationen löper därför mindre risk att drabbas av fattigdom än den yngre. I förhållande till lönerna är de nuvarande pensionerna bland de högsta i EU. Prognoserna i 2018 års åldranderapport och rapporten om pensionernas tillräcklighet
                  11
                visar att 2011 och 2013 års reformer har bidragit till att sörja för hållbara och relativt tillräckliga pensioner på lång sikt. Men man ifrågasätta engagemanget för de reformerna efter pensionsökningarna och förslaget att senarelägga hållbarhetsfaktorn i samband med antagandet av 2018 års budgetförslag. Reformera tar inte heller hänsyn till den stora frågan om tillräckliga inkomster för framtida pensionärer, som hänger ihop med hög arbetslöshet och arbetsmarknadens segmentering.

               (13)Genom att åtgärda svagheterna i de spanska företagens innovationskapacitet skulle man kunna förbättra produktiviteten. Innovationstakten och produktivitetsökningen hämmas av att investeringarna i forskning och utveckling är fortsatt dämpade, vilket gör det mycket osannolikt att man kommer att nå landets Europa 2020-mål för FoU-intensitet på 2 %. Den här trenden förstärks av att genomförandegraden för den offentliga FoU-budgeten är låg och fortsätter att minska. Styrningen av den nationella forsknings- och innovationsverksamheten håller visserligen på att stramas upp, delvis genom den nya statliga forskningsbyrån, men den nationella och regionala samordningen när strategierna tas fram, genomförs och utvärderas är fortfarande svag. Genom att utveckla en utvärderingskultur som systematiskt bedömer stödprogrammens och strategiernas effektivitet skulle man kunna lära sig av gjorda erfarenheter och utnyttja synergier mellan de olika förvaltningsnivåerna.

               (14)De spanska företagens begränsade innovationsförmåga förklaras också av kompetensglapp som påverkar potentialen för produktivitetsökningar negativt på lång sikt. Det är vanligt med både under- och överkvalificerade personer på arbetsplatser i Spanien. Även om läget har blivit bättre de senaste tio åren, så är andelen unga med enbart grundskoleutbildning fortfarande mycket större än EU-genomsnittet. Liksom utbildningsresultaten varierar andelen mycket mellan regionerna och kan undergräva principen om lika möjligheter. Riktade program som ska åtgärda skillnaderna har hittills bara haft begränsad effekt. Man håller fortfarande på att förhandla om en nationell social och politisk utbildningspakt som ska reformera utbildningssystemet i grunden. Under tiden ska lärarnas kompetensutveckling främjas genom att man minskar antalet visstidsanställningar och satsar mer på lärarnas utbildning. Samtidigt har särskilt högskoleutbildade problem med att hitta lämpliga fasta jobb. Ett större samarbete mellan utbildningssektorn och näringslivet skulle göra det lättare för nyutexaminerade att komma in på arbetsmarknaden och ge företagen den kompetens som de behöver för att öka sin innovationsförmåga. I förslaget till en ny nationell digital strategi erkänns behovet av att förbättra den digitala kompetensen. Utmaningen består i att det finns för få it-specialister och att utbildningssystemet gör för lite för att främja digital kompetens. Genom att omskola arbetstagarna och ge dem digital kompetens skulle de spanska företagen också kunna bevara sin konkurrenskraft i den alltmer digitaliserade ekonomin.

               (15)Även regelskillnader gör att företagsklimatet inte är optimalt. För närvarande bidrar regelskillnader och begränsningar till fortsatt stora påslag, minskad geografisk rörlighet för företag och arbetstagare och återhållen produktivitetsökning. Lagen om en enhetlig marknad, som skulle lösa problemet, har bara delvis genomförts. Tillsyn och genomförande av lagen på regional och lokal nivå måste bli bättre, och de sektorsövergripande konferensernas roll måste stärkas. Lagen bygger på principen om att ett företag som uppfyller kraven i någon del av det spanska territoriet får utöva sin verksamhet också i resten av landet. I flera domar fastställde författningsdomstolen 2017 att den här principen inte gäller så länge det saknas gemensamma eller likvärdiga miniminormer för tillgång till eller utövande av ekonomisk verksamhet. Genom att införa samstämmiga gemensamma eller likvärdiga normer skulle man kunna bidra till att nå målen med lagen. Dessutom bör man förbättra samarbetet mellan de olika förvaltningsnivåerna i lagens samtliga genomförandefaser för att bättre motverka fragmenteringens negativa effekter på näringslivet. Kommittén för bättre lagstiftning tillsattes för att se till att lagarna harmoniseras med EU:s regelverk om tjänster. Kommitténs arbete bör intensifieras och avslutas. Begränsningar som påverkar vissa reglerade yrken som civilingenjörer och arkitekter uppmärksammades också i tjänstepaketet från januari 2017. Hittills har inga specifika åtgärder vidtagits för att göra något åt detta.
                  12

               (16)Generellt skulle en förbättring av institutionernas kvalitet öka förtroendet för den spanska ekonomin och se till att produktivitetsökande åtgärder får större effekt. Man har gjort framsteg med att öka insynen i partifinansiering, redovisning av tillgångar och intressekonflikter. Företagsklimatet har också gynnats av framstegen i kampen mot korruptionen, även om farhågor kvarstår. Allmänheten och näringslivet upplever också att rättsväsendet har blivit mer oberoende. Åtgärder för att ytterligare öka rättsväsendets effektivitet är på gång och bör fortsätta. Även om det har gjorts vissa framsteg på detta omfattande område, så är det fortfarande en utmaning att öka förtroendet för institutionerna på alla förvaltningsnivåer.

