title: Rekommendation till rådets beslut om evenemanget Europeisk kulturhuvudstad år 2010

text:
Viktigt rättsligt meddelande

|

52006PC0610

Rekommendation till Rådets beslut om evenemanget Europeisk kulturhuvudstad år 2010  /* KOM/2006/0610 slutlig */

	[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |Bryssel den 23.10.2006KOM(2006) 610 slutligRekommendation tillRÅDETS BESLUTom evenemanget Europeisk kulturhuvudstad år 2010(framlagt av kommissionen)MOTIVERINGI Europaparlamentets och rådets beslut 1419/1999/EG av den 25 maj 1999 om att inrätta en gemenskapsåtgärd för evenemanget ”Europeisk kulturhuvudstad” för åren 2005 till 2019, ändrat genom beslut 649/2005/EG[1], fastställs förfarandet för att utse den europeiska kulturhuvudstaden från 2005 och framåt. Enligt artikel 2 i detta beslut skall från och med 2009 två städer i två olika medlemsstater (en från EU-15 och en från de nya medlemsstaterna) utses till europeiska kulturhuvudstäder i den turordning som anges i bilaga I till det beslutet.De berörda medlemsstaterna skall anmäla de städer som nominerats till Europaparlamentet, rådet, kommissionen och Regionkommittén senast fyra år innan evenemangets början.I enlighet med artikel 4 får även andra europeiska länder som inte är medlemmar i EU delta i detta evenemang. Varje sådant land får nominera en stad och skall underrätta Europaparlamentet, rådet, kommissionen och Regionkommittén om nomineringen.Kommissionen sammankallar varje år en jury, bestående av ledande och oberoende experter på kulturområdet, som utarbetar en rapport om nomineringarna mot bakgrund av åtgärdens mål och karaktär. Juryn lämnar sedan sin rapport till kommissionen, Europaparlamentet och rådet.Europaparlamentet får, senast tre månader efter att den mottagit rapporten, tillställa kommissionen ett yttrande om nomineringarna.På grundval av en rekommendation som kommissionen utfärdat mot bakgrund av juryns rapport utser rådet officiellt städerna i fråga till europeiska kulturhuvudstäder för det år nomineringen gäller.I enlighet med artikel 2 och bilaga I anmälde Tyskland och Ungern före utgången av 2005 städerna Essen och Görlitz respektive Pécs som kandidater för 2010.Samtidigt anmälde Turkiet, i enlighet med artikel 4, Istanbul som kandidat.Juryn sammanträdde den 14–15 mars 2006 för att granska kandidaterna. I samband med denna granskning hördes representanter från alla kandidatstäder. Juryn lade fram sin rapport för kommissionen den 11 april 2006. På juryns begäran vidarebefordrade kommissionen rapporten till övriga institutioner.Efter en övergripande utvärdering av ansökningarna beslutade juryn enhälligt att rekommendera EU:s institutioner att utse Essen, Pécs och Istanbul till europeiska kulturhuvudstäder för 2010.Som uppföljning till juryns rapport översände Europaparlamentets utskott för kultur och utbildning den 18 juli en skrivelse till GD EAC där man tog upp relevanta aspekter av det åsiktsutbyte som utskottet haft i frågan.Kommissionen förelägger därför rådet, i enlighet med artikel 2.3 i beslut 1419/1999/EG, ändrat genom beslut 649/2005/EG, den bifogade rekommendationen att officiellt utse Essen, Pécs och Istanbul till europeiska kulturhuvudstäder för 2010.Rekommendation tillRÅDETS BESLUTom evenemanget Europeisk kulturhuvudstad år 2010EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR BESLUTAT FÖLJANDEmed beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av Europaparlamentets och rådets beslut 1419/1999/EG, ändrat genom beslut 649/2005/EG, om att inrätta en gemenskapsåtgärd för evenemanget Europeisk kulturhuvudstad för åren 2005 till 2019[2], särskilt artiklarna 2.3 och 4,med beaktande av juryns rapport från april 2006 som lagts fram för kommissionen, Europaparlamentet och rådet i enlighet med artikel 2.2 i beslut 1419/1999/EG, ändrat genom beslut 649/2005/EG,med beaktande av att kriterierna i artikel 3 och bilaga II till beslut 1419/1999/EG, ändrat genom beslut 649/2005/EG, uppfylls i sin helhet, ochmed beaktande av kommissionens rekommendation av den  2006.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Essen och Pécs skall utses till europeiska kulturhuvudstäder för 2010 i enlighet med artikel 2.1 i beslut 1419/1999/EG, ändrat genom beslut 649/2005/EG.Artikel 2Istanbul skall utses till europeisk kulturhuvudstad 2010 i enlighet med artikel 4 i beslut 1419/1999/EG, ändrat genom beslut 649/2005/EG.Artikel 3De utsedda städerna skall vidta de åtgärder som krävs för att säkerställa att artiklarna 1 och 5 i beslut 1419/1999/EG, ändrat genom beslut 649/2005/EG, genomförs på ett effektivt sätt.Utfärdat i Bryssel den […]På rådets vägnarOrdförande [1] EGT L 166, 1.7.1999, s. 1, och EUT L 117, 4.5.2005, s. 20.[2] EGT L 166, 1.7.1999, s. 1, och EUT L 117, 4.5.2005, s. 20.


               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 18.5.2016
            COM(2016) 297 final
            Rekommendation till
            RÅDETS BESLUT
            om upphävande av beslut 2009/416/EG om förekomsten av ett alltför stort underskott i Irland

               Rekommendation till

               RÅDETS BESLUT

               om upphävande av beslut 2009/416/EG om förekomsten av ett alltför stort underskott i Irland

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 126.12,

               med beaktande av kommissionens rekommendation, och

               av följande skäl:

               (1)Den 27 april 2009 fastslog rådet genom beslut 2009/416/EG
                  1
               , på kommissionens rekommendation och i enlighet med artikel 104.6 i fördraget, att det förelåg ett alltför stort underskott i Irland. Rådet konstaterade att det offentliga underskottet uppgick till 6,3 % av BNP 2008 och därmed översteg fördragets referensvärde på 3 % av BNP, samt att det beräknades öka till 11 % av BNP 2009. Den offentliga bruttoskulden beräknades överstiga fördragets referensvärde på 60 % år 2009.

               (2)Samma dag utfärdade rådet, på kommissionens rekommendation och i enlighet med artikel 104.7 i fördraget och artikel 3.4 i rådets förordning (EG) nr 1467/97, en rekommendation till Irland om att senast 2013 korrigera det alltför stora underskottet. Rådets rekommendation offentliggjordes.

               (3)Den 2 december 2009 konstaterade rådet att de irländska myndigheterna hade vidtagit effektiva åtgärder i enlighet med rådets rekommendation av den 27 april 2009, men att oväntade negativa ekonomiska händelser med stora negativa effekter på de offentliga finanserna kunde anses ha inträffat i Irland efter antagandet av den ursprungliga rekommendationen. Rådet bedömde därför, på kommissionens rekommendation, att villkoren i artikel 3.5 i förordning (EG) nr 1467/97 var uppfyllda och utfärdade en ny rekommendation till Irland enligt artikel 126.7 i fördraget för att undanröja det alltför stora underskottet senast 2014
                  2
               .

               (4)Den 7 december 2010 bedömde rådet att oväntade negativa ekonomiska händelser med stora negativa effekter på de offentliga finanserna, i synnerhet de omfattande stödåtgärderna till förmån för banksektorn som hade behövt vidtas, hade inträffat i Irland. Rådet utfärdade därför, på kommissionens rekommendation, en ny rekommendation till Irland enligt artikel 126.7 i fördraget med 2015 som tidsfrist för korrigering av det alltför stora underskottet
                  3
               . Efter de irländska myndigheternas begäran om ekonomiskt bistånd från Europeiska unionen, euroområdets medlemsstater och Internationella valutafonden (IMF) riktade rådet samtidigt ett beslut till Irland om beviljande av ekonomiskt bistånd och om särskilda åtgärder för att återställa finansiell stabilitet och hållbar tillväxt
                  4
               . Den 16 december 2010 undertecknades samförståndsavtalet om särskilda ekonomisk-politiska villkor (nedan kallat samförståndsavtalet) mellan kommissionen och de irländska myndigheterna.

               (5)Den 24 augusti 2011 konstaterade kommissionen att Irland hade vidtagit effektiva åtgärder för att korrigera det alltför stora underskottet senast 2015 på det sätt som rådet rekommenderat den 7 december 2010
                  5
               .

               (6)I enlighet med artikel 10.2 a i förordning (EU) nr 472/2013 undantogs Irland från skyldigheten att lämna särskilda rapporter inom ramen för förfarandet vid alltför stora underskott och rapporterade inom ramen för programmet för ekonomiskt bistånd.

               (7)När Irland i december 2013 slutförde EU-IMF:s program för ekonomiskt bistånd var merparten av de politiska villkoren i programmet uppfyllda och investerarna hade återfått förtroendet för staten och banksektorn.

               (8)I enlighet med artikel 4 i protokollet om förfarandet vid alltför stora underskott, som är fogat till fördragen, ska kommissionen tillhandahålla de uppgifter som ska användas för förfarandet. Som ett led i tillämpningen av detta protokoll ska medlemsstaterna två gånger per år, före den 1 april och före den 1 oktober, lämna uppgifter om den offentliga sektorns underskott och skuld och därmed sammanhängande nyckeltal i enlighet med artikel 3 i rådets förordning (EG) nr 479/2009
                  6
               .