               (17)Genom att ytterligare förbättra transport-, energi- och vatteninfrastrukturen skulle man främja territoriell sammanhållning, bättre integration i den inre marknaden och produktivitetsökning. Det finns investeringsgap när det gäller transport- och energiförbindelser över gränserna och vatteninfrastrukturen. Man skulle kunna utnyttja järnvägsinfrastrukturen bättre för passagerar- och godstrafik. De olika spårvidderna i Spanien, Portugal och Frankrike är ett av de största hindren för bättre järnvägsförbindelser, även om man på senare tid har färdigställt nya sträckor med den internationellt dominerande standardvidden. Järnvägsförbindelserna för godstrafik mellan de största hamnarna vid Atlant- och Medelhavskusterna och inlandets industriområden är också bristfälliga. Otillräckliga förbindelser hämmar också integreringen i EU:s el- och gasmarknader. Det krävs fler infrastrukturinvesteringar för att förbättra vattenförvaltningen, t.ex. genom att rena avloppsvatten, åtgärda läckor i distributionsnäten och förbättra vattenförsörjningen. Det skulle också ge Spanien miljömässiga, ekonomiska och sociala fördelar.

               (18)Kommissionen har inom ramen för 2018 års europeiska planeringstermin gjort en omfattande analys av Spaniens ekonomiska politik och offentliggjort den i 2018 års landsrapport. Den har även bedömt stabilitetsprogrammet för 2018 och det nationella reformprogrammet för 2018 samt uppföljningen av de rekommendationer Spanien har fått tidigare år. Kommissionen har beaktat inte bara programmens relevans för hållbarheten i finanspolitiken och den socioekonomiska politiken i Spanien utan också huruvida unionens regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i unionen genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på unionsnivå.

               (19)Mot bakgrund av denna bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet för 2018 och dess yttrande
                  13
                återspeglas särskilt i rekommendation 1 nedan.

               (20)Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och denna bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet och stabilitetsprogrammet. Dess rekommendationer enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 återspeglas i rekommendationerna 1–3 nedan.

               HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Spanien att under 2018 och 2019 vidta följande åtgärder:

               1.Säkerställa efterlevnaden av rådets beslut av den 8 augusti 2016 enligt förfarandet vid alltför stora underskott, bland annat genom åtgärder som stärker det statsfinansiella regelverket och reglerna för offentlig upphandling på alla förvaltningsnivåer. Därefter säkerställa att de primära offentliga utgifternas nominella tillväxt inte överskrider 0,6 % 2019, vilket motsvarar en årlig strukturell anpassning på 0,65 % av BNP. Använda oförutsedda intäkter för att påskynda minskningen av den offentliga skuldkvoten.

               2.Se till att arbetsförmedlingar och socialtjänster har kapacitet att ge arbetssökande effektivt stöd, bland annat genom ett bättre samarbete med arbetsgivarna. Underlätta övergången till fler tillsvidareanställningar. Förbättra stödet till familjer och minska skillnaderna i systemen för inkomstgarantier genom att förenkla de nationella systemen och minska skillnaderna mellan de nationella och regionala systemens tillträdesvillkor. Minska andelen unga med enbart grundskoleutbildning och de regionala skillnaderna i studieresultat, främst genom att ge elever och lärare bättre stöd.

               3.Öka de offentliga investeringarna i forskning och utveckling och systematiskt utvärdera stödåtgärderna på området för att se till att de är effektiva. Fördjupa samarbetet mellan utbildningssektorn och näringslivet för att minska kompetensglappet. Fortsätta att genomföra lagen om en enhetlig marknad dels genom att på alla förvaltningsnivåer se till att reglerna för tillgång till och utövande av ekonomisk verksamhet är i linje med principerna i nämnda lag, särskilt när det gäller tjänster, dels genom att förbättra samarbetet mellan förvaltningarna.

               Utfärdad i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordförande

                     (1)

                        EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        EUT L 306, 23.11.2011, s. 25.

                     (3)

                        COM(2018) 408 final.

                     (4)

                        P8_TA(2018)0077 och P8_TA(2018)0078.

                     (5)

                        SWD(2018) 207 final.

                     (6)

                        COM(2018) 120 final.

                     (7)

                        EGT L 148, 10.6.2017, s. 38-41.

                     (8)

                        De offentliga nettoutgifterna består av de totala offentliga utgifterna exklusive ränteutgifter, utgifter för EU-program som motsvaras fullt ut av inkomster från EU-medel och icke-diskretionära förändringar i utgifterna för arbetslöshetsförmåner. Nationellt finansierade fasta bruttoinvesteringar fördelas över fyra år. Diskretionära åtgärder på inkomstsidan eller inkomstökningar som fastställts genom lagstiftning är inräknade. Engångsåtgärder på såväl inkomst- som utgiftssidan är avräknade.

                     (9)

                        Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013 av den 17 december 2013 om fastställande av gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden, Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling och Europeiska havs- och fiskerifonden, om fastställande av allmänna bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden och Europeiska havs- och fiskerifonden samt om upphävande av rådets förordning (EG) nr 1083/2006 (EUT L 347, 20.12.2013, s. 320).

                     (10)

                        COM(2014) 494 final.

                     (11)

                        Europeiska kommissionen (2018), rapport om pensionernas tillräcklighet för 2018: inkomsternas nuvarande och framtida tillräcklighet under ålderdomen i EU, volym I–II, gemensam rapport utarbetad av kommittén för socialt skydd och Europeiska kommissionen (GD EMPL), Europeiska unionens publikationsbyrå, Luxemburg, 2018.

                     (12)

                        COM(2016) 820 final.

                     (13)

                        Enligt artikel 5.2 i rådets förordning (EG) nr 1466/97.