               (9)Rådet bör fatta ett beslut om att upphäva ett beslut om förekomsten av ett alltför stort underskott på grundval av de uppgifter som lämnats. Ett beslut om att det föreligger ett alltför stort underskott bör dessutom bara upphävas om kommissionens prognoser tyder på att underskottet inte kommer att överstiga tröskelvärdet 3 % av BNP under prognosperioden
                  7
               .

               (10)Följande slutsatser kan dras på grundval av de uppgifter som kommissionen (Eurostat) lämnade i enlighet med artikel 14 i förordning (EG) nr 479/2009, efter Irlands uppgiftslämning i april 2016, samt på grundval av stabilitetsprogrammet 2016 och kommissionens vårprognos 2016:

               –Sedan 2009, då underskottet nådde sin högsta nivå på omkring 11,5 % av BNP (exklusive underskottsökande engångsåtgärder som är en följd av stödet till den finansiella sektorn) har den offentliga sektorns budgetsaldo stadigt förbättrats, vilket framgår av att underskottet sjönk till 3,8 % av BNP 2014 och till 2,3 % av BNP 2015 (1,3 % av BNP om en engångsåtgärd exkluderas
                  8
               ). Underskottet minskade främst till följd av återhållsamhet på utgiftssidan, där de löpande primära utgifterna i förhållande till BNP sjönk med 8,5 % mellan 2010 och 2015. Denna utveckling gynnades av att inkomsterna i förhållande till BNP ökade med 0,5 % under samma period.

               –Enligt det stabilitetsprogram för 2016 som Irland överlämnade den 29 april 2016 ska det offentliga underskottet minska till 1,1 % av BNP 2016 och, om politiken förblir oförändrad, till 0,4 % av BNP 2017
                  9
               . I kommissionens vårprognos 2016 beräknas underskottet uppgå till 1,1 % av BNP år 2016 och, om politiken förblir oförändrad, till 0,6 % år 2017. Underskottet förväntas alltså fortsätta att understiga fördragets referensvärde på 3 % av BNP under prognosperioden.

               –Kommissionen bedömer att det strukturella saldot, dvs. den offentliga sektorns budgetsaldo rensat för konjunktureffekter och ej inräknat engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder, kommer att ha förbättrats med 6,7 % av BNP under perioden 2011–2015.

               –Irlands offentliga bruttoskuldkvot har sjunkit stadigt efter att som högst ha legat på 120 % 2013 och beräknas följa en sjunkande trend under prognosperioden. Den offentliga bruttoskulden minskade särskilt till 93,8 % av BNP år 2015 från 107,5 % av BNP år 2014 till följd av den kraftiga uppgången i  nominell BNP och försäljningen av statliga tillgångar, och beräknas sjunka ytterligare till 89,1 % av BNP 2016. Den offentliga skuldkvoten beräknas fortsätta att sjunka till 86,6 % av BNP år 2017, en utveckling som även främjas av gynnsamma konjunkturvillkor, historiskt låga räntor och primära budgetöverskott.

               (11)Från och med 2016, som är året efter korrigeringen av det alltför stora underskottet, kommer Irland att omfattas av stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del och bör närma sig det medelfristiga budgetmålet i lämplig takt genom att bl.a. respektera utgiftsriktmärket, samt uppfylla skuldkriteriet i enlighet med artikel 2.1a i förordning (EG) nr 1467/97. Det verkar i detta sammanhang finnas en risk för en viss avvikelse från den nödvändiga anpassningsbanan mot det medelfristiga budgetmålet år 2016, men år 2017 förväntas Irland uppfylla kraven. Irland förväntas respektera övergångsreglerna för skuldkriteriet båda åren. Ytterligare åtgärder kommer generellt att krävas 2016.

               (12)I enlighet med artikel 126.12 i fördraget ska ett rådsbeslut om att det föreligger ett alltför stort underskott upphävas när det alltför stora underskottet i den berörda medlemsstaten enligt rådets uppfattning har korrigerats.

               (13)Rådet anser att det alltför stora underskottet i Irland har korrigerats och att beslut 2009/416/EG därför bör upphävas.

               HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

               Artikel 1

               Av en samlad bedömning framgår att det alltför stora underskottet i Irland har korrigerats.

               Artikel 2

               Beslut 2009/416/EG ska upphöra att gälla.

               Artikel 3

               Detta beslut riktar sig till Irland.

               Utfärdat i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordförande

                     (1)
                  Rådets beslut 2009/416/EG av den 27 april 2009 om förekomsten av ett alltför stort underskott i Irland.

                     (2)
                  Rådets rekommendation av den 2 december 2009 för att undanröja det alltför stora underskottet i Irland.

                     (3)
                  Rådets rekommendation av den 7 december 2010 för att undanröja det alltför stora underskottet i Irland.

                     (4)
                  Rådets genomförandebeslut av den 7 december 2010 om beviljande av ekonomiskt bistånd från unionen till Irland.

                     (5)
                  Meddelande från kommissionen till rådet om bedömning av de åtgärder som vidtagits av Irland som svar på rådets rekommendationer av den 7 december 2010 i syfte att få situationen med ett alltför stort offentligt underskott att upphöra, KOM(2011) 509 slutlig, 24.8.2011.

                     (6)
                  Rådets förordning (EG) nr 479/2009 av den 25 maj 2009 om tillämpningen av protokollet om förfarandet vid alltför stora underskott som är fogat till fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen (EUT L 145, 10.6.2009, s. 1).

                     (7)
                  I enlighet med Närmare angivelser för genomförandet av stabilitets- och tillväxtpakten samt riktlinjer för stabilitets- och konvergensprogrammens innehåll och utformning av den 3 september 2012 (”Specifications on the implementation of the Stability and Growth Pact and Guidelines on the format and content of Stability and Convergence Programmes”). Se:

                     http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/pdf/coc/code_of_conduct_en.pdf

                     (8)
                  Under 2015, i samband med den planerade omstruktureringen av kapitalbasen hos Allied Irish Bank (AIB), konverterades en del av statens preferensaktier till stamaktier. Det skedde som en förberedelse inför den planerade försäljningen av dessa aktier som är ett led i den irländska regeringens plan att låta banken återgå till privat ägande. Enligt gällande redovisningsregler ökade denna konvertering Irlands offentliga utgifter (och därmed dess underskott) 2015.

                     (9)
                  Eftersom samtalen om regeringsbildning efter de allmänna val som hölls i februari fortfarande pågick i slutet av april, upprättades det stabilitetsprogram för 2016 som Irland lämnat in utifrån antagandet att politiken förblir oförändrad.


title: Rekommendation till rådets beslut om att det föreligger ett alltför stort underskott i Portugal - Tillämpning av artikel 104.6 i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen

text: ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---


Rekommendation till RÅDETS BESLUT om gemenskapens ståndpunkt beträffande ett avtal om de monetära förbindelserna med Furstendömet Andorra


title: Rekommendation till rådets beslut om upphävande av beslut 2005/694/EG om förekomsten av ett alltför stort underskott i Italien

text:
     SV

SV        SV
 ---pagebreak---                      EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION

                                                    Bryssel den 7.5.2008
                                                    SEK(2008) 574 slutlig

                                     Rekommendation till

                                     RÅDETS BESLUT

     om upphävande av beslut 2005/694/EG om förekomsten av ett alltför stort underskott i
                                         Italien

                                  (framlagt av kommissionen)

SV                                                                                SV
 ---pagebreak---                                                  MOTIVERING

     1.       BAKGRUND

     I artikel 104 i fördraget fastslås att medlemsstaterna ska undvika alltför stora underskott, och
     ett förfarande för att identifiera och korrigera sådana underskott inrättas. I rådets förordning
     (EG) nr 1467/97 om påskyndande och förtydligande av tillämpningen av förfarandet vid
     alltför stora underskott1, som ingår i stabilitets- och tillväxtpakten, redogörs mer ingående för
     förfarandet vid alltför stora underskott. Enligt artikel 104.2 i fördraget ska kommissionen på
     grundval av följande två kriterier övervaka att budgetdisciplin iakttas: huruvida det förväntade
     eller faktiska underskottet i den offentliga sektorns finanser överstiger referensvärdet 3 % av
     BNP (såvida inte detta procenttal har minskat väsentligt och kontinuerligt och nått en nivå
     som ligger nära referensvärdet, eller, referensvärdet endast undantagsvis och övergående
     överskrids och procenttalet fortfarande ligger nära referensvärdet) och huruvida
     skuldsättningen i den offentliga sektorn överstiger referensvärdet på 60 % av BNP (såvida
     inte skuldkvoten minskar i tillräcklig utsträckning och närmar sig referensvärdet i
     tillfredsställande takt).

     Enligt protokollet om förfarandet vid alltför stora underskott, som fogats till fördraget, ska
     kommissionen tillhandahålla det statistiska underlag som ska användas för tillämpningen av
     protokollet. Som en del av tillämpningen av protokollet måste medlemsstaterna två gånger om
     året, före den 1 april och 1 oktober, lämna uppgifter om underskott och skuldnivå och andra
     tillhörande faktorer, i enlighet med artikel 4 i rådets förordning (EG) nr 3605/932,3.

     Den 7 juni 2005 inledde kommissionen underskottsförfarandet för Italien genom att anta en
     rapport i enlighet med artikel 104.3 mot bakgrund av att underskottet i den offentliga sektorns
     finanser år 2003 uppgick till 3,1 % av BNP och den offentliga skulden till 106-107 % av BNP
     2003 och 20044. Den 28 juli 2005 fastslog rådet, efter en rekommendation från kommissionen
     och i enlighet med artikel 104.6, att ett alltför stort underskott förelåg i Italien5. Samtidigt, och
     också på grundval av en rekommendation från kommissionen, utfärdade rådet
     rekommendationer enligt artikel 104.7 till Italien som syftade till att få det alltför stora
     underskottet att upphöra senast 20076. De italienska myndigheterna uppmanades att strikt
     genomföra 2005 års budget, vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa en sammanlagd
     minskning av det konjunkturrensade underskottet, exklusive engångsåtgärder och andra
     tillfälliga åtgärder, på minst 1,6 % av BNP 2006-2007 i förhållande till nivån under 2005, där
     minst halva korrigeringen ska genomföras under 2006. Dessutom rekommenderades de
     italienska myndigheterna att se till att bruttoskuldkvoten minskar i tillräcklig utsträckning och
     närmar sig referensvärdet i en tillfredsställande takt, i linje med korrigeringen av det alltför

     1
             EGT L 209, 2.8.1997, s. 6. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 1056/2005 (EUT L 174,
             7.7.2005, s. 5).
     2
             EGT L 332, 31.12.1993, s. 7. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 2103/2005 (EUT
             L 337, 22.12.2005, s. 1).
     3
             Det senaste meddelandet från Italien finns på följande webbplats:
             http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page?_pageid=2373,58110711&_dad=portal&_schema=portal.
     4
             SEK(2005) 750. Efter flera justeringar anges underskottet i den offentliga sektorn till 3,5 % av BNP
             både 2003 och 2004. För samma år har skuldkvoten justerats ned till cirka 104 % av BNP, vilket främst
             beror på dagens högre värdering av det nominella BNP.
     5
             EUT L 266, 11.10.2005, s. 57.
     6
             Alla handlingar som rör det alltför stora underskottet i Italien återfinns på följande webbplats:
             http://ec.europa.eu/economy_finance/sg_pact_fiscal_policy/excessive_deficit9109_en.htm.

SV                                                        2                                                          SV
 ---pagebreak---      stora underskottet, genom att på medellång sikt återupprätta en lämplig nivå på det primära
     överskottet. Vidare rekommenderades de italienska myndigheterna att ägna särskild
     uppmärksamhet åt andra faktorer än nettoupplåning, såsom transaktioner utanför
     balansräkningen, som bidrar till förändringar av skuldnivån. Rådet uppmanar vidare de
     italienska myndigheterna att på medellång sikt säkerställa konsolideringen av de offentliga
     finanserna så att en situation med offentliga finanser som är nära balans eller visar överskott
     kan upprätthållas genom en minskning av det konjunkturrensade underskottet, exklusive
     engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder, med minst 0,5 % av BNP per år efter det att det
     alltför stora underskottet har korrigerats.

     Slutligen uppmanade rådet de italienska myndigheterna att ytterligare förbättra insamlingen
     och bearbetningen av de offentliga uppgifterna.

     Tabell 1: Anpassning godkänd av rådet den 28 juli 2005

     i % av BNP, om inte annat anges              2005              2006                     2007

     Saldo i de offentliga finanserna              -4.3       Underskott klart        Underskott klart
                                                                 under 4                 under 3
     Tillfälliga åtgärder                          0.4
                                                                      -                        -

     förändring av strukturellt saldo                       + 1,6 under 2006-2007 jämfört med 2005
                                                                            (minst)

                                                                minst hälften av detta under 2006

     p.m.: Real BNP-tillväxt (%)                    0                1.5                      1.5

     Anmärkning: strukturellt saldo = konjunkturrensat saldo exklusive engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder.

     Källa: Rådets rekommendation enligt artikel 104.7, som citerar 2005 års vårrapport från kommissionen och
     inkluderar påföljande utvärderingar.

     Den 22 februari 2006, dvs. efter det att tidsfristen i rådets rekommendation för att vidta
     åtgärder löpt ut, antog kommissionen ett meddelande till rådet, som innehöll slutsatsen att de
     åtgärder Italien dittills vidtagit verkade motsvara rådets rekommendation och att även om
     budgetsituationen var sårbar, så behövdes inte ytterligare åtgärder inom ramen för förfarandet
     vid alltför stora underskott7. Rådet delade denna bedömning vid sitt möte den 14 mars 2006.

     I enlighet med artikel 104.12 ska ett rådsbeslut om att det föreligger ett alltför stort underskott
     upphävas, på grundval av kommissionens rekommendation, när det alltför stora underskottet i
     den berörda medlemsstaten enligt rådets uppfattning har korrigerats.

     7
             SEK(2006) 238.

SV                                                          3                                                            SV
 ---pagebreak---      2.       DEN SENASTE UTVECKLINGEN NÄR DET GÄLLER UNDERSKOTTET

     Uppgifter av den 29 februari 2008 från det nationella statistikkontoret bekräftade underskottet
     i den offentliga sektorn till 3,5 % av BNP både 2003 och 2004, efter flera ändringar av det
     ursprungliga underskottet på 3,1 % som 2005 föranledde kommissionen att inleda förfarandet
     vid alltför stora underskott för Italien. Underskottet dessa två år skulle ha varit ännu högre om
     inte engångsåtgärder vidtagits. Dessa uppskattas till 1,75 % respektive 1, 25 % av BNP. I
     slutet av 1990-talet låg det primära överskottet på nästan 5 % av BNP, men föll därefter
     hastigt till 1,2 % under 2004. 2005, när BNP avtog, uppgick underskottet i den offentliga
     sektorn till 4,2 % av BNP, trots engångsåtgärder för att minska underskottet motsvarande
     0,5 % av BNP, och det primära överskottet raderades nästan helt och hållet.

     Uppgifter från Italien före april 2008 visar att en betydande budgetjustering ägde rum 2006,
     när underskottet i den offentliga sektorn nådde upp till 3,4 % av BNP8. Detta ska jämföras
     med ett mål för underskottet på 3,5 % av BNP som fastställdes i uppdateringen av
     stabilitetsprogrammet i december 20059. Underskottet ökade med 0,9 % av BNP på grund av
     regeringens beslut att efterskänka skulden till det järnvägsföretag som var inblandat i
     höghastighetstågprojektet. Den nominella justeringen på nästan 0,9 procentenheter av BNP
     mellan 2005 och 2006 drevs på av stigande intäkter och en blygsam minskning av de löpande
     utgifternas andel av BNP, vilket uppnåddes tack vare en förbrukning som i princip låg stilla.
     Detta uppvägde den tidigare nämnda avskrivningen av järnvägsskulder. Den kraftiga
     ökningen av flera intäktsslag berodde på flera åtgärder i 2006 års budgetlag och på ett extra
     budgetpaket som antogs i mitten av året. Momsintäkter samt företagsbeskattning och
     beskattning av privatpersoner ökade var och en varje år med 0,3 procentenheter av BNP.

     År 2006 ökade intäkterna exklusive engångsåtgärder till 1,5 procentenheter av BNP mer än
     under 2005, medan utgifterna exklusive engångsåtgärder minskade med mer än 0,25
     procentenheter av BNP. Exklusive engångsåtgärder och tillfälliga åtgärder10 med 2006 års
     underskott till 3 % av BNP från 4,8 % under 2005.

     Det strukturella saldot, dvs. det konjunkturrensade saldot efter engångsåtgärder, förbättrades
     2006 med 1,7 procentenheter av BNP jämfört med 2005, vilket är klart över det minimikrav
     på 0,8 procentenheter som angavs i rådets rekommendation från juli 2005 i enlighet med
     artikel 104.7.

     8
            2006 års underskott justerades ned från 4,4 % av BNP som anmäldes före april 2008 (Eurostats
            pressmeddelande nr 55 av den 23 april 2007 och nr 142 av den 22 oktober 2007). Justeringen är
            huvudsakligen ett resultat av lägre investeringar beroende på beslutet att hänföra momsåterbetalningar
            till de år då inlämnade begäran godkänns i stället för 2006 enligt de ursprungliga planerna, vilket hänger
            ihop med domstolens dom om tjänstebilar.
     9
            Programmet, samt kommissionens och rådets bedömning av det, finns på följande webbplats:
            http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.
     10
            Engångsåtgärder och tillfälliga åtgärder ledde till en ökning av 2006 års underskott med 0,4 % av BNP.
            Förutom skuldavskrivningen, som eldade på underskottet, behandlas följande som engångsåtgärder som
            minskar underskottet: försäljning av egendomar (0,1 % av BNP) och beskattning av en omvärdering av
            företagens tillgångar (0,4 % av BNP). 2005 års uppdatering av stabilitetsprogrammet prognostiserade
            däremot att engångsåtgärderna skulle minska underskottet med 0,3 % av BNP under 2006.