               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 16.5.2018
            COM(2018) 299 final
            Rekommendation till
            RÅDETS BESLUT
            om ett bemyndigande att inleda förhandlingar med Cap Verde i syfte att ingå ett protokoll om genomförande av avtalet om fiskepartnerskap mellan Europeiska gemenskapen och Cap Verde
            {SWD(2018) 193 final}{SWD(2018) 194 final}

               MOTIVERING

               1.BAKGRUND TILL FÖRSLAGET

               •Motiv och syfte med förslaget

                  Kommissionen föreslår förhandlingar om ett nytt protokoll till partnerskapsavtalet om hållbart fiske med Republiken Cap Verde som motsvarar unionsflottans behov och är förenligt med förordning (EU) nr 1380/2013 om den gemensamma fiskeripolitiken och rådets slutsatser av den 19 mars 2012 om kommissionens meddelande om den gemensamma fiskeripolitikens internationella dimension.

               •Förenlighet med befintliga bestämmelser inom området

                  Det nuvarande partnerskapsavtalet om fiske mellan Europeiska unionen och Cap Verde ingicks den 30 december 2006
                     1
                  . Det nuvarande fyråriga protokollet
                     2
                   till partnerskapsavtalet om fiske började tillämpas den 23 december 2014 och löper ut den 22 december 2018. Däri fastställs fiskemöjligheterna för unionens flotta och motsvarande ekonomiska ersättning som betalas av unionen och fartygsägarna. EU:s årliga offentliga ekonomiska ersättning till Cap Verde uppgår till 550 000 euro för de första två åren, varav 257 000 euro är öronmärkta för sektorsstöd, och 500 000 euro för de sista två åren, varav 250 000 euro är öronmärkta för sektorsstöd.

               Partnerskapsavtalet om fiske med Cap Verde skapar fiskemöjligheter avseende tonfisk och långvandrande arter för fartyg från tre medlemsstater (Spanien, Frankrike och Portugal). Europeiska unionen har redan ett välutvecklat nätverk av bilaterala partnerskapsavtal om hållbart fiske i Västafrika, närmare bestämt med Marocko, Mauretanien, São Tomé och Príncipe, Senegal, Liberia och Elfenbenskusten.

                  Partnerskapsavtalen om hållbart fiske bidrar till att främja den gemensamma fiskeripolitikens mål på internationell nivå och säkerställer att EU:s fiske utanför unionens vatten följer samma principer och standarder som de som tillämpas enligt unionsrätten. Dessutom främjar partnerskapsavtal om hållbart fiske vetenskapligt samarbete mellan EU och dess partner samt främjar öppenhet och hållbarhet för att förbättra förvaltningen av fiskeresurser. De uppmuntrar också till god styrning genom att de stöder uppföljning, kontroll och övervakning av inhemska och utländska flottors verksamhet samt bidrar med medel till kampen mot illegalt, orapporterat och oreglerat fiske och bidrar till en hållbar utveckling inom den lokala fiskerinäringen. Partnerskapsavtalen om hållbart fiske stärker EU:s ställning i internationella och regionala fiskeriorganisationer, framför allt i Internationella kommissionen för bevarande av tonfisk i Atlanten, som är det organ som inrättats enligt internationell rätt för att bevara och förvalta långvandrande arter i regionen.

               •Förenlighet med unionens politik inom andra områden

                  Förhandlingarna om ett nytt protokoll till partnerskapsavtalet om hållbart fiske med Cap Verde är förenliga med EU:s yttre åtgärder i förhållande till länderna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet (AVS-länderna), framför allt med unionens mål när det gäller respekt för demokratiska principer och mänskliga rättigheter.

                  Om än på helt lokal nivå kommer partnerskapsavtalet om hållbart fiske att komplettera den nya partnerskapsramen för migration
                     3
                  , och genom att det ger upphov till ekonomisk verksamhet inom fiskenäringen kommer det att bidra till att motverka orsakerna till utvandringen från Cap Verde.

               2.REKOMMENDATIONENS RÄTTSLIGA UTFORMNING

               •Rättslig grund

                  Den rättsliga grunden för beslutet återfinns i artikel 218 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, närmare bestämt i femte delen (om unionens yttre åtgärder) avdelning V (om internationella avtal), där förfarandet för förhandlingar om och ingående av avtal mellan EU och tredjeländer anges.

               •Subsidiaritetsprincipen (för icke-exklusiv befogenhet)

                  Ej tillämpligt, exklusiv befogenhet.

               •Proportionalitetsprincipen

                  Beslutet står i proportion till målet.

               •Val av instrument

                  Instrumentet föreskrivs i artikel 218.3 och 218.4 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.

               3.RESULTAT AV SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSBEDÖMNINGAR

               •Efterhandsutvärderingar/kontroller av ändamålsenligheten med befintlig lagstiftning

                  Under 2017–2018 gjorde kommissionen en efterhandsutvärdering av det nuvarande protokollet till partnerskapsavtalet om fiske med Cap Verde liksom en förhandsutvärdering av en eventuell förnyelse av protokollet. Slutsatserna av utvärderingen återfinns i ett separat arbetsdokument från kommissionens avdelningar.

                  I utvärderingen konstaterades att EU:s fiskerisektorer för tonfisk har ett starkt intresse av att fiska i Cap Verdes vatten, och att en förnyelse av protokollet skulle förbättra uppföljningen, kontrollen och övervakningen samt bidra till att förbättra förvaltningen av fisket i regionen. Utvärderingen visade att en förnyelse av protokollet även skulle vara till nytta för Cap Verde, med tanke på betydelsen av den ekonomiska ersättning som betalas enligt protokollet.

               •Samråd med berörda parter

                  Medlemsstaterna, företrädare för branschen, internationella organisationer i det civila samhället liksom Cap Verdes fiskeriförvaltning och civila samhälle har rådfrågats inom ramen för utvärderingen. Samråd har också ägt rum inom ramen för rådgivande nämnden för fjärrfiske.

               •Insamling och användning av sakkunnigutlåtanden

                  Ej tillämpligt.

               •Konsekvensbedömning

                  Ej tillämpligt.