SV                                                         4                                                             SV
 ---pagebreak---      Enligt uppgifter från kommissionen (Eurostat) som grundar sig på rapporter från Italien före
     april 200811 uppgick underskottet i den offentliga sektorn 2007 till 1,9 % av BNP.
     Sannolikheten är låg för att en eventuell framtida revidering av Italiens offentliga räkenskaper
     skulle innebära att underskottet för 2007 överskrider 3 % av BNP12.

     Det underskott på 1,9 % av BNP som rapporterades för 2007, inklusive engångsåtgärder som
     ökade underskottet med 0,2 % av BNP13, är mycket lägre än de 2,8 % av BNP som
     förutspåddes i 2006 års stabilitetsprogram, som omfattade engångsåtgärder som skulle minska
     underskottet med 0,1 % av BNP. Detta resultat, som är bättre än planerna, beror på den
     positiva effekten från 2006 års underskott, exklusive engångsåtgärder, som blev 1,5
     procentenheter av BNP lägre än uppskattningen i 2006 års uppdatering av
     stabilitetsprogrammet. Genomförandet av de korrigerande åtgärder som antogs i 2007 års
     budgetlag visade sig effektiva. Den gynnsammare utgångspunkten uppvägdes dock till viss
     del av vissa extra utgifter, främst sociala transfereringar och investeringar, som det fattades
     beslut om under 2007.

     Den totala justeringen på 1,5 procentenheter av BNP under 2007 i förhållande till 2006
     uppnåddes till stor del tack vare ytterligare kraftiga ökningar (1,2 procentenheter) av
     inkomsterna som andel av BNP. Ökningen av beskattningen av privatpersoner och
     företagsinkomster uppvägde till stora delar de minskade tillfälliga inkomsterna, vilket berodde
     på omvärderingen av bolagens tillgångar, och den indirekta skattekvoten, främst beroende på
     minskade punktskatteinkomster från oljeprodukter. Omläggningen av systemet för
     avgångsvederlag (TFR) till det italienska institutet för social trygghet förklarar nästan 0,4 %
     av ökningen av sociala avgifter som andel av BNP14. På utgiftssidan uppvägdes betydligt
     lägre investeringsutgifter jämfört med 2006 av ökningen av ränteutgifter. De löpande primära
     utgifterna som andel av BNP minskade marginellt mellan 2006 och 2007, beroende på att den
     svaga löneutvecklingen, som har sin grund i att avsaknaden av förfallna skulder att betala
     under 2006, till stor del kompenserades av ökade sociala transfereringar av annat slag än in
     natura. Totalt sett föll de löpande primära utgifterna med nästan tre fjärdedels procentenheter
     av BNP, och de totala utgifterna minskade med cirka en fjärdedels procentenhet av BNP
     under 2007.

     11
            Eurostats pressmeddelande nr 54, 18.4.2008.
     12
            Underskotten revideras vanligtvis - uppåt eller nedåt - efter offentliggörandet av den första rapporten i
            våranmälan. Vissa tidigare revideringar i Italien har varit tämligen kraftiga. Skillnaden mellan det
            rapporterade underskottet för 2007 och referensvärdet för underskottet är dock tillräckligt stort för att
            risken är liten för att revideringar skulle ge ett underskott för 2007 som ligger över 3 % av BNP.
     13
            Den uppskattning av skuldminskning på 0,2 % av BNP från engångsåtgärder under 2007 är resultatet av
            skuldminskande engångsåtgärder på motsvarande 0,2 % av BNP, som omfattar överskott från
            försäljning av fastigheter och skatter på omvärdering av företags tillgångar, och de skuldminskande
            engångsåtgärder på 0,4 % som bestod av det beslut om fattades den 31 december 2007 om att avbryta
            kravet på skattemyndigheterna att förskottsinbetala vissa skatter som ska drivas in följande år (0,3 % av
            BNP), och de återbetalningsbegäran som skattebetalare lämnat in efter domstolens dom gentemot
            Italiens momssystem för tjänstebilar (mindre än 0,1 % av BNP).
     14
            I 2007 års budgetlag fastställldes att arbetsgivare med minst 50 anställda bör lägga om betalningar från
            systemet för avgångsvederlag (Trattamento di Fine Rapporto – TFR) som anställda väljer att inte
            överföra till privat pensionssparande till ett nytt system som inrättats inom det italienska
            socialförsäkringsinstitutet (Istituto Nazionale della Previdenza Sociale - INPS). De flöden som
            ackumuleras i det nya INPS-systemet registreras som intäkter för den offentliga sektorn som minskar
            skulden, men de åtaganden de skapar för det offentliga i form av avgångsvederlag för anställda kommer
            gradvis att medföra ytterligare offentliga utgifter. Bestämmelsens påverkan på att minska underskottet
            förväntas minska under tiden, och om 8-9 år förväntas ytterligare intäkter och utgifter ta ut varandra.

SV                                                         5                                                            SV
 ---pagebreak---      Under 2007 ökade intäkterna exklusive engångsåtgärder med 1,5 procentenheter av BNP
     jämfört med 2006, och utgifterna exklusive engångsåtgärder ökade med mer än en fjärdedels
     procentenhet av BNP. Frånsett detta och andra engångsåtgärder och tillfälliga åtgärder
     uppgick underskottet 2007 till 1,7 % av BNP.

     Det strukturella saldot, dvs. det konjunkturrensade saldot exklusive engångsåtgärder och
     andra tillfälliga åtgärder, uppskattas ha förbättrats med cirka 1,25 procentenheter av BNP
     under 2007. Under perioden 2006-2007 uppgick korrigeringen av det strukturella underskottet
     till 3 procentenheter av BNP. Detta är klart mer än minimikravet på 1,6 procentenheter i
     rådets rekommendation från juli 2005 i enlighet med artikel 104.7.

     Italien har gjort sin statistik mer samstämmig, vilket överensstämmer med uppmaningen i
     rådets rekommendation i enlighet med artikel 104.7 att Italien ytterligare ska förbättra
     insamlingen och bearbetningen av de offentliga uppgifterna. Utvecklingen av e-förvaltning
     har lett till effektivare insamling av information och budgettransaktioner. Vissa brister
     kvarstår dock, till exempel betydande skillnader mellan upplupna och inbetalda sociala
     avgifter under 2006 och 2007. Efter meddelandet om alltför stora underskott i september
     2005, offentliggjorde Eurostat Italiens uppgifter utan återstående frågor.

     3.      UNDERSKOTTSBERÄKNINGAR FÖR 2008 OCH DÄREFTER

     Enligt kommissionens vårprognos 2008 beräknas underskottet i de offentliga finanserna 2008
     öka till 2,3 % av BNP med en real BNP-tillväxt på 0,5 %. Exklusive engångsåtgärder och
     tillfälliga åtgärder, dvs. vinsten från försäljning av fast egendom och slutinbetalningen av
     vissa engångsskatter, skulle 2008 års underskott på 2,4 % av BNP fortfarande ligga under
     referensvärdet. I uppdateringen från november 2007 av Italiens stabilitetsprogram låg det
     officiella underskottsmålet för 2008 på 2,2 % av BNP och i det ingick cirka 0,1 % av BNP i
     form av engångsåtgärder för att minska underskottet. Trots att underskottet för 2007 blev
     lägre än väntat, justerades prognosen för underskottet för 2008 den 12 mars upp till 2,4 % av
     BNP, vilket senare bekräftades i meddelandet från april 2008. I justeringen ingår lägre real
     BNP-tillväxt än väntat (0,6 % jämfört med 1,5 % av BNP i uppdateringen), och bristande
     budgetdisciplin. Det något lägre förväntade underskottet för 2008 i vårprognosen kan
     förklaras med att vissa budgetgenomföranden av vissa investeringar kommer att försenas.
     Vårprognosen innehåller även lägre ränteutgifter.

     Det underskott på 2,3 % av BNP som angavs i kommissionens vårprognos 2008 skulle
     motsvara en nominell ökning med nästan en halv procentenhet av BNP jämfört med 2007,
     trots det kraftiga fallet i investeringar, vilket återspeglar de betydande engångsutgifterna
     under 2007. Den förväntade försämringen av det nominella underskottet beror inte på lägre
     ekonomisk tillväxt, utan på negativ budgetpåverkan från 2008 års budget, samt på vissa
     konjunkturstimulerande åtgärder som planerades 2007 och andra som antogs först under de
     första månaderna 2008. 2008 års budget innehåller finansieringen av lokala löneavtal för
     offentliganställda för perioden 2006-2007, inklusive utestående fordringar (i de officiella
     prognoserna ökar lönerna med mer än 6 % under 2008, och minskar något 2009), sänkningar
     av lokala fastighetsskatter, lägre intäkter på grund av ränteavdrag och vissa ökningar av
     ersättningar vid arbetslöshet. Budgetlagen innehåller också en reform av både skattesatserna
     på företagsintäkter (IRES) och den regionala skatten på produktiv verksamhet (IRAP), vilket
     kommer att förstärka budgeten 2008, försvaga den 2009 och därefter blir påverkan neutral.
     Vissa ytterliga sociala transfereringar och investeringar som godkändes 2007, samt
     nedskärningar av IRAP i 2006 års budgetlag, kommer att ge en eftersläpad försämring av

SV                                                6                                                  SV
 ---pagebreak---      budgeten under 2008. I februari 2008 antog parlamentet några smärre åtgärder som ledde till
     ytterligare utgifter och lägre intäkter. Totalt sett bör utgifterna exklusive engångsåtgärder öka
     med 0,5 procentenheter av BNP under 2008, eftersom en blygsam minskning av både
     ränteutgifterna och investeringar exklusive engångsåtgärder mer än väl skulle uppvägas av en
     ökning av de löpande utgifterna. Intäkterna exklusive engångsåtgärder bör minska med nästan
     0,2 procentenheter av BNP under 2008.