               •Lagstiftningens ändamålsenlighet och förenkling

                  Ej tillämpligt.

               •Grundläggande rättigheter

                  I de förhandlingsdirektiv som föreslås som bilaga till beslutet rekommenderas bemyndigande att inleda förhandlingar. Däri rekommenderas också att en klausul införs om konsekvenserna av kränkningar av mänskliga rättigheter och demokratiska principer.

               4.BUDGETKONSEKVENSER

               Ett nytt protokoll kommer att kräva utbetalning av ett ekonomiskt bidrag till Cap Verde som är förenligt med den fleråriga budgetramen för 2014–2020, särskilt när det gäller anslagen till budgetposten för partnerskapsavtal om hållbart fiske. De årliga beloppen för åtaganden och betalningar fastställs inom ramen för det årliga budgetförfarandet, med reservposten för protokoll som inte hade trätt i kraft vid årets början
                  4
               .

               5.ÖVRIGA INSLAG

               •Genomförandeplaner samt åtgärder för övervakning, utvärdering och rapportering

                  Förhandlingarna kommer enligt planerna att inledas under andra kvartalet 2018.

               •Ingående redogörelse för de specifika bestämmelserna i förslaget

                  Kommissionen rekommenderar följande:

                  - Rådet bör bemyndiga kommissionen att inleda och föra förhandlingar för att ingå ett nytt protokoll till partnerskapsavtalet om fiske med Cap Verde.

                  - Kommissionen bör utses till EU:s förhandlare i detta ärende.

                  - Kommissionen bör föra dessa förhandlingar i samråd med den särskilda kommittén i enlighet med bestämmelserna i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.

                  - Rådet bör godkänna förhandlingsdirektiven i bilagan till denna rekommendation.

               Rekommendation till

               RÅDETS BESLUT

               om ett bemyndigande att inleda förhandlingar med Cap Verde i syfte att ingå ett protokoll om genomförande av avtalet om fiskepartnerskap mellan Europeiska gemenskapen
                  och Cap Verde

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 218.3 och 218.4,

               med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation, och

               av följande skäl:

               Förhandlingar bör inledas med Cap Verde i syfte att ingå ett protokoll om genomförande av avtalet om fiskepartnerskap mellan Europeiska gemenskapen och Cap Verde.

               HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

               Artikel 1

               Kommissionen är härmed bemyndigad att inleda förhandlingar med Cap Verde i syfte att ingå ett protokoll om genomförande av avtalet om fiskepartnerskap mellan Europeiska gemenskapen och Cap Verde.

               Artikel 2

               Förhandlingarna ska föras i samråd med rådets arbetsgrupp för extern fiskeripolitik på grundval av rådets förhandlingsdirektiv, vilka återges i bilagan till detta beslut.

               Artikel 3

               Detta beslut riktar sig till kommissionen.

               Utfärdat i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                        Ordförande

                     (1)

                        EUT L 414, 30.12.2006, s. 36.

                     (2)

                        EUT L 369, 24.12.2014, s. 3.

                     (3)

                        COM(2016) 385 final, 7.6.2016.

                     (4)

                        Kapitel 40 (reservpost 40 02 41) i linje med det interinstitutionella avtalet om den fleråriga budgetramen (2013/C 373/01).

    ---documentbreak---

               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den16.5.2018
            COM(2018) 299 final
            BILAGA
            till
            Rekommendation till RÅDETS BESLUT
            om ett bemyndigande att inleda förhandlingar på Europeiska unionens vägnar om förnyelse av protokollet till avtalet om fiskepartnerskap med Cap Verde
            {SWD(2018) 193 final}{SWD(2018) 194 final}

               BILAGA

               Förhandlingsdirektiv för ingående av ett nytt protokoll mellan Europeiska unionen och Cap Verde

               –Syftet med förhandlingarna är förnyelse av ett protokoll till partnerskapsavtalet om fiske mellan Europeiska unionen och Cap Verde i överensstämmelse med förordning (EU) nr 1380/2013 om den gemensamma fiskeripolitiken och rådets slutsatser av den 19 mars 2012 om kommissionens meddelande av den 13 juli 2011 om den gemensamma fiskeripolitikens internationella dimension.

               –För att främja hållbart och ansvarsfullt fiske, samtidigt som ömsesidiga fördelar för EU och Cap Verde säkerställs genom ett nytt protokoll kommer kommissionens förhandlingsmål att baseras på följande:

               ·Säkerställa tillträde till Cap Verdes fiskezon och nödvändiga tillstånd för fartyg i EU:s flotta för att fiska i denna zon, och därigenom bland annat upprätthålla det nätverk av partnerskapsavtal om hållbart fiske som är tillgängligt för EU-operatörer.

               ·Beakta bästa tillgängliga vetenskapliga utlåtanden och relevanta förvaltningsplaner som antagits av regionala fiskeriförvaltningsorganisationer i syfte att säkerställa ett hållbart fiske och främja förvaltningen av världshaven på internationell nivå. Fisket bör inriktas uteslutande på tillgängliga resurser med hänsyn till den lokala flottans fiskekapacitet, samtidigt som särskild uppmärksamhet ägnas åt att vissa av de berörda bestånden är långvandrande.

               ·Utverka en lämplig andel av fiskeresurserna, som står i proportion till EU-flottornas intressen, när dessa resurser också är av intresse för andra utländska flottor, samtidigt som hänsyn tas till EU-flottorna i regionen och deras verksamhet, mot bakgrund av de senaste och bästa vetenskapliga bedömningarna.

               ·Etablera en dialog för att stärka sektorspolitiken i syfte att främja genomförandet av en ansvarsfull fiskeripolitik kopplad till landets utvecklingsmål, i synnerhet när det gäller fiskeriförvaltning, kampen mot olagligt, orapporterat och oreglerat fiske, kontroll och övervakning av fiske och tillhandahållande av vetenskapliga utlåtanden, samt främja sysselsättningsskapande insatser som bidrar till att bland annat komma åt grundorsakerna till avflyttningen från Cap Verde.

               ·Införa en klausul om konsekvenserna av kränkningar av mänskliga rättigheter och demokratiska principer.

               ·Införa en klausul för förmånstillträde för EU-flottan till Cap Verdes fiskezon och för tillämpning av samma tekniska villkor på samtliga främmande flottor.

               –För att undvika att fiskeverksamheten avbryts bör det nya protokollet innehålla en klausul om provisorisk tillämpning

               –I protokollet bör i synnerhet följande anges:

               ·De fiskemöjligheter, uppdelade per kategori, som ska beviljas Europeiska unionens fartyg.

               ·Den ekonomiska ersättningen och betalningsvillkoren.

               ·Prioriteringarna och mekanismerna för ett ändamålsenligt genomförande av sektorsstödet och en regelbunden övervakning av det.


               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den22.11.2017
            COM(2017) 801 final
            Rekommendation till
            RÅDETS BESLUT
            om upphävande av beslut 2008/713/EG om förekomsten av ett alltför stort underskott i Förenade kungariket

               Rekommendation till

               RÅDETS BESLUT

               om upphävande av beslut 2008/713/EG om förekomsten av ett alltför stort underskott i Förenade kungariket

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 126.12,

               med beaktande av kommissionens rekommendation, och

               av följande skäl:

               (1)Genom beslut 2008/713/EG av den 8 juli 2008 fastslog rådet, i enlighet med artikel 104.6 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt och på rekommendation av kommissionen, att det förelåg ett alltför stort underskott i Förenade kungariket
                  1
               . Rådet noterade att enligt de uppgifter som Förenade kungarikets myndigheter lämnade i mars 2008 som ett led i förfarandet vid alltför stora underskott förväntades det offentliga underskottet 2008-2009 uppgå till 3,2 % av BNP och således överskrida referensvärdet på 3 % av BNP. Efter offentliggörandet av budgeten i mars 2008 tillkännagavs ett politiskt initiativ den 13 maj 2008 som innebar att den personliga inkomstskatten sänktes under perioden 2008–09, vilket förväntades ytterligare öka underskottet under det räkenskapsåret. Om man räknar med denna åtgärd i det underskott som anges i kommissionens vårprognos 2008 skulle underskottet uppgå till 3,5 % av BNP under 2008–2009. Det alltför stora underskottet kunde inte heller anses vara tillfälligt, eftersom kommissionen i sin prognos, baserat på oförändrad politik, beräknade ett underskott på 3,3 % av BNP för 2009–2010. Rådet noterade vidare att den offentliga sektorns skuldkvot fortfarande låg klart under referensvärdet på 60 %, även om den beräknades vara stigande fram till 2009–2010.

               (2)Efter en rekommendation från kommissionen utfärdade rådet samma dag, i enlighet med artikel 104.7 i fördraget och artikel 3.4 i rådets förordning (EG) nr 1467/97, en rekommendation till Förenade kungariket, i vilken landet uppmanas att senast 2009–2010 korrigera det alltför stora underskottet. Rådet angav också den 8 januari 2009 som tidsfrist för att vidta effektiva åtgärder.

               (3)Rådet antog den 27 april 2009 ett beslut i enlighet med artikel 104.8 i fördraget där det konstaterades att Förenade kungariket inte hade vidtagit effektiva åtgärder som svar på rådets rekommendation av den 8 juli 2008
                  2
               .

               (4)Med tanke på Förenade kungarikets budgetmässiga läge 2009–2010 är ett resultat av åtgärder motsvarande cirka 11 2 % av BNP, vilket var ett väl anpassat svar på den ekonomiska återhämtningsplanen för Europa och de automatiska stabilisatorernas fria verkan, utfärdade rådet den 2 december 2009 en reviderad rekommendation i enlighet med artikel 126.7 i EUF-fördraget, i vilken Förenade kungariket rekommenderas att få situationen med det alltför stora underskottet att upphöra senast 2014–2015. För att få ned det offentliga underskottet under 3 % av BNP på ett trovärdigt och hållbart sätt, rekommenderades Förenade kungariket att säkerställa en genomsnittlig årlig finanspolitisk ansträngning på 1¾% av BNP mellan 2010–2011 och 2014–2015. I sin rekommendation av den 2 december 2009 fastställde rådet den 2 juni 2010 som tidsfrist för att vidta effektiva åtgärder i enlighet med i artikel 3.4 i förordning (EG) nr 1467/97.

               (5)Den 6 juli 2010 konstaterade kommissionen att Fölrenade kungariket, utgående från kommissionens vårprognos 2010, hade vidtagit effektiva åtgärder i överensstämmelse med rådets rekommendation av den 2 december 2009 enligt artikel 126.7 i fördraget.

               (6)Den 19 juni 2015 fastställde rådet i enlighet med artikel 126.8 i fördraget att Förenade kungariket inte hade vidtagit effektiva åtgärder som svar på rådets rekommendation av den 2 december 2009
                  3
               . Rådet noterade att Förenade kungariket hade drabbats av en kraftig nedgång i real BNP-tillväxt till följd av den globala ekonomiska och finansiella krisen 2008–2009, vilket även drabbade de offentliga finanserna. Därefter har Förenade kungariket genomfört en konsolideringsplan, och det offentliga underskottet som andel av BNP har minskat varje år mellan räkenskapsåren 2009–2010 och 2014–2015. I gengäld har den offentliga sektorns skuldkvot fortsatt att öka under denna period, framför allt på grund av det nominella underskottet, men också på interventioner inom finanssektorn. Rådet drog slutsatsen att Förenade kungariket, trots att ett finanspolitiskt konsolideringsprogram fastställts och genomförts, inte hade avhjälpt det alltför stora underskottet till 2014–2015. Dessutom har Förenade kungariket inte iakttagit den årliga genomsnittliga finanspolitiska ansträngning på 1¾% av BNP som rekommenderades av rådet den 2 december 2009.