     Om man utgår från att politiken inte ändras, kan ärenden som för närvarande behandlas i
     rätten, i första hand rörande att IRAP inte ska kunna dras av från skattebasen för inkomstskatt,
     innebära en risk för budgetprognoserna för 2008. Det finns också risker förenade med
     utsikterna för den ekonomiska tillväxten. Dessutom är det mycket svårt att avgöra hur de
     väsentliga förändringarna av företagsbeskattningen kommer att slå.

     Enligt kommissionens vårprognos 2008, som baseras på oförändrad politik och en real BNP-
     tillväxt på 0,8 %, kommer underskottet i den offentliga sektorns finanser att öka något till
     2,4 % av BNP under 2009. Denna förväntade måttliga ökning beror på sjunkande skattetryck,
     framförallt lägre företagsbeskattning, som är ett resultat av diskretionära åtgärder och den
     negativa ekonomiska utvecklingen. I uppdateringen från november 2007 av
     stabilitetsprogrammet angavs ett underskott på 1,5 % av BNP med en real BNP-tillväxt på
     1,6 %. Så som sägs i rådets yttrande om Italiens uppdaterade stabilitetsprogram 200715 anges
     inga underliggande korrektiva åtgärder som underlag för budgetjusteringen.

     Den prognostiserade försämringen av det strukturella saldot under 2008 jämfört med 2007
     med mer än en fjärdedels procentenhet av BNP uppfyller inte kravet på en årlig minskning på
     minst 0,5 % av BNP, som fastställs i stabilitets- och tillväxtpakten och som betonas i rådets
     beslut enligt artikel 104.7 efter det att det alltför stora underskottet har korrigerats. I sitt
     yttrande om uppdateringen av stabilitetsprogrammet från november 2007, som förutspådde en
     förbättring av det strukturella saldot med en fjärdedels procentenhet av BNP under 2008,
     noterade rådet att det strukturella saldot riskerade att försämras avsevärt under 2008, såvida
     Italien inte bygger vidare på det bättre än förväntade utgångsläget för 2007. Rådet drog
     slutsatsen att målet på medellång sikt kanske inte skulle kunna uppnås till 2011 så som
     planeras i programmet. Rådet uppmanade följaktligen Italien att skärpa budgetmålet för 2008
     så att en ambitiös justering säkerställs, att genomföra den planerade budgetkonsolideringen
     därefter, med särskilda åtgärder som säkerställer tillräckliga framsteg mot målet på medellång
     sikt, så att det uppnås inom programperioden, dvs. 2011.

     15
            EUT C 49, 22.2.2008, s. 49

SV                                                  7                                                    SV
 ---pagebreak---      4.      SKULDUTVECKLING OCH SKULDPROGNOSER

     Enligt uppgifter som det nationella statistikkontoret offentliggjorde den 29 februari 2008 låg
     den offentliga sektorns skuld på cirka 104 % av BNP både 2003 och 2004, efter flera
     ändringar av den ursprungliga skulden på 106-107 % av BNP som noterades då förfarandet
     vid alltför stora underskott för Italien inleddes, främst beroende på en högre värdering av
     BNP-nivån. 2005 ökade skuldkvoten för första gången på tio år, med två procentenheter. Det
     primära överskottet bidrog i princip inte alls till att minska skuldkvoten och den svaga
     ekonomiska utvecklingen ledde till att den implicita räntan på statsskulden kraftigt överskred
     den nominella BNP-tillväxten, vilket bidrog till en synnerligen negativ snöbollseffekt. Den
     offentliga sektorns skuldkvot steg igen under 2006 trots ett stigande primärt överskott och en
     snöbollseffekt som var mindre negativ än tidigare. Under 2006 påverkade stock-
     flödesjusteringen skuldutvecklingen synnerligen negativt, i första hand beroende på
     ackumulering av likvida medel för att finansiera den förväntade momsåterbetalningen efter
     domstolens dom om beskattning av företagsbilar (se fotnot 8). Under 2007 minskade den
     offentliga sektorns skuldkvot med 2,5 procentenheter, till 104 % av BNP, vilket motsvarar
     2004 års nivå. Minskningen uppnåddes tack vare ett ökat primärt överskott som översteg 3 %
     av BNP. Stock-flödesjusteringen bidrog också till att skuldkvoten minskade, eftersom statens
     likvida tillgångar minskade avsevärt i slutet av 2007 jämfört med året innan, vilket berodde på
     att skattebetalarna kom att kräva tillbaka betydligt lägre mervärdesskattebelopp än väntat.
     Stock-flödesjusteringen 2007 gynnades dessutom av omfördelning av kapital motsvarande
     0,2 % av BNP från SACE SpA, som är ett statsägt bolag.

     Skuldminskningen under 2006-2007 som har sin grund i ett ökande primärt överskott och utan
     åtgärder utanför budgeten som ökar skulden, verkar vara i linje med korrigeringen av det
     alltför stora underskottet. Eftersom det primära överskottet enligt prognoserna ska minska
     under 2008 och inga åtgärder för att öka överskottet på medellång sikt har presenterats,
     förväntas skuldkvoten minska bara svagt under 2008 och 2009 (under förutsättning att den
     förda politiken inte ändras).

     Kommissionens vårprognos 2008, som utgår från oförändrad politik, förutspår en fortsatt
     minskning av den offentliga sektorns skuldkvot under 2008 och 2009, dock i lägre takt
     beroende på försämrat primärt överskott och dyster ekonomisk tillväxt. Risker förenade med
     den ekonomiska tillväxten och utvecklingen av de offentliga finanserna kan även påverka
     skuldkvoten.

SV                                                 8                                                   SV
 ---pagebreak---      5.       SLUTSATSER

     Underskottet i de offentliga finanserna ökade från 3,5 % av BNP 2003 och 2004 till 4,2 % av
     BNP 2005. Det minskade därefter till 3,4 % av BNP under 2006 och till 1,9 % under 2007,
     vilket ligger under referensvärdet på 3 % av BNP. De åtgärder som ligger bakom
     minskningen av underskottet är av permanent natur. Underskottet under 2006 och 2007 skulle
     ha varit ännu lägre om inte engångsåtgärder hade vidtagits. Det strukturella saldot, dvs. det
     konjunkturrensade saldot efter engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder, förbättrades
     med 3 procentenheter av BNP under 2006-2007, vilket ligger betydligt över åtgärderna på
     skatteområdet på minst 1,6 procentenheter av BNP som rådet rekommenderade. Enligt
     kommissionens vårprognos 2008 kommer det nominella underskottet att öka till 2,3 % av
     BNP under 2008 (inklusive engångsåtgärder motsvarande cirka 0,1 % av BNP, och utan dem
     skulle underskottet ändå ligga under 3 % av BNP) och, med oförändrad politik, till 2,4 %
     under 2009. Detta innebär att underskottet på ett trovärdigt och varaktigt sätt har tagits ner till
     under 3 % av BNP.

     Efter att ha minskat under ett decennium till knappt under 104 % av BNP 2004 (från över
     121 % av BNP 1994) ökade den offentliga sektorns skuldkvot med två procentenheter av
     BNP under 2005 och med ytterligare en 0,6 procentenheter under 2006. Under 2007 föll
     skuldkvoten igen till 104 % av BNP. Skuldkvotens utveckling påverkades i hög grad av en
     tillfällig skulduppdrivande finansiell transaktion under 2006 och dess återkallande under
     2007. Utan denna transaktion skulle skuldkvoten i princip ha varit stabil under 2006 tack vare
     förbättringen av det primära överskottet, vilket överensstämmer med rådets rekommendation.
     Enligt kommissionens vårrapport 2008, och med oförändrad politik, kommer skuldkvoten att
     falla till cirka 102,5 % år 2009. Skuldkvoten kan anses ha minskat i enlighet med
     korrigeringen av det alltför stora överskottet 2007.

     En helhetsbedömning ger vid handen att det alltför stora underskottet i Italien har korrigerats.
     Kommissionen rekommenderar därför att rådet upphäver sitt beslut om förekomsten av ett
     alltför stort underskott i Italien.

SV                                                   9                                                     SV
 ---pagebreak---        Tabell 2: De offentliga finansernas utveckling 2003-2009
                                                                                2007                 2008                  2009
 i % av BNP, om inte annat anges             2003    2004    2005     2006   Utnyttja     (2)                   (2)
                                                                                t
                                                                                SP      KOM       SP          KOM(3)    SP(2)

 Saldot i de offentliga finanserna            -3,5    -3,5    -4,2    -3,4    -1,9      -2,4    -2,3       -2,2        -2,4     -1,5
                                                                                (-2,4)
 Summa intäkter (5)                          44,8     44,2    43,8    45,4    46,6      46,2    46,4       46,3        46,4     45,9
 - Summa utgifter (5)                        48,3     47,7    48,0    48,8    48,5      48,6    48,7       48,5        48,7     47,9
 Varav – ränteutgifter                        5,1     4,7      4,5     4,6     5,0       4,8     4,9       4,9         4,9          4,9
                                                                                (5,0)
 – fasta bruttoinvesteringar                  2,5     2,4      2,4     2,4     2,4       2,7     2,4       2,5         2,4          2,6
 Primärt saldo                                1,6     1,2     0,3      1,3     3,1      2,5     2,6        2,6         2,5      3,4
                                                                                (2,6)
 Engångsåtgärder och andra tillfälliga
                                        1,7           1,3     0,6     -0,4    -0,2      0,2     0,1           0,1      0,0      0,1
 åtgärder
 Strukturellt saldo(1)                 -5,1           -4,7    -4,5    -2,8    -1,5      -2,2    -1,9    -2,0  -1,6              -1,3
                                                                                (-2,2)
 Strukturellt primärt saldo(1)                0,0   0,0   0,0   1,8   3,5   2,6                   3,1    2,9   3,3              3,6
 Offentlig bruttoskuld(4)                    104,3 103,8 105,8 106,5 104,0 105,0                103,2 103,5 102,6              101,5
                                                                                (103,0)
 Förändring av skuldkvot: a = b + c + d       -1,3    -0,5    2,0      0,6    -2,5      -1,8     -0,8   -1,6  -0,6              -2,0
 Bidrag: – Primärt saldo (b)                  -1,6    -1,2    -0,3    -1,3     -3,1     -2,5    -2,6          -2,6     -2,5     -3,4
               – ”Snöbollseffekt” (c)         1,9     0,5     1,9     0,9      1,1       0,1    1,5           0,9       2,0     1,5
               – Stock-flödesjustering (d)    -1,6    0,3     0,5     1,0      -0,5     0,6     0,4           0,2      -0,1     -0,1
 Pm       Real BNP-tillväxt (%)               0,0     1,5     0,6      1,8     1,5      1,9     0,5        1,5         0,8      1,6
                                                                                (0,6)
 Pm       Produktionsgap                     -0,2      0,0    -0,6    -0,3   -0,3    -0,6    -1,0         -0,6
                                                                                -1,6   -0,6
 (1)
          Konjunkturrensat primärsaldo exklusive engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder.
 (2)
           Konjunkturrensat saldo, strukturellt saldo och produktionsgap enligt programmet som kommissionen beräknat på
           grundval av uppgifterna i programmet.
 (3)
          Med antagande om oförändrad politik.
 (4)
          Förändringen i bruttoskuldkvoten kan brytas ned enligt följande ekvation:
           Dt Dt −1 PDt ⎛ Dt −1 it − y t ⎞ SFt
              −       =    + ⎜⎜      *        ⎟⎟ +
           Yt   Yt −1   Yt    ⎝ Yt −1 1 + y t ⎠ Yt
           där t står för tid, D, PD, Y och SF motsvarar den offentliga skulden, primärt underskott, nominell BNP respektive
           stock-/flödesjustering, och i och y står för den genomsnittliga kostnaden för skulden och nominell BNP-tillväxt.
           Termen inom parentes motsvarar ”snöbollseffekten”.
 (5)
           Uppgifterna om de offentliga finanserna i stabilitetsprogrammet för 2009 är trender där man utgår från oförändrad
           lagstiftning. För att uppnå det uppsatta målet om saldot i de offentliga finanserna, planerades ytterligare åtgärder
           som motsvarande en förbättring med 0,4 % av BNP.
 Källa: Kommissionens vårprognos 2008 och uppdatering från november 2007 av stabilitetsprogrammet, (i parentes anges
 nya officiella prognoser från mars 2008 som baseras på antagandet om oförändrad lagstiftning).

SV                                                            10                                                                      SV
 ---pagebreak---                                            Rekommendation till

                                           RÅDETS BESLUT

      om upphävande av beslut 2005/694/EG om förekomsten av ett alltför stort underskott i
                                          Italien

     EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

     med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel
     104.12,

     med beaktande av kommissionens rekommendation, och

     av följande skäl:

     (1)    Genom rådets beslut 2005/694/EG16, grundat på en rekommendation från
            kommissionen i enlighet med artikel 104.6 i fördraget, fastslogs att ett alltför stort
            underskott förelåg i Italien. Rådet noterade att underskottet i de offentliga finanserna
            2003 och 2004 låg över, men nära, referensvärdet på 3 % av BNP, medan den
            offentliga sektorns skuld låg på ungefär 106–107 % av BNP både 2003 och 2004,
            vilket är klart över fördragets referensvärde på 60 % av BNP och dessutom har
            skulden inte avtagit i tillfredsställande takt under de senaste åren.

     (2)    I enlighet med artikel 104.7 i fördraget och artikel 3.4 i rådets förordning (EG) nr
            1467/97 av den 7 juli 1997 om påskyndande och förtydligande av tillämpningen av
            förfarandet vid alltför stora underskott17 utfärdade rådet den 28 juli 2005 en
            rekommendation riktad till Italien, på grundval av en rekommendation från
            kommissionen, i syfte att få situationen med ett alltför stort underskott att upphöra före
            utgången av 2007. Rekommendationen offentliggjordes.

     (3)    I enlighet med artikel 104.12 i fördraget ska rådets beslut om att det föreligger ett
            alltför stort underskott upphävas när ett underskott i den berörda medlemsstaten enligt
            rådets mening har korrigerats.

     (4)    Enligt det protokoll om förfarandet vid alltför stora underskott som fogats till fördraget
            ska kommissionen tillhandahålla det statistiska underlag som ska användas för
            tillämpningen av förfarandet. Som en del av tillämpningen av detta protokoll ska
            medlemsstaterna två gånger per år – före den 1 april och den 1 oktober – lämna
            uppgifter om budgetunderskott och skuldkvot och därmed sammanhängande nyckeltal
            i enlighet med artikel 4 i rådets förordning (EG) nr 3605/93 av den 22 november 1993

     16
            EUT L 266, 11.10.2005, s. 57.
     17
            EGT L 209, 2.8.1997, s. 6. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 1056/2005 (EUT L 174,
            7.7.2005, s. 5).

SV                                                   11                                                     SV
 ---pagebreak---            om tillämpningen av protokollet om förfarandet vid alltför stora underskott som är
           fogat till fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen18.

     (5)   På grundval av de uppgifter som kommissionen (Eurostat) har lämnat i enlighet med
           artikel 8g.1 i förordning (EG) nr 3605/93 till följd av Italiens anmälan före den 1 april
           2008 och kommissionens vårprognos 2008, kan följande slutsatser dras:

            –     Efter att ha stigit från 3,5 % av BNP 2004 till 4,2 % 2005, minskade
                  underskottet i den offentliga sektorns finanser till 3,4 % 2006 och slutligen till
                  1,9 % 2007, vilket är under fördragets referensvärde på 3 % av BNP. Om man
                  räknar bort påverkan från engångsåtgärder, skulle underskottet bli 1,7 % av
                  BNP under 2007. Detta ska jämföras med ett mål för underskottet på 2,8 % av
                  BNP som fastställdes i uppdateringen av stabilitetsprogrammet i december
                  2006.

            –     Justeringen berodde på att skatteintäkterna under perioden 2006-2007 kraftigt
                  överskred förväntningarna. Detta berodde till största delen på att de antagna
                  åtgärderna visade sig effektivare än förväntat och något högre ekonomisk
                  tillväxt än prognostiserat. Efter en uppskattad försämring med en fjärdedels
                  procentenhet av BNP under 2005, uppskattas det strukturella saldot (dvs. det
                  konjunkturrensade saldot exklusive engångsåtgärder och andra tillfälliga
                  åtgärder) ha förbättrats med 1,75 respektive 1,25 procentenheter av BNP under
                  2006 och 2007.

            –     Vårprognosen 2008 förutspår en ökning av skulden för 2008 till 2,3 % av BNP,
                  inklusive engångsåtgärder (försäljning av fastigheter) som minskar
                  underskottet med 0,1 % av BNP. Den prognostiserade försämringen av saldot
                  beror dels på en ökning av de löpande primära utgifternas andel av BNP, dels
                  lägre löpande skatter. Försämringen uppvägs delvis av en förväntad minskning
                  av investeringar, vilket återspeglar de betydande engångsutgifterna under 2007.
                  Även om det beräknade underskottet på 2,3 % av BNP bara ligger något över
                  det officiella underskottsmålet på 2,2 % av BNP och som angavs i
                  uppdateringen från november 2007 av stabilitetsprogrammet, bygger det
                  underskottsmålet på ett underskott 2007 som förutspåddes ligga betydligt över
                  det rapporterade resultatet. Enligt vårprognosen kommer underskottet 2009 att
                  minska ytterligare till 2,4 % av BNP med oförändrad politik. Det innebär att
                  underskottet på ett trovärdigt och varaktigt sätt har tagits ner till en nivå under
                  tröskeln 3 % av BNP. Det strukturella saldot beräknas under 2008 försämras
                  med mer än en fjärdedels procentenhet av BNP och, med antagande om
                  oförändrad politik, förbättras med en fjärdedels procentenhet 2009. Detta måste
                  ses mot bakgrund av behovet av framsteg för att nå målet på medellång sikt för
                  de offentliga finanserna, som för Italien är en balanserad budget i strukturella
                  termer.