               (7)Samma dag riktade rådet, på kommissionens rekommendation och i enlighet med artikel 126.7 i fördraget och artikel 3.4 i rådets förordning (EG) nr 1467/97, en rekommendation till Förenade kungariket om att senast till räkenskapsåret 2016–2017 korrigera det alltför stora underskottet. I synnerhet rekommenderades Förenade kungariket att nå ett nominella underskott på 4,1 % av BNP under 2015-16 och på 2,7 % av BNP under 2016-17, vilket förutsägs vara förenligt med en förbättring av det strukturella saldot med 0,5 % av BNP under 2015-16 och med 1,1 % av BNP under 2016-17, baserat på kommissionens uppdaterade vårprognos 2015.

               (8)Den 16 november 2015 konstaterade kommissionen att Förenade kungariket hade vidtagit effektiva åtgärder för att korrigera det alltför stora underskottet senast räkenskapsåret 2016–2017, såsom rådet hade rekommenderat den 19 juni 2015.

               (9)I enlighet med artikel 4 i protokoll nr 12 om förfarandet vid alltför stora underskott, som är fogat till fördraget om Europeiska unionen och till EUF-fördraget, ska kommissionen tillhandahålla det underlag som ska användas för genomförandet av förfarandet. Som en del av tillämpningen av det protokollet ska medlemsstaterna två gånger per år, före den 1 april och före den 1 oktober, lämna uppgifter om offentliga underskott och skulder och därmed sammanhängande nyckeltal i enlighet med artikel 3 i rådets förordning (EG) nr 479/2009
                  4
               .

               (10)Rådet fattar beslut om att upphäva beslut om förekomsten av ett alltför stort underskott på grundval av inlämnade uppgifter. Dessutom ska ett beslut om förekomsten av ett alltför stort underskott upphävas endast om kommissionens prognoser visar att underskottet inte kommer att vara större än fördragets referensvärde på 3 % av BNP under prognosperioden
                  5
               .

               (11)På grundval av de uppgifter som kommissionen (Eurostat) lämnade i enlighet med artikel 14 i förordning (EG) nr 479/2009, efter konvergensprogrammet 2017, Förenade kungarikets anmälan i september 2017 och kommissionens höstprognos 2017, är det berättigat att dra följande slutsatser:

               –Förenade kungariket har uppfyllt de rekommenderade underskottsmålen för den offentliga sektorn under de senaste åren. Efter en topp på 10 % av BNP 2009–2010 har det nominella offentliga underskottet följt en stadigt nedåtgående trend och minskat till 4 % 2015–2016 och 2,3 % 2016–2017, i linje med rådets rekommendation av den 19 juni 2015. Den finanspolitiska konsolidering som genomförts under perioden har i stor utsträckning varit inriktade på utgifter, och de totala utgifterna minskade från 42,9 % av BNP under 2009–2010 till 38 % av BNP 2016–2017. En ökning av det offentliga inkomstkvoten från 37,4 % av BNP 2009–2010 till 38,6 % av BNP 2016–2017 har också bidragit, om än i mindre utsträckning.

               –Det konvergensprogram för 2016–17 som lagts fram av Förenade kungariket den 27 april 2017 och som omfattar perioden 2016–2017 till 2021–2022 utgår från en ökning av underskottet i de offentliga finanserna till 2,8 % av BNP 2017–2018, följt av en minskning till 1,9 % av BNP 2018–2019. Denna prognos grundas på ett planerat underskott i den offentliga sektorns finanser på 2,7 % under perioden 2016–2017, enligt de uppgifter som de brittiska myndigheterna lämnade i mars 2017 som ett led i förfarandet vid alltför stora underskott. Eftersom inlämnandet av konvergensprogrammet har den brittiska statistikbyrån Office for National Statistics (ONS) reviderat sin uppskattning av det offentliga underskottet under 2016–2017 till 2,3 % av BNP. De brittiska myndigheterna har visserligen inte därefter offentliggjort en uppdaterad prognos för underskottet i de offentliga finanserna, men i kommissionens höstprognos 2017 utgår man från ett underskott på 2,5 % 2017–2018, 1,8 % 2018–2019, 1,3 % 2019–2020, med oförändrad politik. Underskottet förväntas således fortsätta att understiga fördragets referensvärde på 3 % av BNP under prognosperioden.

               –I sin höstprognos 2017 bedömer kommissionen att det strukturella saldot, dvs. den offentliga sektorns budgetsaldo rensat för konjunktureffekter och ej inräknat engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder, kommer att ha förbättrats med 3,2 % av BNP mellan 2008–2009 och 2016–2017.

               –Förenade kungarikets offentliga bruttoskuld i förhållande till BNP har ökat betydligt sedan rådet den 8 juli 2008 fastställde att det förelåg ett alltför stort underskott i Förenade kungariket. Den offentliga skuldkvoten har ökat från 41 % av BNP under 2007–2008 till 86,8 % under 2016–2017, vilket avspeglade högre nominella underskott i de offentliga finanserna liksom även interventioner inom finanssektorn under denna period. Enligt kommissionens höstprognos 2017 väntas skuldkvoten ha nått sin topp under 2016–2017 och sedan successivt minska till 82,9 % av BNP 2019–2020.

               (12)I enlighet med artikel 126.12 i fördraget ska ett rådsbeslut om förekomsten av ett alltför stort underskott upphävas när det alltför stora underskottet i den berörda medlemsstaten enligt rådets uppfattning har korrigerats.

               (13)Enligt rådets uppfattning har det alltför stora underskottet i Förenade kungariket korrigerats, och beslut 2008/713/EG bör därför upphävas.