     18
           EGT L 332, 31.12.1993, s. 7. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 2103/2005 (EUT
           L 337, 22.12.2005, s. 1).

SV                                                   12                                                      SV
 ---pagebreak---               –     Efter att ha minskat under ett decennium till precis under 104 % av BNP 2004
                    (från över 121 % av BNP 1994) ökade den offentliga sektorns skuldkvot med
                    två procentenheter av BNP under 2005 och med ytterligare 0,6 procentenheter
                    under 2006, till 106,5 % av BNP. Under 2007 föll skuldkvoten igen till 104 %
                    av BNP. Skuldkvotens utveckling påverkades i hög grad av en tillfällig
                    skulduppdrivande finansiell transaktion, dvs. ackumulering av likvida medel,
                    under 2006 och dess återkallande under 2007. Utan denna transaktion skulle
                    skuldkvoten i princip ha varit stabil under 2006 tack vare förbättringen av det
                    primära överskottet, vilket överensstämmer med rådets rekommendation.
                    Enligt kommissionens vårrapport 2008, och med oförändrad politik, kommer
                    skuldkvoten att falla till cirka 102,5 % år 2009. Skuldkvoten kan anses ha
                    minskat i enlighet med korrigeringen av det alltför stora överskottet 2007.

     (6)    Enligt rådets uppfattning har det alltför stora underskottet i Italien korrigerats, och
            beslut 2005/694/EG bör därför upphävas.

     HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

                                                  Artikel 1

     En helhetsbedömning ger vid handen att det alltför stora underskottet i Italien har korrigerats.

                                                  Artikel 2

     Beslut 2005/694/EG ska upphöra att gälla.

                                                  Artikel 3

     Detta beslut riktar sig till Republiken Italien.

     Utfärdat i Bryssel den

                                                    På rådets vägnar
                                                    Ordförande

SV                                                      13                                              SV


title: Rekommendation till rådets beslut om att enligt artikel 104.9 i EG-fördraget förelägga Frankrike att vidta de åtgärder för att minska underskottet som rådet anser nödvändiga för att komma till rätta med situationen

text: ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---


               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 18.5.2016
            COM(2016) 340 final
            Rekommendation till
            RÅDETS REKOMMENDATION
            om Österrikes nationella reformprogram 2016med avgivande av rådets yttrande om Österrikes stabilitetsprogram 2016

               Rekommendation till

               RÅDETS REKOMMENDATION

               om Österrikes nationella reformprogram 2016

                  med avgivande av rådets yttrande om Österrikes stabilitetsprogram 2016

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

               med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken
                  1
               , särskilt artikel 5.2,

               med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation
                  2
               ,

               med beaktande av Europaparlamentets resolutioner
                  3
               ,

               med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

               med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

               med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

               av följande skäl:

               (1)Den 26 november 2015 antog kommissionen den årliga tillväxtöversikten
                  4
               , som inledde 2016 års europeiska planeringstermin för samordning av den ekonomiska politiken. Prioriteringarna i den årliga tillväxtöversikten godkändes av Europeiska rådet den 17–18 mars 2016. Den 26 november 2015 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, rapporten om förvarningsmekanismen
                  5
               , där det angavs att Österrike var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken för euroområdet
                  6
               . Den rekommendationen godkändes av Europeiska rådet den 18–19 februari 2016 och antogs av rådet den 8 mars 2016. Med tanke på att ekonomierna i den ekonomiska och monetära unionen är tätt sammanvävda bör Österrike, i egenskap av ett land som har euron som valuta, se till att dessa rekommendationer genomförs fullständigt och i tid.

               (2)Landsrapporten 2016 för Österrike
                  7
                offentliggjordes den 26 februari 2016. Den innehöll en bedömning av hur väl Österrike hade lyckats genomföra de landsspecifika rekommendationer som antogs av rådet den 14 juli 2015 och uppnå sina nationella Europa 2020-mål. Den innehöll också den fördjupade granskning som föreskrivs i artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011. Den 8 mars 2016 lade kommissionen fram resultaten av den fördjupade granskningen
                  8
               . Av analysen drog kommissionen slutsatsen att Österrike inte har makroekonomiska obalanser.

               (3)Den 26 april 2016 lade Österrike fram sitt nationella reformprogram för 2016 och den 27 april 2016 sitt stabilitetsprogram för 2016. För att beakta de båda programmens inbördes samband har de bedömts samtidigt.

               (4)Vid programplaneringen för de europeiska struktur- och investeringsfonderna för 2014–2020 har relevanta landsspecifika rekommendationer beaktats. Enligt artikel 23 i förordning (EU) nr 1303/2013 får kommissionen begära att en medlemsstat ser över och föreslår ändringar av sin partnerskapsöverenskommelse och av relevanta program när så krävs för att stödja genomförandet av relevanta rekommendationer från rådet. Kommissionen har i riktlinjerna för tillämpning av åtgärder som sammanlänkar effektiva europeiska struktur- och investeringsfonder med sund ekonomisk styrning
                  9
                beskrivit närmare hur den kommer att tillämpa denna bestämmelse.

               (5)I stabilitetsprogrammet anges att den exceptionella flyktingströmmen kommer att få en betydande inverkan på budgeten, och i programmet ingår uppgifter som visar på dessa extra budgetkostnaders art och omfattning. Enligt kommissionen uppgick de aktuella extra utgifterna till 0,09 % av BNP 2015, och för närvarande beräknas de uppgå till 0,26 % av BNP 2016. Beloppen innebär en höjning av de beräknade kostnaderna i den preliminära budgetplanen för 2016, där det ingick ytterligare utgifter på cirka 0,08 % av BNP 2015 och 0,16 % av BNP 2016. Bestämmelserna i artiklarna 5.1 och 6.3 i förordning (EG) nr 1466/97 lämnar utrymme för att ta hänsyn till dessa extra utgifter, eftersom flyktingströmmen är en exceptionell händelse som har stor inverkan på Österrikes offentliga finanser och den finanspolitiska hållbarheten inte äventyras av att medlemsstaten tillåts avvika från anpassningsbanan för att nå det medelfristiga budgetmålet. Österrike låg 2015 på sitt medelfristiga budgetmål men utnyttjade då inte möjligheten till en tillfällig avvikelse. För att säkerställa likabehandling mellan Österrike och länder som ännu inte har uppnått sina medelfristiga budgetmål, kommer Österrike tillåtas att avvika från sitt medelfristiga budgetmål under 2016 och 2017 med det belopp som ansågs berättigat för 2015. Vad gäller möjliga ytterligare avvikelser under 2016 görs den slutliga bedömningen, som inkluderar de berättigade beloppen, under våren 2017 utifrån uppgifter från de österrikiska myndigheterna.

               (6)Österrike omfattas för närvarande av stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del och av övergångsreglerna för skuldkriteriet. I stabilitetsprogrammet 2016 förväntar sig regeringen att det totala underskottet kommer att försämras till 1,6 % av BNP 2016, och därefter gradvis förbättras till 0,4 % av BNP 2020. Det medelfristiga budgetmålet – ett strukturellt underskott på 0,45 % av BNP fram till 2016 och därefter reviderat till ett strukturellt underskott på 0,5 % av BNP från och med 2017 – förväntas uppnås från 2018 och framåt. Baserat på det omräknade strukturella saldot kommer dock det medelfristiga budgetmålet att nås först 2019. Enligt stabilitetsprogrammet förväntades den offentliga skuldkvoten nå en topp på 86,2 % av BNP 2015 och därefter successivt minska till 76,6 % av BNP 2020. Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för dessa budgetprognoser är realistiskt. Men de åtgärder som ska stödja de planerade underskottsmålen från 2017 och framåt har inte beskrivits tillräckligt. På grundval av kommissionens vårprognos 2016 finns det en risk för en viss avvikelse 2016. Om den ytterligare inverkan på grund av den exceptionella flyktingström som beräknas för 2016 också räknas bort från bedömningen, kan Österrike förväntas följa bestämmelserna i stabilitets- och tillväxtpakten 2016. Om inga politiska förändringar görs finns det risk för en betydande avvikelse från den rekommenderade anpassningen 2017. Den förväntade avvikelsen 2017 skulle dock inte längre vara av betydelse med hänsyn till den ytterligare beviljade avvikelsen på grund av den exceptionella flyktingströmmens inverkan på budgeten. Österrike förväntas följa övergångsreglerna för skuldkriteriet under 2016 och, efter övergångsperiodens slut, uppnå riktvärdet för skuldminskning under 2017. Rådet anser, på grundval av sin bedömning av stabilitetsprogrammet och med beaktande av kommissionens vårprognos 2016, att det finns en risk för att Österrike inte kommer att följa stabilitets- och tillväxtpaktens regler. Det kommer därför att krävas ytterligare åtgärder för att säkerställa efterlevnaden under 2016 och 2017.