               (14)Från och med 2017–2018, som är räkenskapsåret efter korrigeringen av det alltför stora underskottet, omfattas Förenade kungariket av stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del och bör närma sig det minsta medelfristiga budgetmålet i lämplig takt, inbegripet att utgiftsriktmärket iakttas, och uppfylla skuldkriteriet i enlighet med artikel 2.1a i förordning (EG) nr 1467/97.

               HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

               Artikel 1

               Det framgår av en allsidig bedömning att det alltför stora underskottet i Förenade kungariket har korrigerats.

               Artikel 2

               Beslut 2008/713/EG ska upphöra att gälla.

               Artikel 3

               Detta beslut riktar sig till Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland.

               Utfärdat i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordförande

                     (1)

                        Rådets beslut 2008/713/EG av den 24 juli 2008 om fastställande av att det föreligger ett alltför stort underskott i Förenade kungariket (EUT L 238, 5.9.2008, s. 5).

                     (2)

                        Rådets beslut 2009/409/EG av den 27 april 2009 om fastställande, i enlighet med artikel 104.8 i fördraget, av om Förenade kungariket har vidtagit effektiva åtgärder för att efterkomma rådets rekommendation av den 8 juli 2008 enligt artikel 104.7 (EUT L 132, 29.5.2009, s. 11).

                     (3)

                        Rådets beslut 2015/1098 av den 19 juni 2015 om fastställande av att Förenade kungariket inte har vidtagit effektiva åtgärder för att följa rådets rekommendation av den 2 december 2009 (EUT L 180, 8.7.2015, s. 1).

                     (4)

                        Rådets förordning (EG) nr 479/2009 av den 25 maj 2009 om tillämpningen av protokollet om förfarandet vid alltför stora underskott som är fogat till fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen (EUT L 145, 10.6.2009, s. 1).

                     (5)

                        I enlighet med Närmare angivelser för genomförandet av stabilitets- och tillväxtpakten samt riktlinjer för stabilitets- och konvergensprogrammens innehåll och utformning av den 3 september 2012 (”Specifications on the implementation of the Stability and Growth Pact and Guidelines on the format and content of Stability and Convergence Programmes”). Mer information finns på:
                  http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/pdf/coc/code_of_conduct_en.pdf [5] Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 473/2013 av den 21 maj 2013 om gemensamma bestämmelser för övervakning och bedömning av utkast till budgetplaner och säkerställande av korrigering av alltför stora underskott i medlemsstater i euroområdet (EUT L 140, 27.5.2013, s. 11).


               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 22.11.2017
            COM(2017) 802 final
            Rekommendation till
            RÅDETS REKOMMENDATION
            för korrigering av den konstaterade betydande avvikelsen från anpassningsbanan för att uppnå det medelfristiga budgetmålet i Rumänien
            {SWD(2017) 603 final}

               Rekommendation till

               RÅDETS REKOMMENDATION

               för korrigering av den konstaterade betydande avvikelsen från anpassningsbanan för att uppnå det medelfristiga budgetmålet i Rumänien

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 121.4,

               med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken,
                  1
                särskilt artikel 10.2 andra stycket,

               med beaktande av kommissionens rekommendation, och

               av följande skäl:

               (1)Den 16 juni 2017 beslutade rådet i enlighet med artikel 121.4 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (nedan kallat EUF-fördraget) att en konstaterad betydande avvikelse från anpassningsbanan mot det medelfristiga budgetmålet förelåg i Rumänien och utfärdade en rekommendation till Rumänien om att vidta nödvändiga åtgärder för att se till att den nominella ökningen av nettobeloppet för de primära offentliga utgifterna
                  2
                år 2017 inte överskrider 3,3 %, vilket på årsbasis motsvarar en strukturell anpassning på 0,5 % av BNP
                  3
               . Rumänien rekommenderades att använda eventuella oförutsedda inkomster till att minska underskottet, samtidigt som budgetkonsolideringsåtgärder bör säkerställa en bestående förbättring av det strukturella saldot i de offentliga finanserna på ett tillväxtfrämjande sätt. Rådet fastställde den 15 oktober 2017 som tidsfrist för Rumänien att rapportera om åtgärder som vidtagits med anledning av denna rekommendation.

               (2)Den 11 juli 2017 rekommenderade rådet Rumänien att se till att under 2017 följa rådets rekommendation av den 16 juni 2017 i syfte att korrigera en betydande avvikelse från anpassningsbanan mot det medelfristiga budgetmålet
                  4
               . För 2018 rekommenderades Rumänien att genomföra en betydande finanspolitisk insats i linje med kraven i den förebyggande delen av stabilitets- och tillväxtpakten, för att ytterligare anpassa sig mot sitt medelfristiga budgetmål på ett strukturellt underskott på 1 % av BNP. Enligt den överenskomna anpassningsmatrisen inom stabilitets- och tillväxtpakten innebar denna anpassning att de primära offentliga nettoutgifternas nominella tillväxttakt fick vara högst 4,3 % 2018. Det skulle motsvara en strukturell anpassning på 0,5 % av BNP.

               (3)Den 26 och den 27 september 2017 utförde kommissionen ett  utökat övervakningsuppdrag i Rumänien på plats enligt artikel -11.2 i rådets förordning (EG) nr 1466/97. Kommissionen rapporterade sina resultat till rådet den 24 oktober 2017 och offentliggjorde dem efter att ha översänt sina preliminära resultat till de rumänska myndigheterna.

               (4)Den 13 oktober 2017 inlämnade de rumänska myndigheterna en rapport om ändamålsenliga åtgärder som svar på rådets rekommendation av den 16 juni 2017. Mot bakgrund av de uppgifter som de rumänska myndigheterna lämnat i sin rapport om vidtagna åtgärder och den samlade bedömningen som utgår från höstprognosen 2017 drog rådet den [XX] slutsatsen att Rumänien har inte vidtagit effektiva åtgärder för att följa rådets rekommendation av den 16 juni 2017.

               (5)Rumänien för en procyklisk finanspolitik i ett läge med stark ekonomisk tillväxt och positivt produktionsgap. Det strukturella saldot för 2017 uppskattas avvika från landets medelfristiga budgetmål med 2,3 % av BNP. Mot bakgrund av att Rumänien underlåtit att vidta effektiva åtgärder är det lämpligt att till denna medlemsstat översända en reviderad rekommendation enligt artikel 121.4 i EUF-fördraget om åtgärder som är lämplig att vidta.

               (6)Med utgångspunkt i beräkningarna av produktionsgapet i kommissionens höstprognos 2017 anses ett normalt ekonomiskt läge råda i Rumänien 2017 och 2018. Landets offentliga skuldkvot underskrider tröskelvärdet på 60 % av BNP. Den minsta strukturella insats som krävs enligt förordning (EG) nr 1466/97 och den överenskomna anpassningsmatrisen inom stabilitets- och tillväxtpakten, som beaktar rådande ekonomiska omständigheter och möjliga hållbarhetsproblem, uppgår till 0,5 % av BNP.

               (7)Rumäniens strukturella underskott väntas enligt kommissionens prognos att öka med 1,1 % av BNP 2017, medan landet i rådets rekommendation av den 16 juni 2017 uppmanades till en strukturell minskning på minst 0,5 % av BNP. Rumänien beräknas 2017 dessutom ligga kvar på fördragets referensvärdet på 3 % av BNP för det offentliga underskottet och kommer enligt prognoserna att överskrida det med betydande marginal 2018 enligt kommissionens höstprognos 2017.

               (8)En ytterligare insats för att Rumänien ska återuppta en lämplig anpassningsbana efter avvikelserna 2016 och 2017 bör komplettera den justering på 0,5 % av BNP som rådet rekommenderade den 11 juli 2017. En ytterligare insats på motsvarande 0,3 % av BNP verkar lämplig med tanke på storleken på den konstaterade betydande avvikelsen från anpassningsbanan mot det medelfristiga budgetmålet, vilket kommer att påskynda anpassningen till det medelfristiga budgetmålet. Den erforderliga förbättringen av det strukturella saldot med 0,8 % av BNP 2018 är förenlig med en nominell ökning av de primära offentliga nettoutgifterna på högst 3,3 % under 2018.

               (9)Enligt kommissionens höstprognos 2017 kommer det strukturella saldot att försämras med ytterligare 1 % under 2018. En strukturell förbättring på 0,8 % av BNP för 2018 innebär följaktligen att landet behöver vidta åtgärder motsvarande totalt 1,8 % av BNP, jämfört med det nuvarande referensscenariot för 2018 i kommissionens höstprognos 2017.

               (10)Enligt kommissionens höstprognos 2017 kommer underskottet i de offentliga finanserna för 2018 att uppgå till 3,9 % av BNP, vilket överskrider fördragets tröskelvärde på 3 % av BNP. Den erforderliga strukturella anpassningen på 0,8 % av BNP jämfört med det beräknade utfallet för 2017 skulle också säkerställa att Rumänien  med marginal efterlever tröskelvärdet på 3 % av BNP för det offentliga underskottet 2018.

               (11)Kraven för 2018, som ingår i denna rekommendation, har företräde framför motsvarande uppmaningar i den finanspolitiska rekommendationen i rådets rekommendation till Rumänien den 11 juli 2017.

               (12)Rumänien bör senast den 15 april 2018 till rådet rapportera åtgärder som vidtagits med anledning av denna rekommendation, eventuellt som en del av det konvergensprogram som ska inlämnas enligt artikel 7 i förordning (EG) nr 1466/97.

               (13)Denna rekommendation bör offentliggöras.

               HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.

               RUMÄNIEN BÖR

               (1)vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att de primära offentliga nettoutgifterna nominellt sett inte ökar med mer än 3,3 % under 2018, vilket på årsbasis motsvarar en strukturell anpassning på minst 0,8 % av BNP 2018 och skulle innebära att landet kom att följa en lämplig anpassningsbana mot det medelfristiga budgetmålet,

               (2)använda oförutsedda inkomster för att minska underskottet; budgetkonsolideringsåtgärderna bör säkerställa en bestående förbättring av det strukturella saldot i de offentliga finanserna på ett tillväxtfrämjande sätt,

               (3)senast den 15 april 2018 till rådet rapportera de åtgärder som vidtagits med anledning av denna rekommendation.

               Denna rekommendation riktar sig till Rumänien.

               Utfärdad i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordförande

                     (1)

                        EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        De offentliga nettoutgifterna består av de totala offentliga utgifterna exklusive ränteutgifter, utgifter för EU-program som motsvaras fullt ut av inkomster från EU-medel och icke-diskretionära förändringar i utgifterna för arbetslöshetsförmåner. Nationellt finansierad bruttobildning av fast kapital jämnas ut över en fyraårsperiod. Diskretionära åtgärder på inkomstsidan eller inkomstökningar som fastställts genom lagstiftning är inräknade. Engångsåtgärder på såväl inkomst- som utgiftssidan är avräknade.

                     (3)

                        Rådets rekommendation av den 16 juni 2017 för korrigering av den konstaterade betydande avvikelsen från anpassningsbanan för att uppnå det medelfristiga budgetmålet i Rumänien (EUT C 216, 6.7.2017, s. 1).

                     (4)

                        Rådets rekommendation av den 11 juli 2017 om Rumäniens nationella reformprogram 2017, med avgivande av rådets yttrande om Rumäniens konvergensprogram 2017 (EUT C 261, 9.8.2017, s. 98).