               (7)Det är fortfarande otydligt vilken effekt den nyligen genomförda skattereformen kommer att ha på budgeten. När åtgärder vidtas för att säkerställa finanspolitisk hållbarhet bör man ta hänsyn till det faktum att skattetrycket på arbete, trots senare tids reformer, är fortsatt högt och att Österrike har en hög skattekil i jämförelse med andra EU-länder. Samtidigt underanvänds mer tillväxtvänliga skattekällor som gör det möjligt att lätta på skattetrycket på arbete. Detta problem skulle kunna minskas om man sänker skattetrycket på arbete och lägger över en del av detta på andra källor med mindre negativ inverkan på tillväxten.

               (8)Sysselsättningen bland personer i åldersgruppen 55–64 år låg 2015 på 46,3 % (EU-genomsnittet var 53,3 %) och Österrike hamnade på nittonde plats i jämförelse med andra EU-länder. Sedan 2014 har det vidtagits ytterligare åtgärder för att höja den faktiska pensionsåldern, och dessa har haft en viss effekt. Det återstår att se om de här åtgärderna kan vända på tendensen i Österrike där den faktiska pensionsåldern på medellång sikt släpar efter EU-genomsnittet. I och med att den förväntade livslängden ökar, blir även pensionstiden längre. Höjningen av den lagstadgade pensionsåldern för kvinnor, som ska bli densamma som för män, kommer att göras stegvis mellan 2024–2033. I Österrike är den lagstadgade pensionsåldern inte knuten till den ökande förväntade livslängden. Kommissionen beräknar att pensionskostnaderna 2040 kommer att ha ökat med 0,8 % av BNP i jämförelse med 2013. Långsiktigt (2060) förväntas pensionskostnaderna att öka med 0,5 % av BNP. Även hälso- och sjukvårdskostnaderna förväntas öka under perioden 2013–2040 med 1 % av BNP, och fram till 2060 med 1,3 % av BNP. Detta i kombination med den förväntade kostnadsökningen för långvarig vård och omsorg innebär en medelhög risk för Österrikes finanspolitiska hållbarhet.

               (9)Budgetsystemen inom de olika nivåerna av den offentliga förvaltningen (federal, statlig och lokal nivå) är komplicerade, och inom flera olika politikområden, t.ex. hälso- och sjukvård, är ansvarsområdena för inkomster och utgifter inte anpassade till varandra. Samtidigt som uppgifter från OECD (2014) visar att de regionala och lokala myndigheterna har politiska ansvarsområden som motsvarar utgifter som uppgår till 16 % av BNP, motsvarar andelen regionala och lokala skatter bara 2 % av BNP. Det här är kostsamt och kan ha en negativ inverkan på budgetdisciplinen. Det förs just nu förhandlingar om fördelningen av inkomster mellan de tre förvaltningsnivåerna för perioden som inleds 2017, vilket ger tillfälle att åtgärda detta.

               (10)Österrike är historiskt sett ett av de länder som har lägst arbetslöshet i EU. Arbetslösheten har dock ökat sedan 2011, och 2015 nådde den 5,7 %. Även ungdomsarbetslösheten är låg: 10,6 % av arbetskraften i åldern 15–24 år 2015. Österrike har dessutom en hög sysselsättningsgrad. Men trots att andelen kvinnor som arbetar (70,2 %) ligger över EU-genomsnittet, är det en relativt stor andel kvinnor som arbetar deltid på grund av att de måste ta hand om barn eller äldre. Detta bidrar till en av EU:s största löneskillnader mellan kvinnor och män, och ger en stor skillnad i kvinnors och mäns pensioner. För äldre arbetstagare (55–64 år) ligger sysselsättningsgraden under EU-genomsnittet.

               (11)Österrike har redan överskridit sina nationella Europa 2020-mål för utbildning. Andelen unga med högst grundskoleutbildning var 7,3 % 2015 och andelen invånare med högre utbildning var 38,7 %. Dock påverkas utbildningsresultatet i hög grad av den socioekonomiska bakgrunden. Rörligheten mellan generationer inom utbildning är bland de lägsta bland de OECD-länder där uppgifter finns om detta. Andelen elever som hoppar av skolan bland elever födda utomlands är nästan tre gånger så hög som bland inrikes födda, och integrationen av unga flyktingar och migranter i skolpliktig ålder och uppåt i utbildningssystemet är en utmaning.

               (12)Samtidigt som de österrikiska bankerna står inför svårigheter på både inhemska och utländska marknader, har tillsynsåtgärder på nationell och europeisk nivå varit till hjälp för att ta itu med risker orsakade av sämre kvalitet på tillgångarna i centrala, östra och sydöstra Europa. I fråga om omstruktureringen och avvecklingen av krisdrabbade finansinstitut, har de finanspolitiska riskerna redan räknats in i de offentliga finanserna. Även om det inte är möjligt att utesluta ytterligare risker, verkar dessa begränsade till efterdyningar från krisen och endast beröra ett fåtal specifika institut.

               (13)Österrikes investeringsnivå är högre än EU-genomsnittet för samtliga delar av BNP utom bostäder. Men investeringarna har varit låga i Österrike sedan 2012, trots att företagens likviditet är stabil och finansieringsvillkoren goda. För att stimulera investeringar och tillväxt bör administrativa svårigheter och hinder åtgärdas. Till exempel verkar rättsliga hinder och administrativa bördor för tillhandahållande av tjänster inte uppmuntrande för den som vill starta ett nytt företag. Vad gäller de hinder som finns för att starta flertjänstföretag, en punkt som togs upp i de landsspecifika rekommendationerna för 2015, har Österrike börjat titta på förbättringar men ännu inte fattat några beslut. Inom företagstjänster uppstår specifika utmaningar genom de begränsande tillståndskraven och begränsningar för rättslig form och aktieinnehav, vilket leder till en låg marknadsdynamik och negativ produktionstillväxt. Den handlingsplan som Österrike lämnade in efter den ömsesidiga utvärderingen, och som gäller tillträdet till och utövandet av reglerade yrken, innehåller bara ett fåtal förslag på åtgärder, men det finns uppenbart utrymme för mer ambitiösa förslag.

               (14)Den stora flyktingströmmen till Österrike under det senaste året har fått ett antal sociala och ekonomiska följdverkningar för landet. På kort sikt kommer flyktingströmmen att öka de offentliga utgifterna och skapa större inhemsk efterfrågan, vilket leder till ökad BNP, men på medellång sikt kommer dess effekt på sysselsättningen och tillväxten att bero på hur väl flyktingarna integreras i samhället och på arbetsmarknaden, även genom utbildningsstöd. Frågan står högt på den politiska agendan både på EU-nivå och på nationell nivå, och kommer att övervakas och utvärderas ingående, även i landsrapporten för 2017.

               (15)Kommissionen har inom ramen för den europeiska planeringsterminen gjort en omfattande analys av Österrikes ekonomiska politik, och offentliggjorde den i landsrapporten för 2016. Kommissionen har också bedömt stabilitetsprogrammet och det nationella reformprogrammet samt uppföljningen av de rekommendationer Österrike har fått tidigare år. Kommissionen har beaktat inte bara programmens relevans för hållbarheten i finanspolitiken och den socioekonomiska politiken i Österrike utan även i vilken utsträckning EU:s regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet att stärka EU:s övergripande ekonomiska styrning genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på EU-nivå. Rekommendationerna inom ramen för den europeiska planeringsterminen återspeglas i rekommendationerna 1–3 nedan.

               (16)Mot bakgrund av denna bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet och dess yttrande
                  10
                återspeglas särskilt i rekommendation 1 nedan.

               HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Österrike att under 2016 och 2017 vidta följande åtgärder:

               1.Säkerställa att avvikelsen från det medelfristiga budgetmålet 2016 och 2017 begränsas till vad som tillåts på grund av den exceptionella flyktingströmmens inverkan på budgeten 2015 och därmed uppnå en årlig finanspolitisk korrigering om 0,3 % av BNP 2017, såvida inte de medelfristiga budgetmålen kan uppnås med mindre ansträngning. Säkerställa hållbarheten i hälso- och sjukvårdssystemet och pensionssystemet genom att koppla den lagstadgade pensionsåldern till den förväntade livslängden. Förenkla, rationalisera och effektivisera de finanspolitiska sambanden och ansvarsområdena mellan de olika nivåerna inom den offentliga förvaltningen.

               2.Förbättra kvinnors deltagande på arbetsmarknaden. Vidta åtgärder för att förbättra utbildningsnivån hos ungdomar från utsatta grupper, särskilt de med utländsk bakgrund.

               3.Minska de administrativa och rättsliga hindren för investeringar, t.ex. begränsande tillståndskrav och begränsningar i fråga om rättsliga former och aktieinnehav, och hinder för att skapa flertjänstföretag, särskilt inom tjänstesektorn.

               Utfärdad i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordförande

                     (1)
                  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)
                  COM(2016) 340 final.

                     (3)
                  P8_TA(2016)0058, P8_TA(2016)0059 och P8_TA(2016)0060.

                     (4)
                  COM(2015) 690 final.

                     (5)
                  COM(2015) 691 final.

                     (6)
                  COM(2015) 692 final.

                     (7)
                  SWD(2016) 88 final.

                     (8)
                  COM(2016) 95 final.

                     (9)
                  COM(2014) 494 final.

                     (10)
                  I enlighet med artikel 5.2 i rådets förordning (EG) nr 1466/97.


title: Rekommendation till rådets beslut om att det föreligger ett alltför stort underskott i Frankrike - tillämpning av artikel 104.6 i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen