title: Rekommendation till rådets rekommendation i syfte att få situationen med ett alltför stort offentligt underskott i Cypern att upphöra

text:
|

52010SC0741

         SV
            (...PICT...)|EUROPEISKA KOMMISSIONEN|
            Bryssel den 15.6.2010
            SEK(2010) 741 slutlig

            Rekommendation till
            RÅDETS REKOMMENDATION

            i syfte att få situationen med ett alltför stort offentligt underskott i Cypern att upphöra
            Rekommendation till
            RÅDETS REKOMMENDATION

            i syfte att få situationen med ett alltför stort offentligt underskott i Cypern att upphöra
            EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
            med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 126.7,
            med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation, och
            av följande skäl:
            (1) Enligt artikel 126 i fördraget ska medlemsstaterna undvika alltför stora underskott i den offentliga sektorns finanser.
            (2) Stabilitets- och tillväxtpakten syftar till att genom sunda offentliga finanser stärka förutsättningarna för prisstabilitet och stark hållbar tillväxt som kan bidra till ökad sysselsättning.
            (3) Reformen av stabilitets- och tillväxtpakten 2005 avsåg att stärka dess effektivitet och ekonomiska underbyggnad samt att säkerställa de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet. Syftet var särskilt att säkerställa att hela den ekonomiska och finanspolitiska bakgrunden beaktas under alla steg av förfarandet vid alltför stora underskott. Härigenom blev pakten ett ramverk till stöd för politiska åtgärder för att snabbt återgå till sunda offentliga finanser, samtidigt som den ekonomiska situationen beaktas.
            (4) Rådet beslutade den [13 juli 2010] i enlighet med artikel 126.6 i fördraget att det förelåg ett alltför stort underskott i Cypern.
            (5) I enlighet med artikel 126.7 i fördraget och artikel 3 i rådets förordning (EG) nr 1467/97 om påskyndande och förtydligande av tillämpningen av förfarandet vid alltför stora underskott EGT L 209, 2.8.1997, s. 6.   (som utgör en del av stabilitets- och tillväxtpakten) ska rådet också ge rekommendationer till den berörda medlemsstaten i syfte att få situationen med ett alltför stort underskott att upphöra inom en viss tid. I rekommendationen ska det fastställas en tidsfrist på högst sex månader, inom vilken den berörda medlemsstaten ska vidta effektiva åtgärder för att korrigera det alltför stora underskottet. Det ska där även fastställas en tidsfrist för korrigeringen av det alltför stora underskottet, som utom vid särskilda omständigheter ska slutföras under det år som följer på det år då underskottet fastställdes. Vid beslut om huruvida särskilda omständigheter föreligger ska hänsyn tas till ”faktorer av betydelse”, som förtydligas i artikel 2.3 i rådets förordning (EG) nr 1467/97. I rekommendationen att korrigera ett alltför stort underskott bör rådet också begära att medlemsstaten som ett riktmärke uppnår en årlig förbättring av sitt strukturella saldo på minst 0,5 % av BNP (dvs. det konjunkturrensade saldot exklusive engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder).[1]
            EGT L 209, 2.8.1997, s. 6.
            (6) Särskilda omständigheter anses föreligga i Cyperns fall, i linje med den ökade flexibilitet vid tillämpningen av förfarandet vid alltför stora underskott som infördes genom reformen 2005 av stabilitets- och tillväxtpakten. 2009 gick den ekonomiska aktiviteten ned för första gången på 35 år. Nedgången återspeglade en betydande minskning i den inhemska efterfrågan och ogynnsamma yttre omständigheter.   Hushållen höga skuldsättning i förening med stramare utlåningsvillkor, ett försämrat arbetsmarknadsläge och negativa förtroendeeffekter ledde till en nedgång i den privata konsumtionen   Samtidigt noterades en kraftig korrigering när det gäller investeringsutvecklingen, i förening med fallande utländsk efterfrågan på fastigheter, lågt kapacitetsutnyttjande och omstruktureringar av företagens balansräkningar.   Dessutom sjönk exporten av varor och tjänster dramatiskt, särskilt inom turistnäringen, till följd av finanskrisen och den globala avmattningen – framför allt de mycket lägre tillväxtutsikterna i de viktigaste handelspartnerna (Förenade kungariket, euroområdet och Ryssland). Underskottet 2009 är en följd av både konjunkturnedgången och de stimulansåtgärder som de cypriotiska myndigheterna har vidtagit i enlighet med den ekonomiska återhämtningsplanen för Europa. Förekomsten av särskilda omständigheter innebär att rådet får tillåta att det alltför stora underskottet korrigeras på medellång sikt.
            (7) Under åren före krisen och i samband med goda ekonomiska tider kunde Cypern, med stöd av en tillgångsboom och ökande skatteintäkter, bygga upp ett budgetöverskott och minska sin bruttoskuldkvot till 48,4 % av BNP 2008 (från 70,2 % 2004). 2009 innebar emellertid den ekonomiska krisen en stor börda för de offentliga finanserna. Detta ledde till att överskottet i de offentliga finanserna på 0,9 % av BNP år 2008 sjönk kraftigt till ett underskott på 6,1 % av BNP år 2009. Detta berodde också på ett antal diskretionära åtgärder som svar på konjunkturnedgången (i linje med den ekonomiska återhämtningsplanen för Europa) och på förhållandevis stora sammansättningseffekter till följd av ett mycket mindre skatteintensivt tillväxtmönster. Underskottet väntas öka ytterligare till 6,2 % av BNP 2010 enligt den rapport från mars 2010 som finansministeriet lade fram som ett led i förfarandet vid alltför stora underskott. Enligt budgetberäkningarna i kommissionens vårprognos 2010 skulle emellertid budgetunderskottet uppgå till ungefär 7 % av BNP 2010. Potentiella åtgärder utanför budgeten, som fortfarande diskuteras och för vilka det finns bara osäkra upplysningar eller inga upplysningar alls om villkor och tidpunkt för genomförandet, togs inte med.
            (8) De särskilda omständigheterna och den europeiska ekonomiska återhämtningsplanen gör att en genomsnittlig årlig finanspolitisk insats rekommenderas. Den finanspolitiska insatsen bör ta hänsyn till alla faktorer som är av betydelse för att uppnå de finanspolitiska målen. Till faktorerna hör främst det offentliga underskottets och bruttoskuldkvotens nivå men även andra indikatorer, såsom bytesbalansen, finanssektorns ansvarsförbindelser, räntebetalningar, riskpremier och beräknade förändringar av åldersrelaterade utgifter på medellång sikt. Vid beräkningen av den genomsnittliga årliga finanspolitiska insatsen bör man utgå från underskottet år 2011 enligt kommissionens vårprognos 2010. Den totala finanspolitiska insats som krävs för att inom tidsfristen uppnå det nominella underskottsmålet på 3 % beräknas sedan med utgångspunkt från en gradvis korrigering av produktionsgapet till 2015.
            (9) Det är mot denna bakgrund lämpligt att se korrigeringen av det alltför stora underskottet på medellång sikt med 2012 som tidsfrist. Med beaktande av de stora externa och interna obalanserna skulle en trovärdig och hållbar anpassning framför allt kräva att de cypriotiska myndigheterna stärker den finanspolitiska strategin under 2010 med åtgärder för att kontrollera de löpande utgifterna, minskar underskottet till under 6 % av BNP 2010 och vidtar åtgärder i rätt tid för att utforma en konsolideringsstrategi med betoning på utgiftssidan. Därför bör de cypriotiska myndigheterna säkerställa en genomsnittlig finanspolitisk insats på 1¾ % av BNP per år under perioden 2010–2012,   ange vilka åtgärder som krävs för att korrigera det alltför stora underskottet senast 2012, om konjunkturförhållandena tillåter detta, samt minska underskottet snabbare om det ekonomiska eller finanspolitiska läget blir bättre än vad som för närvarande förväntas. I det stabilitetsprogram som lämnades till kommissionen och rådet den 1 april 2010, åtog Cypern sig att få ned underskottet till 4,5 % av BNP 2011 och 3,4 % av BNP 2012. Den ytterligare insats, som krävs av Cypern i denna rekommendation jämfört med de cypriotiska myndigheternas ursprungliga plan, anses därför vara genomförbar och nödvändig. Den finanspolitiska konsolideringen bör också bidra till att den offentliga bruttoskuldkvoten åter börjar minska och genom tillräckliga primära överskott närmar sig referensvärdet i tillfredsställande takt.
            (10) Cyperns budgetramar har den senaste tiden förbättrats genom införandet av ett system för ekonomistyrning  Financial Management Accounting System  (FIMAS). Från 2006 har Cypern också gradvis infört treåriga budgetramar på medellång sikt och från 2007 programbudgetering. Det nya ramverket är emellertid fortfarande i inledningsstadiet och väntas först 2012 vara helt infört. Det antas därför få full effekt först på medellång sikt. Helt avgörande för en framgångsrik och varaktig konsolidering av de offentliga finanserna är att det nya ramverket genomförs utan dröjsmål. Befintlig praxis att anta tilläggsbudgetar under årets lopp har lett till att de löpande utgifterna ökat utöver den avsedda omfördelningen av offentliga medel. När de nya budgetramarna har genomförts fullt ut, väntas de leda till att denna praxis upphör och till effektivare budgetförfarande samt bidra till att de enskilda ministeriernas utgifter begränsas i enlighet med de fastställda taken. Samtidigt kommer det nya budgetförfarandet att utgöra en god grund för omfördelning av utgifter till fördel för tillväxtfrämjande verksamhet.
            (11) De långsiktiga effekterna av den åldrande befolkningen på de offentliga finanserna är betydligt högre än för EU-länderna i genomsnitt, framför allt på grund av den relativt stora ökningen av pensionsutgifternas andel av BNP under de närmaste årtiondena eftersom pensionssystemet fortfarande befinner sig i en uppbyggnadsfas. En pensionsreform som inleddes i april 2009 skulle reducera ökningstakten i pensionsutgifterna något och, mer väsentligt, höja socialförsäkringsavgifterna. Reformen bör förbättra pensionssystemets långsiktiga balans och minska riskerna beträffande hållbarheten, dock utan någon effekt på den övergripande bedömningen. De offentliga finansernas ställning 2009 förstärker de budgetmässiga effekterna av befolkningens åldrande på hållbarhetsgapet. En förbättring av det primära saldot på medellång sikt och genomförandet av ytterligare åtgärder för att begränsa den betydande ökningen av de åldersrelaterade utgifterna, särskilt pensions- och sjukvårdsutgifter, skulle bidra till att minska riskerna för de offentliga finansernas hållbarhet, som i kommissionens hållbarhetsrapport för 2009 I rådets slutsatser från den 10 november 2009 om de offentliga finansernas hållbarhet ”anmodar rådet medlemsstaterna att rikta uppmärksamhet mot hållbarhetsorienterade strategier i sina kommande stabilitets- och konvergensprogram” och ”uppmanar kommissionen att tillsammans med Kommittén för ekonomisk politik samt Ekonomiska och finansiella kommittén vidareutveckla metoder för bedömning av de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet i god tid före nästa hållbarhetsrapport”, som väntas 2012.  bedömdes vara höga.[2]
            I rådets slutsatser från den 10 november 2009 om de offentliga finansernas hållbarhet ”anmodar rådet medlemsstaterna att rikta uppmärksamhet mot hållbarhetsorienterade strategier i sina kommande stabilitets- och konvergensprogram” och ”uppmanar kommissionen att tillsammans med Kommittén för ekonomisk politik samt Ekonomiska och finansiella kommittén vidareutveckla metoder för bedömning av de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet i god tid före nästa hållbarhetsrapport”, som väntas 2012.
            (12) Enligt de uppgifter som de cypriotiska myndigheterna lämnade i april 2010 uppgick den offentliga bruttoskulden 2009 till 56,2 % av BNP. Denna ökning berodde huvudsakligen på den betydande försämringen av det primära saldot och den skuldökande snöbollseffekten till följd av ett fallande nominellt BNP.   Stock-/flödesjusteringar gav dessutom ett negativt bidrag till skuldnivån motsvarande cirka 1 procentenhet av BNP, till följd av den ackumulering av offentliga medel i slutet av året som skedde för att reglera skulder som förföll till betalning i början av januari 2010 och skillnaderna mellan redovisning i kassatermer och periodiserad redovisning. För 2010 anmälde Cypern en väntad skuld på 62 % av BNP, vilket ligger över fördragets referensvärde på 60 % av BNP (enligt stabilitetsprogrammet från april 2010 väntas en något lägre siffra (61 %) och en ytterligare ökning 2011 till 63,2 % av BNP). Nedåtriskerna för de finanspolitiska målen och det makroekonomiska scenariot gör att skuldkvoten troligtvis kommer att utvecklas mindre gynnsamt än planerat. Enligt kommissionens vårprognos 2010 väntas skulden öka ytterligare till 62,3 % av BNP 2010 och till 67,6 % 2011 på grund av ett försämrat primärt saldo.
            (13) En förstärkt övervakning inom ramen för förfarandet vid alltför stora underskott kommer att kräva en regelbunden och rättidig kontroll av genomförandet av den finanspolitiska konsolideringsstrategin. Därför bör detta ägnas ett särskilt kapitel i de kommande uppdateringarna av Cyperns stabilitetsprogram.
            (14) Enligt rådets uppfattning bör finanspolitiska åtgärder för att konsolidera de offentliga finanserna på det hela taget säkerställa en varaktig förbättring av saldot i den offentliga sektorns finanser, samtidigt som de bör inriktas på att höja de offentliga finansernas kvalitet och stärka ekonomins tillväxtpotential.
            HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.
            (1) Cyperns offentliga finanser 2009 är resultatet dels av åtgärder motsvarande omkring 1½ % av BNP 2009, vilket är ett väl anpassat svar på nedgången och i linje med den ekonomiska återhämtningsplanen för Europa, dels av det fria spelrum som de automatiska stabilisatorerna fått. De cypriotiska myndigheterna bör därför få den rådande situationen med ett alltför stort underskott att upphöra så snart som möjligt och senast 2012.
            (2) De cypriotiska myndigheterna bör på ett trovärdigt och varaktigt sätt minska det offentliga underskottet till under 3 % av BNP, genom att vidta åtgärder på medellång sikt. Framför allt ska de cypriotiska myndigheterna för detta ändamål
            (a) vidta nödvändiga åtgärder för att minska 2010 års underskott till under 6 % av BNP och utforma en konsolideringsstrategi med betoning på utgiftssidan för att få ned underskottet under referensvärdet till 2012,
            (b) sörja för en finanspolitisk insats på minst 1¾ % av BNP per år under perioden 2010–2012, vilket också bör bidra till att den offentliga bruttoskuldkvoten åter börjar minska och genom tillräckliga primära överskott närmar sig referensvärdet i tillfredsställande takt,
            (c) specificera och strikt genomföra de åtgärder som krävs för att korrigera det alltför stora underskottet senast 2012, om konjunkturförhållandena tillåter detta, samt minska underskottet snabbare om det ekonomiska eller finanspolitiska läget blir bättre än vad som för närvarande förväntas.
            (3) För att minska riskerna för korrigeringen bör Cypern göra det medelfristiga finanspolitiska regelverket mer bindande samt förbättra övervakningen av budgetgenomförandet under året.
            (4) Förbättra de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet genom att införa reformåtgärder för att få kontroll över pensions- och sjuk/hälsovårdsutgifter i syfte att bromsa den beräknade ökningen i åldersrelaterade utgifter.
            (5) De cypriotiska myndigheterna bör dessutom utnyttja möjligheter utöver den finanspolitiska insatsen, däribland förbättrade ekonomiska villkor, för att skynda på bruttoskuldkvotens minskning tillbaka till referensvärdet.
            (6) Rådet fastställer den [13 januari 2011] som tidsfrist för Cyperns regering att vidta effektiva åtgärder och specificera vilka åtgärder som är nödvändiga för att på sikt korrigera det alltför stora underskottet. Vid bedömningen av åtgärdernas effektivitet kommer den ekonomiska utvecklingen att jämföras med de ekonomiska utsikterna i kommissionens vårprognos 2010.
            De cypriotiska myndigheterna bör rapportera om de framsteg som görs i arbetet med att genomföra rekommendationerna i ett särskilt kapitel i de kommande uppdateringarna av stabilitetsprogrammen fram till dess förfarandet vid alltför stora underskott har avslutats.
            Rådet betonar dessutom hur viktigt målet för de offentliga finanserna på medellång sikt är för lämplig budgetstyrning vid konjunkturnedgångar. Rådet uppmanar därför de cypriotiska myndigheterna att säkerställa att konsolideringen av de offentliga finanserna mot målet på medellång sikt –  ett saldo i balans i strukturella termer  – fullföljs, när det alltför stora överskottet väl korrigerats. Efterlevnaden av budgetmålen och en strikt begränsning av utgifterna på medellång sikt kan förbättras genom att, såsom planerat, ett effektivt flerårigt finanspolitiskt ramverk införs.
            Denna rekommendation riktar sig till Republiken Cypern.
            Utfärdat i Bryssel den
            På rådets vägnar
            Ordförande
            [1] EGT L 209, 2.8.1997, s. 6.
            [2] I rådets slutsatser från den 10 november 2009 om de offentliga finansernas hållbarhet ”anmodar rådet medlemsstaterna att rikta uppmärksamhet mot hållbarhetsorienterade strategier i sina kommande stabilitets- och konvergensprogram” och ”uppmanar kommissionen att tillsammans med Kommittén för ekonomisk politik samt Ekonomiska och finansiella kommittén vidareutveckla metoder för bedömning av de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet i god tid före nästa hållbarhetsrapport”, som väntas 2012.
         ES
            (...PICT...)|COMISIÓN EUROPEA|
            Bruselas, 15.6.2010
            SEC(2010) 741 final

            Recomendación de
            RECOMENDACIÓN DEL CONSEJO

            encaminada a poner fin a la situación de déficit público excesivo de Chipre
            Recomendación de
            RECOMENDACIÓN DEL CONSEJO

            encaminada a poner fin a la situación de déficit público excesivo de Chipre
            EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
            Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea y, en particular, su artículo 126, apartado 7,
            Vista la recomendación de la Comisión Europea,
            Considerando lo siguiente:
            (1) Con arreglo al artículo 126 del Tratado, los Estados miembros deben evitar déficit públicos excesivos.
            (2) El Pacto de Estabilidad y Crecimiento tiene por objetivo lograr unas finanzas públicas saneadas como medio de reforzar las condiciones para la estabilidad de precios y para un crecimiento fuerte, sostenible y generador de empleo.
            (3) La reforma de 2005 del Pacto de Estabilidad y Crecimiento pretendía reforzar su eficacia y sus fundamentos económicos y salvaguardar la sostenibilidad de las finanzas públicas a largo plazo, así como garantizar que las condiciones económicas y presupuestarias se tomen plenamente en cuenta en todas las etapas del procedimiento de déficit excesivo. De esta forma, el Pacto de Estabilidad y Crecimiento proporciona el marco que respalda las políticas públicas a fin de permitir una vuelta rápida a situaciones presupuestarias sólidas teniendo en cuenta la situación económica.
            (4) El [13 de julio de 2010], el Consejo, de conformidad con el artículo 126, apartado 6, del Tratado decidió declarar la existencia de un déficit excesivo en Chipre.
            (5) De conformidad con el artículo 126, apartado 7, del Tratado y el artículo 3 del Reglamento (CE) nº 1467/97 del Consejo relativo a la aceleración y clarificación del procedimiento de déficit excesivo DO L 209 de 2.8.1997, p. 6.   , que forma parte del Pacto de Estabilidad y Crecimiento, el Consejo debe dirigir recomendaciones al Estado miembro de que se trate para que éste ponga fin a la situación de déficit excesivo en un plazo determinado. La recomendación del Consejo debe establecer un plazo máximo de seis meses para que el Estado miembro tome medidas efectivas encaminadas a corregir el déficit excesivo así como un plazo para la corrección de dicho déficit, que debe realizarse en el año siguiente a su detección, salvo si concurren circunstancias especiales. Al decidir si existen circunstancias especiales, deben tenerse en cuenta los «factores pertinentes» a que se hace referencia en el artículo 2, apartado 3, del Reglamento (CE) nº 1467/97. Por otra parte, en una recomendación relativa a la corrección del déficit excesivo, el Consejo debe exigir una mejora anual del saldo presupuestario estructural (saldo ajustado en función del ciclo excluidas las medidas puntuales y otras medidas de carácter temporal) equivalente como mínimo al 0,5% del PIB, como valor de referencia.[1]
            DO L 209 de 2.8.1997, p. 6.
            (6) En el caso de Chipre se considera que concurren circunstancias especiales, que cabe considerar teniendo en cuenta la mayor flexibilidad en la aplicación del procedimiento de déficit excesivo introducida con la reforma de 2005 del Pacto de Estabilidad y Crecimiento. En 2009, la actividad económica disminuyó por primera vez en 35 años. La recesión reflejaba una caída de la demanda interna y un marco exterior adverso. En particular, el alto nivel de endeudamiento de las economías domésticas junto con unas condiciones crediticias más restrictivas, un empeoramiento de las perspectivas del mercado de trabajo y unos efectos negativos sobre la confianza llevaron a una disminución del consumo privado. Paralelamente, la inversión sufrió un fuerte ajuste, en el marco de una caída de la demanda extranjera de vivienda, un bajo nivel de utilización de la capacidad y la reestructuración de la situación contable de las empresas. Por otra parte, se desplomó la exportación de bienes y servicios, especialmente el turismo, como consecuencia de la crisis financiera y de la ralentización de la economía mundial, y, particularmente, de unas mucho peores perspectivas de crecimiento de los principales socios comerciales de Chipre (zona del euro, Reino Unido y Rusia). El déficit en 2009 era la consecuencia de la recesión económica y de las medidas de estímulo adoptadas de conformidad con el PERE por las autoridades chipriotas. La existencia de circunstancias especiales autoriza al Consejo a permitir que la corrección del déficit excesivo se realice a medio plazo.
            (7) En los años anteriores a la crisis, con una coyuntura económica favorable respaldada por el auge de los activos y el dinamismo de los ingresos tributarios, Chipre logró superávit presupuestarios y redujo su ratio de deuda bruta al 48,4% del PIB en 2008 (a partir del 70,2% registrado en 2004). Sin embargo, en 2009 la crisis económica pesó considerablemente sobre las finanzas públicas. Como consecuencia de ello, el saldo presupuestario cayó de un superávit del 0,9% del PIB en 2008 a un déficit equivalente al 6,1% del PIB en 2009. Esta evolución se debió a una serie de medidas discrecionales tomadas para hacer frente a la recesión económica (de conformidad con el PERE) y de unos amplios efectos de «composición» derivados de un modelo de crecimiento del PIB mucho menos generador de ingresos tributarios. Según la notificación presentada por el Ministerio de Hacienda en marzo de 2010 en el marco del PDE, el déficit seguiría aumentando en 2010, hasta el 6,2% del PIB. Sin embargo, según las previsiones de la primavera de 2010 de los servicios de la Comisión, el déficit presupuestario alcanzaría aproximadamente el 7% del PIB en 2010. No se han tenido en cuenta las posibles medidas presupuestarias aún objeto de debate, sobre las que la información relativa a sus modalidades y calendario de aplicación es incierta o no se facilita.
            (8) Considerando las circunstancias especiales y el contexto del PERE, se recomienda un esfuerzo presupuestario anual medio. Dicho esfuerzo presupuestario debe tener en cuenta todos los factores pertinentes para alcanzar los objetivos de la política presupuestaria, entre los que cabe señalar el nivel de déficit y de deuda bruta de las administraciones públicas y otros indicadores tales como el saldo de la balanza por cuenta corriente, el nivel de pasivos contingentes del sector financiero, los pagos de intereses, las primas de riesgo y la variación prevista de los gastos derivados del envejecimiento de la población a medio plazo. Para el cálculo del esfuerzo presupuestario anual medio, se toma como punto de partida el déficit contemplado para 2011 en las previsiones de la primavera de 2010 de los servicios de la Comisión. A continuación se calcula el esfuerzo presupuestario total que se necesita para alcanzar el objetivo de déficit nominal del 3% del PIB dentro del plazo fijado suponiendo una eliminación gradual de la brecha de producción de aquí a 2015.
            (9) En este contexto, es adecuado plantearse la corrección del déficit excesivo a medio plazo, con un plazo para la corrección fijado en 2012. En particular, teniendo en cuenta los altos desequilibrios externos e internos, una senda de ajuste creíble y sostenible requiere que las autoridades chipriotas refuercen su estrategia presupuestaria en 2010 con medidas encaminadas a controlar los gastos corrientes, a fin de reducir el déficit por debajo del 6% en 2010, y tomen medidas oportunas para definir una estrategia de saneamiento basada en una reducción de los gastos. Con este fin, las autoridades chipriotas deberán garantizar un esfuerzo presupuestario anual medio del 1,75% del PIB en el periodo 2010-2012, especificar las medidas necesarias para lograr la corrección del déficit excesivo de aquí a 2012, si las condiciones cíclicas lo permiten, y acelerar la reducción del déficit si las condiciones económicas o presupuestarias resultan mejores de lo esperado. En su programa de estabilidad presentado a la Comisión y al Consejo el 1 de abril de 2010, Chipre se comprometió a reducir su déficit al 4,5% del PIB en 2011 y el 3,4% del PIB en 2012. Por consiguiente, el esfuerzo adicional que se requiere de Chipre en la presente Recomendación en comparación con el plan inicial de las autoridades chipriotas se considera factible y necesario. El saneamiento presupuestario también debería contribuir a volver a situar el ratio de deuda pública bruta en una senda decreciente que se acerque al valor de referencia a un ritmo satisfactorio restableciendo un nivel adecuado de superávit primario.
            (10) Recientemente, se ha mejorado el marco presupuestario de Chipre con la adopción del sistema contable de gestión financiera (FIMAS). Asimismo, en 2006 Chipre inició la adopción gradual de un marco presupuestario a medio plazo trienal y a partir de 2007 introdujo una planificación presupuestaria basada en los programas y en los resultados (PPB). No obstante, el nuevo marco todavía se encuentra en fase de introducción y el mismo no será plenamente operativo hasta 2012. Por lo tanto, sólo podrá ser eficaz a medio plazo. La aplicación oportuna del nuevo marco será esencial para un saneamiento fructífero y duradero de las finanzas públicas. La práctica de adoptar presupuestos suplementarios en el transcurso del ejercicio presupuestario ha implicado un aumento de los gastos corrientes al margen del objetivo de reasignación de los fondos. Se espera que, cuando se aplique plenamente, el nuevo marco presupuestario ponga fin a esta práctica y lleve a un proceso presupuestario más eficaz y eficiente que contribuya al control del gasto por ministerio dentro de los máximos establecidos. Al mismo tiempo, el nuevo proceso presupuestario sentaría una sólida base para la reasignación de gastos en favor de actividades impulsoras del crecimiento.
            (11) Los efectos del envejecimiento de la población sobre el presupuesto a largo plazo serán significativamente superiores a la media de la UE, debido principalmente a que durante las próximas décadas se producirá un aumento relativamente elevado de la proporción que los gastos en pensiones representan en el PIB, lo que a su vez se deberá en parte al hecho de que el sistema de pensiones se encuentra aún en una fase de desarrollo. Una reforma de las pensiones introducida en abril de 2009 probablemente disminuirá ligeramente el aumento de los gastos en pensiones y reducirá de forma más significativa el aumento de las tasas de cotización a la seguridad social. La reforma deberá mejorar el equilibrio a largo plazo del sistema de pensiones y reducir los riesgos para la sostenibilidad, aunque sin afectar a la evaluación global. La situación presupuestaria de 2009 viene a sumarse a las repercusiones presupuestarias del envejecimiento de la población sobre la brecha de sostenibilidad. La mejora del saldo primario a medio plazo y la aplicación de nuevas medidas encaminadas a frenar el incremento sustancial de los gastos derivados del envejecimiento de la población, especialmente de los gastos en pensiones y en asistencia sanitaria, contribuirían a reducir los riesgos para la sostenibilidad de las finanzas públicas, que, según el informe de sostenibilidad de 2009 de la Comisión En las conclusiones del Consejo de 10 de noviembre de 2009 relativas a la sostenibilidad de las finanzas públicas, «el Consejo insta a los Estados Miembros a que, en sus futuros programas de estabilidad y convergencia, centren su atención en las estrategias orientadas a la sostenibilidad»;   asimismo, «invita a la Comisión a que, junto con el Comité de Política Económica y el Comité Económico y Financiero, desarrolle métodos adicionales de evaluación de la sostenibilidad a largo plazo de las finanzas públicas, antes del próximo informe sobre sostenibilidad», que está previsto para 2012. , eran elevados.[2]
            En las conclusiones del Consejo de 10 de noviembre de 2009 relativas a la sostenibilidad de las finanzas públicas, «el Consejo insta a los Estados Miembros a que, en sus futuros programas de estabilidad y convergencia, centren su atención en las estrategias orientadas a la sostenibilidad»;   asimismo, «invita a la Comisión a que, junto con el Comité de Política Económica y el Comité Económico y Financiero, desarrolle métodos adicionales de evaluación de la sostenibilidad a largo plazo de las finanzas públicas, antes del próximo informe sobre sostenibilidad», que está previsto para 2012.
            (12) Según los datos notificados por las autoridades chipriotas en abril de 2010, la deuda bruta de las administraciones públicas equivalía al 56,2% del PIB en 2009. Este aumento fue principalmente la consecuencia del significativo deterioro del saldo primario y de los efectos de bola de nieve que aumentan la deuda derivados de la caída del PIB nominal. Los ajustes stock-flujo también tuvieron una contribución negativa al nivel de deuda, equivalente a alrededor de un punto porcentual del PIB, debido a la acumulación de activos estatales al final del año con el fin de atender a los vencimientos de deuda de principios de enero de 2010, así como a las diferencias entre las cifras según la contabilidad de caja y según la contabilidad de devengo. Para 2010, Chipre notificó una previsión de deuda del 62% del PIB, superior, pues, al valor de referencia del 60% del PIB establecido en el Tratado (según el programa de estabilidad de abril de 2010, el ratio de deuda sería ligeramente inferior (61%), y volvería a aumentar en 2011, hasta el 63,2% del PIB). Teniendo en cuenta los riesgos de revisión a la baja del escenario macroeconómico y de los objetivos presupuestarios, la evolución del ratio de deuda podría ser menos favorable que la planeada. Según las previsiones de la primavera de 2010 de los servicios de la Comisión, la deuda seguiría aumentando, al 62,3% del PIB en 2010 y al 67,6% del PIB en 2011, como consecuencia del deterioro del saldo primario.
            (13) Una supervisión reforzada en el marco del procedimiento aplicable en caso de déficit excesivo, requerirá un seguimiento regular y oportuno de los progresos alcanzados en la aplicación de la estrategia de saneamiento fiscal. En este contexto, podría ser útil dedicar a este aspecto un capítulo aparte en las próximas actualizaciones del programa de estabilidad de Chipre.
            (14) En general, en opinión del Consejo, las medidas de saneamiento fiscal deberán garantizar una mejora duradera del saldo presupuestario de las administraciones públicas y, al mismo tiempo, estar encaminadas a mejorar la calidad de la hacienda pública y a reforzar el potencial de crecimiento de la economía.
            HA ADOPTADO LA PRESENTE RECOMENDACIÓN:
            (1) Reconociendo que la situación presupuestaria de Chipre en 2009 ha sido el resultado de medidas de importe equivalente a aproximadamente el 1,5% del PIB, que constituyen una respuesta adecuada a la recesión y son conformes al Plan Europeo de Recuperación Económica, y del funcionamiento de los estabilizadores automáticos, las autoridades chipriotas deberán poner fin a su actual situación de déficit excesivo tan pronto como sea posible y a más tardar en 2012.
            (2) Las autoridades chipriotas deberán situar el déficit de las administraciones públicas por debajo del 3% del PIB de forma creíble y sostenible tomando medidas a medio plazo. En concreto, con este fin las autoridades chipriotas deberán:
            (a) adoptar las medidas necesarias para reducir el déficit en 2010 por debajo del 6% del PIB y definir una estrategia de saneamiento basada en una reducción de los gastos, con objeto de situar el déficit por debajo del valor de referencia de aquí a 2012;
            (b) con este fin, garantizar un esfuerzo presupuestario anual medio equivalente como mínimo al 1,75% del PIB en el periodo 2010-2012, lo cual también debería contribuir a volver a situar el ratio de deuda pública bruta en una senda decreciente que se acerque al valor de referencia a un ritmo satisfactorio restableciendo un nivel adecuado de superávit primario;
            (c) especificar y aplicar rigurosamente las medidas necesarias para lograr la corrección del déficit excesivo de aquí a 2012, si las condiciones cíclicas lo permiten, y acelerar la reducción del déficit si las condiciones económicas o presupuestarias resultan mejores de lo esperado.
            (3) A fin de limitar los riesgos para el ajuste, Chipre deberá reforzar el carácter vinculante de su marco presupuestario a medio plazo y mejorar el control de la ejecución del presupuesto a lo largo de todo el año.
            (4) Chipre deberá mejorar la sostenibilidad a largo plazo de las finanzas públicas aplicando medidas de reforma encaminadas a controlar los gastos en pensiones y en asistencia sanitaria, con objeto de frenar el incremento previsto de los gastos derivados del envejecimiento de la población.
            (5) Por otra parte, las autoridades chipriotas deberán aprovechar cualquier oportunidad al margen del esfuerzo de ajuste presupuestario, derivada, por ejemplo, de unas mejores condiciones económicas, para acelerar la reducción del ratio de deuda bruta hacia el valor de referencia.
            (6) El Consejo establece el plazo del [13 de enero de 2011] para que el Gobierno chipriota emprenda una acción eficaz encaminada a especificar las medidas que serán necesarias para avanzar hacia la corrección del déficit excesivo. La evaluación de la eficacia de las medidas tendrá en cuenta la evolución económica con respecto a las perspectivas económicas que figuran en las previsiones de la primavera de 2010 de los servicios de la Comisión.
            Las autoridades chipriotas deberán informar sobre los progresos realizados en la aplicación de estas recomendaciones en un capítulo específico de las actualizaciones de los programas de estabilidad que presente hasta el archivo del procedimiento de déficit excesivo.
            Por otra parte, el Consejo subraya la importancia de alcanzar el objetivo a medio plazo para una gestión presupuestaria adecuada de las recesiones económicas. Por consiguiente, el Consejo invita a las autoridades chipriotas a garantizar que el saneamiento presupuestario hacia el objetivo presupuestario a medio plazo —equilibrio presupuestario en términos estructurales— prosiga una vez que se haya corregido el déficit excesivo. El cumplimiento de los objetivos presupuestarios y el firme control del gasto a medio plazo podrían mejorarse con la plena aplicación de un marco presupuestario plurianual eficaz, conforme a lo planeado.
            El destinatario de la presente Recomendación será la República de Chipre.
            Hecho en Bruselas, el
            Por el Consejo
            El Presidente […]
            [1] DO L 209 de 2.8.1997, p. 6.
            [2] En las conclusiones del Consejo de 10 de noviembre de 2009 relativas a la sostenibilidad de las finanzas públicas, «el Consejo insta a los Estados Miembros a que, en sus futuros programas de estabilidad y convergencia, centren su atención en las estrategias orientadas a la sostenibilidad»;   asimismo, «invita a la Comisión a que, junto con el Comité de Política Económica y el Comité Económico y Financiero, desarrolle métodos adicionales de evaluación de la sostenibilidad a largo plazo de las finanzas públicas, antes del próximo informe sobre sostenibilidad», que está previsto para 2012.
         ET
            (...PICT...)|EUROOPA KOMISJON|
            Brüssel 15.6.2010
            SEK(2010) 741 lõplik

            Soovitus:
            NÕUKOGU SOOVITUS

            valitsemissektori ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks Küprosel
            Soovitus:
            NÕUKOGU SOOVITUS

            valitsemissektori ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks Küprosel
            EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
            võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut (edaspidi „alusleping”), eriti selle artikli 126 lõiget 7,
            võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust
            ning arvestades järgmist:
            (1) Vastavalt aluslepingu artiklile 126 hoiduvad liikmesriigid valitsemissektori eelarve ülemäärasest puudujäägist.
            (2) Stabiilsuse ja kasvu pakt põhineb eesmärgil tagada riigi rahanduse usaldusväärsus, mis on vajalik hindade stabiilsuse ning töökohtade loomist soodustava tugeva ja püsiva majanduskasvu tagamiseks.
            (3) Stabiilsuse ja kasvu pakti 2005. aasta reformiga püüti suurendada pakti tõhusust ja majanduslikku mõju ning kindlustada riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus. Selle eesmärk oli tagada, et ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse käigus võetaks täiel määral arvesse eelkõige majanduslikku olukorda ja eelarvepositsiooni. Seega nähakse stabiilsuse ja kasvu paktiga ette raamistik, millega toetatakse valitsuse poliitikat kindla eelarvepositsiooni kiireks taastamiseks, võttes samas arvesse majandusolukorda.
            (4) Nõukogu otsustas [13. juulil 2010] vastavalt aluslepingu artikli 126 lõikele 6, et Küprosel on ülemäärane puudujääk.
            (5) Vastavalt aluslepingu artikli 126 lõikele 7 ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1476/97 (ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse rakendamise kiirendamise ja selgitamise kohta) EÜT L 209, 2.8.1997, lk 6.  ; määrus on osa stabiilsuse ja kasvu paktist) artiklile 3 peab nõukogu andma asjaomastele liikmesriikidele soovitusi ülemäärase puudujäägi kõrvaldamiseks teatava aja jooksul. Soovituses tuleb kehtestada kuni kuuekuuline tähtaeg, mille jooksul asjaomane liikmesriik peab võtma ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks tõhusaid meetmeid, ning tähtaeg ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks, mis peaks olema lõpule viidud puudujäägi kindlakstegemisele järgneval aastal, välja arvatud eriasjaolude ilmnemise korral. Eriasjaolude olemasolu kohta otsuse tegemisel tuleks võtta arvesse määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 2 lõikes 3 täpsustatud asjaomaseid tegureid. Lisaks peaks nõukogu ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamise soovituses nõudma, et saavutataks struktuurse eelarvepositsiooni (st tsükliliselt kohandatud eelarvepositsioon, välja arvatud ühekordsed ja muud ajutised meetmed) minimaalne paranemine aastas, seades sihtmärgiks vähemalt 0,5 % SKPst[1]
            EÜT L 209, 2.8.1997, lk 6.
            (6) Leitakse, et Küprose puhul on olemas eriasjaolud, mis on olulised stabiilsuse ja kasvu pakti 2005. aasta reformiga kehtestatud ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse paindlikumaks rakendamiseks. 2009. aastal vähenes majandusaktiivsus 35 aasta jooksul esimest korda. Langus peegeldab sisenõudluse olulist vähenemist ja ebasoodsat väliskonjunktuuri.   Eelkõige kodumajapidamiste suur võlakoorem ning rangemad laenutingimused, olukorra halvenemine tööturul ja usalduse vähenemine tingisid eratarbimise vähenemise.   Samal ajal aga tehti investeeringutes tõsiseid korrektiive, arvestades välisnõudluse vähenemist eluasemeturul, tootmisvõimsuse vähest rakendamist ja ettevõtete bilansside restruktureerimist.   Lisaks vähenes järsult kaupade ja teenuste eksport, sealhulgas eriti turism, finantskriisi ja ülemaailmse majanduslanguse ning peamiste kaubanduspartnerite (Ühendkuningriik, euroala, Venemaa) palju tagasihoidlikumate kasvuprognooside tõttu. 2009. aasta puudujääk on nii majandussurutise kui ka vastavalt majanduse elavdamise kavale Küprose ametiasutuste poolt võetud stimuleerivate meetmete tagajärg. Eriasjaolude olemasolu korral võib nõukogu lubada ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamist keskpika perioodi jooksul.
            (7) Enne kriisi ja majanduse headel aegadel, mida toetas varahindade buum ja prognoose ületavad maksulaekumised, suutis Küpros viia eelarve ülejääki ja vähendada koguvõla suhte 2008. aastal 48,4 %ni SKPst (2004. aastal 70,2 %). 2009. aastal mõjutas majanduskriis riigi rahandust siiski tugevasti. Selle tulemusena muutus eelarvepositsioon, nii et 2008. aasta eelarveülejääk 0,9 % SKPst muutus 2009. aastal puudujäägiks 6,1 % SKPst. See oli tingitud ka mitmest suvakohasest meetmest, mida võeti majanduslanguse leevendamiseks (kooskõlas Euroopa majanduse elavdamise kavaga) ning sellest, et SKP kasv põhineb üsna suures osas väiksemat maksutulu andvatel elementidel. Puudujääk peaks ülemäärase puudujäägi menetluse raames rahandusministeeriumi esitatud teatise kohaselt veelgi suurenema, jõudes 2010. aastal 6,2 %ni SKPst. Komisjoni talituste 2010. aasta kevadprognoosi kohaselt võib eelarvepuudujääk jõuda 2010. aastal ligikaudu 7 %ni SKPst. Võimalikke eelarveväliseid meetmeid, mida alles arutatakse ning mille rakendamise vahendite ja ajakava kohta puudub kindel teave, ei lisatud.
            (8) Võttes arvesse eriasjaolusid ja Euroopa majanduse elavdamise kava, soovitatakse eelarvepositsiooni igal aastal parandada keskmisel tasemel. Selle puhul tuleks arvesse võtta kõiki tegureid, mis on olulised eelarvepoliitika eesmärkide saavutamiseks, näiteks valitsemissektori eelarvepuudujääk ja koguvõla suhe, samuti muud näitajad, nagu jooksevkonto positsioon, finantssektori tingimuslike kohustiste, intressimaksete, riskipreemia ja elanikkonna vananemisega seotud kulude muutumine keskpika perioodi jooksul. Eelarvepositsiooni keskmise aastase parandamise arvutamisel võetakse aluseks komisjoni talituste 2010. aasta kevadprognoosi 2011. aasta eelarvepuudujääk. Kogu eelarvepositsiooni parandamine, mida on vaja nominaalse eelarvepuudujäägi eesmärgi (3 % SKPst) tähtaegseks saavutamiseks, arvutatakse nii, et lähtutakse SKP lõhe järk-järgulisest kõrvaldamisest 2015. aastaks.
            (9) Selle taustal on asjakohane kaaluda ülemäärase puudujäägi kõrvaldamist keskpikas perspektiivis, seades tähtajaks 2012. aasta. Võttes arvesse suurt välist ja sisemist tasakaalustamatust, peaksid Küprose ametiasutused usaldusväärse ja jätkusuutliku kohandamise saavutamiseks toetama 2010. aastal fiskaalstrateegiat meetmetega, millega piiratakse jooksvaid kulusid, et puudujääk väheneks 2010. aastal alla 6 % SKPst, ning võtma õigel ajal meetmeid, et määrata kindlaks kuludel põhineva konsolideerimise strateegia. Selleks peaksid Küprose ametiasutused tagama, et aastastel 2010–2012 parandatakse eelarvepositsiooni igal aastal 1¾ %; täpsustama, millised meetmed on vajalikud 2012. aastaks ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks, kui tsüklilised tingimused seda võimaldavad, ning kiirendama prognoositust paremate majandus- või eelarvetulemuste korral puudujäägi vähendamist. Komisjonile ja nõukogule 1. aprillil 2010 esitatud stabiilsusprogrammis lubas Küpros vähendada puudujääki 2011. aastal 4,5 %ni SKPst ning 2012. aastal 3,4 %ni SKPst. Seega võib lugeda teostatavaks ja vajalikuks eelarvepositsiooni täiendava parandamise (lisaks Küprose ametiasutuste esialgsele kavale), mida Küproselt käesoleva soovitusega nõutakse.   Eelarve konsolideerimine peaks tänu esmase ülejäägi piisava taseme taastamisele aitama uuesti vähendada ka valitsemissektori koguvõlga, mis läheneb kontrollväärtusele piisavalt kiiresti.
            (10) Finantshaldussüsteemi (FIMAS) vastuvõtmisega parandati hiljuti Küprose eelarveraamistikku. Alates 2006. aastast hakkas Küpros järk-järgult rakendama kolmeaastast keskpika perioodi raamistikku ning alates 2007. aastast võeti kasutusele programmi- ja tulemustepõhine eelarvestamine. Uue raamistiku rakendamine on siiski alles algusjärgus ning see peaks hakkama täielikult toimima alates 2012. aastast. Seepärast avaldub selle mõju alles keskpikas perspektiivis. Uue raamistiku õigeaegne rakendamine on oluline, et riigi rahanduse konsolideerimine oleks edukas ja kauakestev. Praegune tava võtta aasta jooksul vastu lisaeelarveid on suurendanud jooksvaid kulusid rohkem, kui oli kavas vahendeid eraldada. Uue eelarveraamistiku täielik rakendamine peaks seda tava muutma ja viima tõhusama eelarvestamiseni ning aitama hoida ministeeriumide kulud ettenähtud piirides. Samal ajal luuakse uue eelarvestamiskorraga kindel alus vahendite ümberjagamiseks, mis soodustaks kasvu edendavate meetmete võtmist.
            (11) Elanikkonna vananemise pikaajaline mõju eelarvele on ELi keskmisest tunduvalt suurem, mis on peamiselt tingitud sellest, et pensionikulude suhe SKPsse suureneb järgmistel kümnenditel märkimisväärselt, mis on osaliselt seotud sellega, et pensionisüsteem on alles lapsekingades. 2009. aasta aprillis alustatud pensionireform vähendaks veidi pensionikulude suurenemist ning suurendaks mõnevõrra sotsiaalkindlustusmaksete määrasid. Reform peaks parandama pensionisüsteemi pikaajalist tasakaalu ning vähendama ohtu jätkusuutlikkusele, samas puudub sellel mõju üldhinnangule. 2009. aasta eelarvepositsioon suurendab elanikkonna vananemise pärssivat mõju riigi rahanduse jätkusuutlikkusele. Esmase eelarvepositsiooni parandamine keskpika perioodi jooksul ja lisameetmed, millega piiratakse elanikkonna vananemisega seotud kulude kasvu, võiksid aidata vähendada neid ohtusid riigi rahanduse jätkusuutlikkusele, mida peeti kõrgeks komisjoni 2009. aasta jätkusuutlikkuse aruandes Nõukogu 10. novembri 2009. aasta järeldustes riigi rahanduse jätkusuutlikkuse kohta „kutsub nõukogu liikmesriike üles pöörama oma stabiilsus- ja lähenemisprogrammides tähelepanu jätkusuutlikkuse-kesksetele strateegiatele” ja lisaks „kutsub komisjoni koos majanduspoliitika komitee ning majandus- ja rahanduskomiteega arendama edasi meetodeid riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse õigeaegseks hindamiseks järgmise jätkusuutlikkust käsitleva aruande jaoks”, mis on ette nähtud koostada 2012. aastal. .[2]
            Nõukogu 10. novembri 2009. aasta järeldustes riigi rahanduse jätkusuutlikkuse kohta „kutsub nõukogu liikmesriike üles pöörama oma stabiilsus- ja lähenemisprogrammides tähelepanu jätkusuutlikkuse-kesksetele strateegiatele” ja lisaks „kutsub komisjoni koos majanduspoliitika komitee ning majandus- ja rahanduskomiteega arendama edasi meetodeid riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse õigeaegseks hindamiseks järgmise jätkusuutlikkust käsitleva aruande jaoks”, mis on ette nähtud koostada 2012. aastal.
            (12) Küprose ametiasutuste 2010. aasta aprillis esitatud andmete kohaselt oli valitsemissektori koguvõlg 2009. aastal 56,2 % SKPst. Koguvõla suurenemine tulenes peamiselt esmase positsiooni märkimisväärsest halvenemisest ja nominaalse SKP vähenemise põhjustatud „lumepalliefektist”, mis suurendas võlataset.   Võlakoormuse ja eelarvepuudujäägi suhte muutusel oli samuti negatiivne mõju võla tasemele (ligikaudu 1 protsendipunkt SKPst) valitsemissektori varade akumuleerimise tõttu aasta lõpus, et täita 2010. aasta jaanuari alguse võlakohustusi, ning erinevuste tõttu raha ja viitlaekumiste vahel. Küprose andmetel on võla kavandatav tase 2010. aastal 62 % SKPst, mis ületab aluslepingu kontrollväärtuse 60 % SKPst (2010. aasta aprillis esitatud stabiilsusprogrammi kohaselt on see näitaja veidi väiksem (61 %) ning peaks suurenema 63,2 %ni SKPst 2011. aastal). Võttes arvesse eelarve-eesmärke ja ohtusid, et makromajanduslik stsenaarium halveneb, võib võla suhe kujuneda kavandatust vähemsoodsaks. Komisjoni talitused prognoosivad 2010. aasta kevadel, et võlg suureneb 2010. aastal 62,3 %ni SKPst ja 2011. aastal 67,6 %ni, kuna esmane positsioon on halvenenud.
            (13) Ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse kohane rangem järelevalve eeldab eelarve konsolideerimisstrateegia rakendamise korrapärast ja õigeaegset kontrolli. Sellega seoses tuleks Küprose ajakohastatud stabiilsusprogrammis käsitleda seda küsimust eraldi peatükis.
            (14) Nõukogu arvates peaksid eelarve konsolideerimise meetmed üldiselt tagama valitsemissektori eelarve positsiooni püsiva paranemise ning olema samas suunatud riigi rahanduse kvaliteedi tõstmisele ja majanduse kasvupotentsiaali suurendamisele.
            ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:
            (1) Tunnistades, et Küprose eelarvepositsioon tulenes 2009. aastal meetmetest, mille maht oli 2009. aastal ligikaudu 1½ % SKPst, mis on piisav majanduslangusele reageerimiseks ning kooskõlas Euroopa majanduse elavdamise kavaga, samuti automaatsete stabilisaatorite toimimisest, peaksid Küprose ametiasutused kõrvaldama ülemäärase puudujäägi nii kiiresti kui võimalik hiljemalt 2012. aastaks.
            (2) Küprose ametiasutused peaksid vähendama valitsemissektori puudujäägi alla 3 % SKPst usaldusväärsel ja jätkusuutlikul viisil, võttes selleks keskpika perioodi jooksul meetmeid. Selleks peaksid Küprose ametiasutused tegema järgmist:
            (a) võtma vajalikke meetmeid, et vähendada 2010. aastal puudujääki alla 6 % SKPst ja määratlema kuludel põhineva konsolideerimisstrateegia, et puudujääk oleks 2012. aastaks alla kontrollväärtuse;
            (b) selleks tuleks tagada aastatel 2010–2012 igal aastal eelarvepositsiooni keskmine parandamine vähemalt 1¾% SKPst, mis peaks aitama valitsemissektori koguvõlal hakata uuesti vähenema piisava kiirusega kontrollväärtuse suunas, taastades piisava esmase ülejäägi;
            (c) täpsustama ja rangelt rakendama meetmeid, mida on vaja ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks 2012. aastaks, kui tsüklilised tingimused seda võimaldavad, ning kiirendama prognoositust paremate majandus- või eelarvetulemuste korral puudujäägi vähendamist.
            (3) Selleks et vähendada ohtusid kohandamisele, peaks Küpros muutma keskpika perioodi eelarveraamistiku siduvamaks ning parandama eelarvetäitmise kontrolli kogu aasta jooksul.
            (4) Küpros peaks parandama riigi rahanduse pikaajalist jätkusuutlikkust, rakendades reformimeetmeid pensioni- ja tervishoiukulude kontrollimiseks, et ohjeldada vananemisega seotud kulude prognoositud suurenemist.
            (5) Küprose ametiasutused peaksid lisaks eelarvepositsiooni parandamisele kasutama ka muid võimalusi, sealhulgas paremaid majandustingimusi, et kiirendada võla suhte vähenemist kontrollväärtuse suunas.
            (6) Nõukogu kehtestab Küprose valitsusele tähtpäeva [13. jaanuar 2011], milleks tuleb võtta tõhusaid meetmeid ja kindlaks määrama meetmed, mida on vaja ülemäärase puudujäägi kõrvaldamise poole liikumiseks. Tõhusa meetme hindamisel võetakse arvesse majanduslikku arengut võrreldes komisjoni talituste 2010. aasta kevadprognoosis esitatud majandusväljavaadetega.
            Küprose ametiasutused peaksid kõnealuste soovituste rakendamisel saavutatud edu käsitlema edaspidi koostatavate ajakohastatud stabiilsusprogrammide eri peatükis kuni ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse lõpetamiseni.
            Lisaks rõhutab nõukogu keskpika perioodi eesmärgi saavutamise olulisust eelarve asjakohaseks haldamiseks majandussurutise tingimustes. Seepärast kutsub ta Küprose ametiasutusi üles tagama pärast ülemäärase puudujäägi kõrvaldamist eelarve kestev konsolideerimine keskpika perioodi eesmärgi suunas, milleks on eelarve struktuurne tasakaal. Tõhusa mitmeaastase eelarveraamistiku kavakohane täielik rakendamine aitaks parandada eelarve-eesmärkide järgimist ning kulude ranget piiramist keskpikas perspektiivis.
            Käesolev soovitus on adresseeritud Küprose Vabariigile.
            Brüssel,
            Nõukogu nimel
            eesistuja
            [1] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 6.
            [2] Nõukogu 10. novembri 2009. aasta järeldustes riigi rahanduse jätkusuutlikkuse kohta „kutsub nõukogu liikmesriike üles pöörama oma stabiilsus- ja lähenemisprogrammides tähelepanu jätkusuutlikkuse-kesksetele strateegiatele” ja lisaks „kutsub komisjoni koos majanduspoliitika komitee ning majandus- ja rahanduskomiteega arendama edasi meetodeid riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse õigeaegseks hindamiseks järgmise jätkusuutlikkust käsitleva aruande jaoks”, mis on ette nähtud koostada 2012. aastal.
         FR
            (...PICT...)|COMMISSION EUROPÉENNE|
            Bruxelles, le 15.6.2010
            SEC(2010) 741 final

            Recommandation en vue d'une
            RECOMMANDATION DU CONSEIL
            visant à ce que soit mis un terme à la situation de déficit public excessif à Chypre
            Recommandation en vue d'une
            RECOMMANDATION DU CONSEIL
            visant à ce que soit mis un terme à la situation de déficit public excessif à Chypre
            LE CONSEIL DE L'UNION EUROPÉENNE,
            vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne, et notamment son article 126, paragraphe 7,
            vu la recommandation de la Commission européenne,
            considérant ce qui suit:
            (1) Conformément à l'article 126 du traité, les États membres évitent les déficits publics excessifs.
            (2) Le pacte de stabilité et de croissance repose sur l’objectif de finances publiques saines en tant que moyen de renforcer les conditions propices à la stabilité des prix et à une croissance soutenue et durable, génératrice d'emplois.
            (3) La réforme du pacte de stabilité et de croissance opérée en 2005 visait à en renforcer l’efficacité et les fondements économiques et à garantir la viabilité à long terme des finances publiques. Elle visait notamment à permettre de prendre pleinement en considération le contexte économique et budgétaire à tous les stades de la procédure concernant les déficits excessifs. Ainsi, le pacte de stabilité et de croissance constitue le cadre qui soutient les politiques gouvernementales pour un retour rapide à des positions budgétaires saines en tenant compte de la situation économique.
            (4) Le [13 juillet 2010], le Conseil a décidé, conformément à l'article 126, paragraphe 6, du traité, qu'il existait un déficit excessif à Chypre.
            (5) En vertu de l’article 126, paragraphe 7, du traité et de l’article 3 du règlement (CE) n° 1467/97 du Conseil visant à accélérer et à clarifier la mise en œuvre de la procédure concernant les déficits excessifs JO L 209 du 2.8.1997, p. 6.   (qui fait partie du pacte de stabilité et de croissance), le Conseil est également tenu d’adresser des recommandations à l’État membre concerné l’invitant à mettre un terme à la situation de déficit excessif dans un délai donné. La recommandation doit prescrire à l’État membre concerné un délai de six mois au maximum pour engager une action suivie d’effets visant à corriger le déficit excessif, ainsi qu’un autre délai pour corriger le déficit excessif, qui devrait disparaître dans l’année suivant la constatation de son existence, sauf circonstances particulières. Il y a lieu de prendre en compte les «facteurs pertinents» définis à l’article 2, paragraphe 3, du règlement (CE) n° 1467/97 au moment de décider s’il existe des circonstances particulières. De plus, dans une recommandation invitant un État membre à corriger son déficit excessif, le Conseil doit exiger qu’il parvienne à une amélioration minimale annuelle de son solde structurel, c’est-à-dire le solde corrigé des variations conjoncturelles hors mesures ponctuelles et autres mesures temporaires, de 0,5 % du PIB en règle générale.[1]
            JO L 209 du 2.8.1997, p. 6.
            (6) Des circonstances particulières, à prendre en compte dans l'application de la PDE du fait de la plus grande souplesse introduite par la réforme du pacte de stabilité et de croissance menée en 2005, semblent exister dans le cas de Chypre. En 2009, pour la première fois depuis 35 ans, on y a observé un fléchissement de l’activité économique. Cette récession était la conséquence d'une diminution importante de la demande intérieure et d’une conjoncture internationale défavorable.   Le fort endettement des ménages ainsi que le resserrement des conditions de crédit, la détérioration des perspectives sur le marché de l’emploi et des effets de confiance négatifs ont notamment conduit à un recul de la consommation privée.   Dans le même temps, les investissements ont enregistré une forte correction, dans un contexte marqué par un recul de la demande étrangère de logements, une faible utilisation des capacités et la restructuration des bilans d’entreprises.   En outre, les exportations de biens et de services, en particulier le tourisme, se sont effondrées en raison de la crise financière et du ralentissement économique mondial, et notamment des perspectives de croissance beaucoup plus faible des principaux partenaires commerciaux (Royaume-Uni, zone euro, Russie). Le déficit de 2009 tient à la fois à la récession économique et aux mesures de relance budgétaire prises par les autorités chypriotes conformément au plan européen pour la relance économique. L’existence de circonstances particulières autorise le Conseil à permettre à l’État membre de corriger son déficit excessif à moyen terme.
            (7) Au cours des années antérieures à la crise, dans une conjoncture économique favorable, Chypre a pu, grâce notamment à une envolée des actifs et à des recettes fiscales abondantes, constituer des excédents budgétaires et réduire son taux d’endettement brut à 48,4 % du PIB en 2008 (contre 70,2 % en 2004). Cependant, en 2009, la crise économique a lourdement pesé sur les finances publiques. En conséquence, l’excédent budgétaire de 0,9 % du PIB en 2008 s’est mué en un déficit de 6,1 % en 2009. Cette évolution résulte aussi d'une série de mesures discrétionnaires prises en réponse à la récession économique (conformément au plan européen pour la relance économique) et d'effets de composition relativement importants dus au fait que la croissance du PIB a comporté une composante fiscale moindre. Le déficit devrait encore se creuser à 6,2 % du PIB en 2010, selon la notification du ministère des finances effectuée en mars 2010 dans le cadre de la PDE. Cependant, selon les projections budgétaires qui figurent dans les prévisions du printemps 2010 des services de la Commission, le déficit budgétaire atteindrait environ 7 % du PIB en 2010. Les mesures extrabudgétaires potentielles qui sont toujours à l’étude et pour lesquelles les informations quant à leurs modalités et leur calendrier d’exécution sont incertaines, voire inexistantes, n’ont pas été prises en compte.
            (8) Vu les circonstances particulières et le cadre du plan européen pour la relance économique, un effort budgétaire annuel moyen est recommandé. Celui-ci doit être calculé en tenant compte de tous les facteurs déterminants pour la réalisation des objectifs de politique budgétaire, notamment le niveau du déficit public et de la dette publique brute, mais également d'autres indicateurs comme la situation des comptes courants, le niveau des passifs implicites du secteur financier, les paiements d'intérêts, les primes de risque et l'évolution attendue des dépenses liées au vieillissement de la population à moyen terme. Pour le calcul de l’effort budgétaire annuel moyen, c’est le déficit pour 2011 établi dans les prévisions du printemps 2010 des services de la Commission qui est utilisé comme point de départ. L’effort budgétaire global nécessaire pour atteindre l’objectif de déficit nominal de 3 % dans les délais impartis est alors calculé dans l’hypothèse d’une résorption progressive de l’écart de production d’ici à 2015.
            (9) Dans ce contexte, il est opportun d'envisager la correction du déficit excessif dans un cadre à moyen terme, en fixant à 2012 la fin du délai imparti pour cette correction. En particulier, vu les déséquilibres extérieurs et intérieurs importants, une trajectoire d'ajustement crédible et durable impliquerait que les autorités chypriotes renforcent leur stratégie budgétaire en 2010 au moyen de mesures visant à maîtriser les dépenses courantes, ramènent le déficit sous les 6 % du PIB en 2010 et définissent en temps utile une stratégie d’assainissement axée sur les dépenses. Dans ce but, les autorités chypriotes doivent veiller à réaliser un effort budgétaire annuel moyen de 1¾ % du PIB sur la période 2010-2012;   définir les mesures à mettre en œuvre pour corriger le déficit excessif d'ici à 2012, pour autant que la conjoncture économique le permette, et accélérer la réduction du déficit si la situation économique ou budgétaire s'avère meilleure que ce qu'anticipent les prévisions actuelles. Dans son programme de stabilité présenté à la Commission et au Conseil le 1 er  avril 2010, Chypre s’est engagé à réduire son déficit à 4,5 % du PIB en 2011 et 3,4 % du PIB en 2012. L’effort supplémentaire demandé à Chypre dans la présente recommandation par rapport au plan initial des autorités chypriotes est donc considéré comme faisable et nécessaire. L’assainissement budgétaire devrait aussi contribuer à ramener le ratio de la dette publique brute au PIB sur une trajectoire descendante telle qu’il s’approcherait de la valeur de référence à un rythme satisfaisant, en rétablissant un niveau adéquat d’excédent primaire.
            (10) Ces dernières années, le cadre budgétaire de Chypre s’est amélioré à la suite de l’adoption du système comptable de gestion financière. À partir de 2006, Chypre a également ordonné l’adoption progressive d’un cadre budgétaire à moyen terme de trois ans et, à partir de 2007, elle a introduit une budgétisation fondée sur les programmes et les résultats. Néanmoins, le nouveau cadre est toujours en cours d’introduction et ne devrait être pleinement opérationnel qu’en 2012. Il se pourrait donc que ses effets ne se fassent sentir qu'à moyen terme. La mise en œuvre rapide du nouveau cadre serait déterminante pour un assainissement réussi et durable des finances publiques. La pratique actuelle consistant à adopter des budgets supplémentaires en cours d’année a engendré une augmentation des dépenses courantes au-delà de la réaffectation prévue des fonds. À partir du moment où le nouveau cadre de budgétisation sera pleinement mis en œuvre, il devrait entraîner la fin de cette pratique et conduire à un processus de budgétisation plus efficace et efficient qui contribuera à limiter les dépenses par ministère conformément aux plafonds fixés. Parallèlement, le nouveau processus de budgétisation établirait une base saine pour la réaffectation de dépenses en faveur d’activités porteuses de croissance.
            (11) Les effets budgétaires à long terme du vieillissement de la population sont nettement supérieurs à la moyenne de l’UE, principalement en raison de l'augmentation assez forte de la part du PIB consacrée aux dépenses de retraites dans les prochaines décennies, notamment sous l'influence de la maturation du système des retraites, qui n’est pas encore terminée. Une réforme des retraites lancée en avril 2009 devrait légèrement réduire l’augmentation des dépenses de retraites et, de façon plus nette, conduire à une augmentation des taux de cotisation à la sécurité sociale. Cette réforme devrait améliorer l’équilibre à long terme du régime des retraites et réduire les risques qui pèsent sur sa viabilité, sans toutefois avoir d’effet sur l’évaluation globale. Dans la position budgétaire de 2009, l’écart de viabilité est accentué par l’incidence budgétaire du vieillissement de la population. L’amélioration du solde primaire à moyen terme et la mise en œuvre de nouvelles mesures visant à ralentir l’augmentation importante des dépenses liées au vieillissement démographique, en particulier dans les domaines des retraites et des soins de santé, contribueraient à réduire les risques qui pèsent sur la viabilité à long terme des finances publiques et qui ont été jugés élevés par la Commission dans son rapport 2009 sur la viabilité Dans ses conclusions du 10 novembre 2009 sur la viabilité des finances publiques, «le Conseil invite les États membres à concentrer leur attention, dans leurs prochains programmes de stabilité et de convergence, sur des stratégies destinées à assurer la viabilité» et «invite la Commission à poursuivre, avec le comité de politique économique et le comité économique et financier, l'élaboration de méthodologies destinées à permettre l'évaluation de la viabilité à long terme des finances publiques, méthodologies qui devraient pouvoir être utilisées lors de l'élaboration du prochain rapport sur la viabilité», prévu pour 2012. .[2]
            Dans ses conclusions du 10 novembre 2009 sur la viabilité des finances publiques, «le Conseil invite les États membres à concentrer leur attention, dans leurs prochains programmes de stabilité et de convergence, sur des stratégies destinées à assurer la viabilité» et «invite la Commission à poursuivre, avec le comité de politique économique et le comité économique et financier, l'élaboration de méthodologies destinées à permettre l'évaluation de la viabilité à long terme des finances publiques, méthodologies qui devraient pouvoir être utilisées lors de l'élaboration du prochain rapport sur la viabilité», prévu pour 2012.
            (12) Selon les données communiquées par les autorités chypriotes en avril 2010, la dette publique brute était de 56,2 % du PIB en 2009. Cette augmentation a principalement été le résultat de l’importante détérioration du solde primaire et des effets «boule de neige» de nature à augmenter la dette dans le contexte d'un PIB nominal en baisse.   Des ajustements stock-flux ont également aggravé la dette à concurrence d’environ un point de pourcentage du PIB en raison de l'accumulation d'actifs publics à la fin de l’année dans le but de satisfaire aux obligations liées à la dette venant à échéance début janvier 2010, ainsi que d'écarts entre comptabilité de caisse et comptabilité d’exercice. Pour 2010, Chypre a annoncé que sa dette prévue était de 62 % du PIB, donc supérieure à la valeur de référence de 60 % du PIB établie par le traité (le programme de stabilité d'avril 2010 annonce un chiffre légèrement inférieur (61 %) et prévoit une nouvelle augmentation à 63,2 % du PIB en 2011). Compte tenu des risques qui pèsent sur le scénario macroéconomique et sur les objectifs budgétaires, l’évolution du taux d'endettement pourrait être moins favorable que prévu. Les prévisions du printemps 2010 des services de la Commission anticipent une nouvelle augmentation de la dette jusqu’à 62,3 % du PIB en 2010 et 67,6 % du PIB en 2011, en raison de la détérioration du solde primaire.
            (13) Une surveillance accrue dans le cadre de la procédure concernant les déficits excessifs exigera un contrôle régulier et en temps utile des progrès réalisés dans la mise en œuvre de la stratégie d’assainissement budgétaire. Dans ce contexte, il serait utile que les prochaines versions actualisées du programme de stabilité de Chypre consacrent un chapitre distinct à cette question.
            (14) D'une manière générale, selon le Conseil, les mesures d'assainissement budgétaire doivent garantir une amélioration durable du solde des finances publiques, tout en visant une amélioration de la qualité des finances publiques et un renforcement du potentiel de croissance de l'économie,
            A ADOPTÉ LA PRÉSENTE RECOMMANDATION:
            (1) Compte tenu du fait que la position budgétaire de Chypre en 2009 est la conséquence de mesures représentant environ 1½ % du PIB en 2009, qui constituent une réponse adéquate au ralentissement de l'activité économique et conforme au plan européen pour la relance économique, ainsi que du libre jeu des stabilisateurs automatiques, les autorités chypriotes sont invitées à mettre un terme au déficit excessif actuel dès que possible et au plus tard en 2012.
            (2) Les autorités chypriotes devraient ramener le déficit public sous la barre des 3 % du PIB d'une manière crédible et durable en prenant des mesures à moyen terme. À cette fin, elles devraient notamment:
            (a) prendre les mesures nécessaires pour ramener le déficit de 2010 sous les 6 % du PIB et définir une stratégie d'assainissement axée sur les dépenses afin de ramener le déficit sous la valeur de référence d'ici à 2012;
            (b) à cette fin, assurer un effort budgétaire annuel moyen d’au moins 1¾ % du PIB sur la période 2010-2012, ce qui devrait aussi contribuer à ramener le ratio de la dette publique brute au PIB sur une trajectoire descendante telle qu’il s’approcherait de la valeur de référence à un rythme satisfaisant, en rétablissant un niveau adéquat d’excédent primaire;
            (c) définir, puis mettre en œuvre de façon rigoureuse, les mesures nécessaires pour corriger le déficit excessif d'ici à 2012, pour autant que la conjoncture économique le permette, et accélérer la réduction du déficit si la situation économique ou budgétaire s'avère meilleure que ce qu'anticipent les prévisions actuelles.
            (3) Pour limiter les risques qui pèsent sur l’assainissement, Chypre devrait rendre son cadre budgétaire à moyen terme plus contraignant et améliorer le contrôle de l'exécution budgétaire tout au long de l'année.
            (4) Améliorer la viabilité à long terme des finances publiques en mettant en œuvre des mesures de réforme destinées à maîtriser les dépenses liées aux retraites et aux soins de santé, afin d'enrayer l’augmentation prévue des dépenses liées au vieillissement démographique.
            (5) En outre, au-delà de l’effort budgétaire, les autorités chypriotes devraient saisir les possibilités d’accélérer la réduction du taux d’endettement brut qui s’offrent à elles, y compris les conditions économiques plus favorables, pour le ramener vers la valeur de référence.
            (6) Le Conseil fixe la date limite du [13 janvier 2011] pour que le gouvernement chypriote engage une action suivie d'effets afin de définir les mesures nécessaires pour progresser vers la correction du déficit excessif. L’évaluation de l’action engagée tiendra compte de l'évolution de la situation économique par rapport aux perspectives économiques décrites dans les prévisions du printemps 2010 des services de la Commission.
            Les autorités chypriotes devraient rendre compte des progrès accomplis dans la mise en œuvre des présentes recommandations dans un chapitre distinct des versions actualisées de leur programme de stabilité qui seront publiées d’ici à ce qu'il soit mis fin à la procédure de déficit excessif.
            En outre, le Conseil rappelle l’importance de la réalisation de l’objectif à moyen terme (OMT) pour une gestion budgétaire appropriée durant les périodes de fléchissement de l’activité économique. Il invite donc les autorités chypriotes à veiller à ce que l’assainissement budgétaire visant à atteindre leur OMT en matière de position budgétaire (budget à l'équilibre en termes structurels) se poursuive une fois le déficit excessif corrigé. L’adhésion aux objectifs budgétaires et la limitation stricte des dépenses à moyen terme pourraient être améliorées en mettant pleinement en œuvre, comme envisagé, un cadre budgétaire pluriannuel effectif.
            La République de Chypre est destinataire de la présente recommandation.
            Fait à Bruxelles, le
            Par le Conseil
            Le Président
            [1] JO L 209 du 2.8.1997, p. 6.
            [2] Dans ses conclusions du 10 novembre 2009 sur la viabilité des finances publiques, «le Conseil invite les États membres à concentrer leur attention, dans leurs prochains programmes de stabilité et de convergence, sur des stratégies destinées à assurer la viabilité» et «invite la Commission à poursuivre, avec le comité de politique économique et le comité économique et financier, l'élaboration de méthodologies destinées à permettre l'évaluation de la viabilité à long terme des finances publiques, méthodologies qui devraient pouvoir être utilisées lors de l'élaboration du prochain rapport sur la viabilité», prévu pour 2012.
         HU
            (...PICT...)|EURÓPAI BIZOTTSÁG|
            Brüsszel, 2010.6.15.
            SEC(2010) 741 végleges

            Ajánlás:
            A TANÁCS AJÁNLÁSA

            a Cipruson fennálló túlzott költségvetési hiány megszüntetéséről
            Ajánlás:
            A TANÁCS AJÁNLÁSA

            a Cipruson fennálló túlzott költségvetési hiány megszüntetéséről
            AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
            tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 126. cikke (7) bekezdésére,
            tekintettel az Európai Bizottság ajánlására,
            mivel:
            (1) A Szerződés 126. cikke szerint a tagállamoknak kerülniük kell a túlzott költségvetési hiányt.
            (2) A Stabilitási és Növekedési Paktum az árstabilitás és az erős, fenntartható, munkahelyteremtéshez vezető növekedés eszközeként a rendezett államháztartás célkitűzésén alapul.
            (3) A Stabilitási és Növekedési Paktum 2005-ös reformja a Paktum eredményességének és közgazdasági megalapozottságának fokozását és az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságának védelmét tűzte ki célul, továbbá azt, hogy a túlzott hiány esetén követendő eljárás valamennyi szakaszában vegyék teljes mértékben figyelembe mindenekelőtt a gazdasági és költségvetési hátteret. A Stabilitási és Növekedési Paktum így támogatja azokat az állami intézkedéseket, amelyek a gazdasági helyzet figyelembevétele mellett a költségvetés stabilitásának mihamarabbi visszaállítását célozzák.
            (4) A Tanács [2010. július 13]-án a Szerződés 126. cikkének (6) bekezdése szerinti határozatában megállapította, hogy Cipruson túlzott hiány áll fenn.
            (5) A Szerződés 126. cikke (7) bekezdésének és a túlzott hiány esetén követendő eljárás végrehajtásának felgyorsításáról és pontosításáról szóló 1467/97/EK tanácsi rendelet HL L 209., 1997.8.2., 6. o.   (amely a Stabilitási és Növekedési Paktum része) 3. cikkének megfelelően a Tanácsnak is ajánlásokat kell tennie az érintett tagállamnak annak érdekében, hogy a túlzott hiányt egy meghatározott időszakon belül megszüntesse. Az ajánlásnak legfeljebb hathónapos határidőt kell megállapítania ahhoz, hogy az érintett tagállam eredményes lépéseket tegyen a túlzott hiány kiigazítása érdekében, valamint meg kell határoznia a túlzott hiány kiigazításának határidejét, amelyet a túlzott hiány megállapítását követő évben kell teljesíteni, hacsak nem állnak fenn különleges körülmények. Annak megállapítására, hogy fennállnak-e különleges körülmények, figyelembe kell venni az 1467/97/EK rendelet 2. cikkének (3) bekezdésében meghatározott „érdemleges tényezőket”. A túlzott hiány megszüntetéséről szóló ajánlásban továbbá a Tanácsnak kérnie kell, hogy a tagállam irányadó szinten évente legalább a GDP 0,5%-ának megfelelő mértékben javítsa a strukturális, vagyis a ciklikus hatásoktól megtisztított, egyszeri és egyéb átmeneti intézkedések nélkül számított egyenleget.[1]
            HL L 209., 1997.8.2., 6. o.
            (6) Ciprus esetében a megítélés szerint fennállnak azok a különleges körülmények, amelyek a Stabilitási és Növekedési Paktum 2005-ös reformja óta lehetővé teszik a túlzott hiány esetén követendő eljárás rugalmasabb alkalmazását. A gazdasági tevékenység 2009-ben, 35 év után először, zsugorodott. A recesszió a hazai kereslet jelentős csökkenését és a kedvezőtlen külső környezetet tükrözte.   Mindenekelőtt a háztartásoknak a szigorúbb hitelezési feltételekkel párosuló nagymértékű eladósodottsága, a romló munkaerő-piaci kilátások és a bizalmat érintő negatív hatások miatt csökkent a magánfogyasztás.   Ezzel párhuzamosan a beruházások is erős korrekción estek át, mivel csökkent az ingatlanok iránti külföldi kereslet, alacsony volt a kapacitáskihasználás és átalakult a társasági mérlegek szerkezete.   A recesszió az exportorientált feldolgozóipar magánberuházásainak és külföldi forgalmának a hirtelen csökkenését tükrözi, ami viszont a pénzügyi válságra és a globális visszaesésre vezethető vissza, különösen a fő kereskedelmi partnerek (Egyesült Királyság, euroövezet, Oroszország) sokkal alacsonyabb növekedési kilátásaira. A 2009. évi hiány egyaránt következménye a gazdasági visszaesésnek és az európai gazdaságélénkítési tervvel összhangban hozott ciprusi ösztönző intézkedéseknek. A különleges körülmények fennállása feljogosítja a Tanácsot arra, hogy a túlzott hiány középtávú keretben történő megszüntetését engedélyezze.
            (7) A válságot megelőző évek kedvező gazdasági körülményei közepette, az eszközpiac virágzását és az adóbevételek gyarapodását kihasználva Ciprus költségvetési többleteket halmozott fel és – a 2004. évi 70,2%-ról – a GDP 48,4%-ára csökkentette a bruttó adósságállomány rátáját. A gazdasági válság azonban 2009-ben súlyos csapást mért az államháztartásra. Ennek eredményeképp a költségvetési egyenleg a 2008-ban a GDP 0,9%-át kitevő többletből 2009-ben a GDP 6,1%-át kitevő hiányba fordult át. Az okok között említhetők még a gazdasági visszaesésre válaszul hozott (az európai gazdaságélénkítési tervvel összhangban álló) diszkrecionális intézkedések, és azok a meglehetősen jelentős összetételi hatások, amelyek az adóbevételekben sokkal kevésbé bővelkedő növekedési minta miatt következtek be. A túlzott hiány esetén követendő eljáráshoz kötődő, a pénzügyminisztérium által 2010. márciusban teljesített adatszolgáltatás szerint a hiány tovább nő, 2010-ben várhatóan elérve a GDP 6,2%-át. A Bizottság szolgálatainak 2010. tavaszi előrejelzésében szereplő költségvetési adatok azonban arra utalnak, hogy a költségvetési hiány 2010-ben a GDP 7%-át is elérheti. Még mindig folynak a viták az esetleges költségvetésen kívüli intézkedésekről, noha ezek módozatairól, végrehajtásuk ütemezéséről még nem állnak rendelkezésre megbízható információk.
            (8) A rendkívüli körülményeket és az európai gazdaságélénkítési tervet figyelembe véve átlagos éves költségvetési kiigazítást ajánlott végrehajtani. A költségvetési kiigazítás meghatározásakor figyelembe kell venni a fiskális politikai célok eléréséhez szükséges összes tényezőt, kezdve az államháztartási hiány és a bruttó államadósság szintjével, de más mutatókat is, például a folyó fizetési mérleg egyenlegét, a pénzügyi ágazat függő kötelezettségeinek szintjét, a kamatszolgálatot, a kockázati felárakat és az elöregedéssel kapcsolatos kiadások középtávon várható alakulását. Az átlagos éves költségvetési kiigazítás számításakor a Bizottság szolgálatainak 2010. tavaszi előrejelzésében szereplő 2011. évi hiányt vették alapul. A 3%-nak megfelelő nominális hiánycél adott határidőre történő eléréséhez szükséges teljes költségvetési kiigazítást ezt követően a kibocsátási rés 2015-ig történő fokozatos bezárulását feltételezve számítják ki.
            (9) Ennek ismeretében indokolt a túlzott hiány kiigazítását középtávú keretben – 2012-re kitűzött határidővel – megcélozni. Így, különösen a belső és külső gazdasági egyensúlytalanságok miatt, a hiteles és fenntartható kiigazítási pálya érdekében a ciprusi hatóságoknak 2010-ben a folyó kiadások ellenőrzésére szolgáló intézkedésekkel szigorítaniuk kell a költségvetési politikát, a hiányt 2010-ben a GDP 6%-a alá kell szorítaniuk és kellő időben intézkedéseket kell hozniuk egy kiadásoldali konszolidációs stratégia megalkotására. A ciprusi hatóságoknak e célból a 2010–2012 közötti időszak során évente átlagosan a GDP 1,75%-ának megfelelő költségvetési erőfeszítést kell biztosítaniuk;   a konjunkturális feltételek figyelembevételével meg kell határozniuk a túlzott hiány 2012-ig történő megszüntetéséhez szükséges intézkedéseket, és a jelenleg vártnál kedvezőbb gazdasági vagy költségvetési feltételek esetén fel kell gyorsítaniuk a hiány csökkentését. A Bizottságnak és a Tanácsnak 2010. április 1-jén benyújtott stabilitási programjában Ciprus vállalta, hogy a GDP-arányos hiányt 2011-ben 4,5%-ra, 2012-ben pedig 3,4%-ra csökkenti. Következésképpen az ezen ajánlásban Ciprustól kért, a ciprusi hatóságok eredeti tervét meghaladó többlet-erőfeszítés megvalósítható és szükséges.   A költségvetési konszolidációnak ahhoz is hozzá kell járulnia, hogy a bruttó államadósság aránya olyan csökkenő pályára álljon, amely a megfelelő szintű elsődleges többlet helyreállításával kielégítő ütemben közelít a referenciaértékhez.
            (10) A pénzügyi irányítási elszámolási rendszer elfogadásával a közelmúltban javult Ciprus költségvetési kerete. 2006-tól Cipruson fokozatosan bevezették a három éves középtávú költségvetési keretet is, 2007-től pedig a program- és teljesítményalapú költségvetés-tervezést. Az új keret azonban még a bevezetés szakaszában van, és várhatóan csak 2012-ben lesz teljesen működőképes. Hatása ezért csak középtávon nyilvánulhat meg. Az államháztartás sikeres és tartós konszolidációjához elengedhetetlen az új keret kellő időben történő alkalmazása. A pótköltségvetések év közbeni elfogadásának eddigi gyakorlata a források szándékolt átcsoportosítását meghaladó mértékben vezetett a folyó kiadások növekedéséhez. Az új költségvetési keret teljes körű végrehajtása várhatóan véget vet majd ennek a gyakorlatnak, valamint eredményesebb és hatékonyabb költségvetési eljárást eredményez, és a meghatározott korlátoknak megfelelően hozzájárul a minisztériumi kiadások visszafogásához. Az új költségvetési eljárás ugyanakkor megfelelő alapot teremt a kiadások átcsoportosításához a növekedést ösztönző tevékenységek javára.
            (11) A népesség elöregedésének hosszú távú költségvetési hatása jelentősen meghaladja az uniós átlagot, főként a GDP-arányos nyugdíjkiadásoknak az elkövetkező évtizedekben várható viszonylag nagy mértékű emelkedése miatt, ami részben annak tulajdonítható, hogy a nyugdíjrendszer még nem egészen kiforrott. A 2009 áprilisában bevezetett nyugdíjreform kissé visszafoghatja a nyugdíjkiadások emelkedését, és, jelentősebb mértékben, növelheti a társadalombiztosítási járulékokat. A reform javítana a nyugdíjrendszer hosszú távú egyenlegén és csökkentené annak fenntarthatósági kockázatait, ugyanakkor nincs hatása az átfogó értékelés eredményeire. A 2009. évi költségvetési egyenleg súlyosbítja a népesség elöregedésének a fenntarthatósági résre gyakorolt költségvetési hatását. Az elsődleges egyenleg középtávú javítása és az elöregedéssel kapcsolatos – főként nyugdíj- és egészségügyi – kiadások jelentős növekedését megfékező további intézkedések végrehajtása hozzájárulna az államháztartások fenntarthatóságával kapcsolatos – a Bizottság 2009. évi fenntarthatósági jelentésében Az államháztartások fenntarthatóságára vonatkozó, 2009. november 10-i következtetésekben „a Tanács felhívja a tagállamokat, hogy a soron következő stabilitási és konvergenciaprogramjaik során irányítsák figyelmüket a fenntarthatóságot célzó stratégiákra”, továbbá „felkéri a Bizottságot, valamint a Gazdaságpolitikai Bizottságot és a Gazdasági és Pénzügyi Bizottságot, hogy – a következő fenntarthatósági jelentéshez megfelelő időben – további módszereket dolgozzanak ki az államháztartások hosszú távú fenntarthatóságának értékeléséhez”, amelyet 2012-re terveznek.  magasnak becsült – kockázatok csökkentéséhez.[2]
            Az államháztartások fenntarthatóságára vonatkozó, 2009. november 10-i következtetésekben „a Tanács felhívja a tagállamokat, hogy a soron következő stabilitási és konvergenciaprogramjaik során irányítsák figyelmüket a fenntarthatóságot célzó stratégiákra”, továbbá „felkéri a Bizottságot, valamint a Gazdaságpolitikai Bizottságot és a Gazdasági és Pénzügyi Bizottságot, hogy – a következő fenntarthatósági jelentéshez megfelelő időben – további módszereket dolgozzanak ki az államháztartások hosszú távú fenntarthatóságának értékeléséhez”, amelyet 2012-re terveznek.
            (12) A ciprusi hatóságok által 2010 áprilisában bejelentett adatok alapján a bruttó államadósság aránya 2009-ben a GDP 56,2%-a volt. A növekedés a nominális GDP esése mellett főként az elsődleges egyenleg jelentős romlásának és az adósságnövelő lavinahatásoknak köszönhető. Az egyéb tételek mintegy 1 százalékpont erejéig szintén kedvezőtlen hatást gyakoroltak az adósságszint alakulására, mivel az év végén a kormányzat eszközfelhalmozást hajtott végre abból a célból, hogy 2010. január elején eleget tehessen lejáró kötelezettségeinek, illetve a készpénzállomány és az elhatárolások különbségei miatt. 2010-re Ciprus a GDP 62%-át kitevő tervezett adósságszintet jelentett be, ami meghaladja a GDP 60 %-ában meghatározott referenciaértéket (a 2010. áprilisi stabilitási program valamelyest alacsonyabb számmal tervez (61%), 2011-ben pedig 63,2%-os GDP-arányos értékkel további növekedést vár). A költségvetési célokhoz és a makrogazdasági forgatókönyvhöz kapcsolódó negatív kockázatokra tekintettel az adósságráta a tervezettnél valószínűleg szintén kedvezőtlenebbül alakul. A Bizottság szolgálatainak 2010. tavaszi előrejelzése szerint az adósságállomány az elsődleges egyenleg romlása miatt 2010-ben a GDP 62,3%-ára emelkedik, 2011-ben pedig ezt is meg haladva eléri a 67,6%-ot.
            (13) A túlzott hiány esetén követendő eljárás alatti fokozott felügyelet érdekében rendszeresen és kellő időben nyomon kell követni a költségvetési konszolidációs stratégia végrehajtásában elért előrehaladást. Ezzel összefüggésben célszerű lenne, ha Ciprus következő aktualizált stabilitási programjaiban külön fejezetet szentelnének erre a célra.
            (14) A Tanács véleménye szerint a költségvetés konszolidálására tett intézkedéseknek általánosságban véve tartós javulást kell biztosítaniuk az államháztartás egyenlegében, miközben az államháztartás minőségének fokozására és a gazdaság növekedési képességének erősítésére irányulnak.
            ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:
            (1) Elismerve, hogy Ciprus 2009. évi költségvetési egyenlege egyfelől az európai gazdaságélénkítési tervvel összhangban álló, 2009-ben a GDP mintegy 1,5%-át kitevő összegű intézkedésekre, másfelől az automatikus stabilizátorok beavatkozástól mentes működésére vezethető vissza, a ciprusi hatóságoknak a jelenleg fennálló túlzott hiányt a lehető leggyorsabban de legkésőbb 2012-ig meg kell szüntetniük.
            (2) A ciprusi hatóságoknak középtávú intézkedésekkel hiteles és fenntartható módon a GDP 3%-a alá kell csökkenteniük az államháztartási hiányt. Ezért a ciprusi hatóságoknak:
            (a) annak érdekében, hogy 2012-ig a referenciaérték alá tudják csökkenteni a hiányt, 2010-ben a szükséges intézkedésekkel a GDP 6%-a alá kell szorítaniuk a hiányt és meg kell alkotniuk egy kiadásoldali konszolidációs stratégiát;
            (b) a 2010–2012 közötti időszak során átlagosan évente legalább a GDP 1,75%-ának megfelelő költségvetési kiigazítást kell végrehajtaniuk, amelynek ahhoz is hozzá kell járulnia, hogy a bruttó államadósság aránya olyan csökkenő pályára álljon, amely a megfelelő szintű elsődleges többlet helyreállításával kielégítő ütemben közelít a referenciaértékhez;
            (c) és a konjunkturális feltételek figyelembevételével meg kell határozniuk és szigorúan végre kell hajtaniuk a túlzott hiány 2012-ig történő megszüntetéséhez szükséges intézkedéseket, és a jelenleg vártnál kedvezőbb gazdasági vagy költségvetési feltételek esetén fel kell gyorsítaniuk a hiány csökkentését.
            (3) A kiigazítással járó kockázatok csökkentése érdekében Ciprusnak erősítenie kell a középtávú költségvetési keret kötelező jellegét és javítania kell a költségvetés végrehajtásának évközi ellenőrzését.
            (4) Az elöregedéssel kapcsolatos kiadások előrevetített növekedésének megfékezése érdekében Ciprusnak a nyugdíj- és egészségügyi kiadások visszafogására irányuló reformintézkedések végrehajtásával javítania kell az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságát.
            (5) Emellett a ciprusi hatóságoknak a költségvetési erőfeszítésen túl is minden alkalmat – beleértve a jobb gazdasági feltételekből származókat is – meg kell ragadniuk arra, hogy felgyorsítsák a bruttó államadósság arányának a referenciaérték felé történő csökkenését.
            (6) A Tanács az eredményes intézkedések megtételének, valamint a túlzott hiány megszüntetése irányába tett előrelépéshez szükséges intézkedések meghatározásának határidejeként [2011. január 13]-át jelölte meg a ciprusi kormány számára. A megtett intézkedések vizsgálata figyelembe fogja venni a Bizottság szolgálatainak 2010. tavaszi előrejelzésében szereplő gazdasági kilátásokhoz képest bekövetkezett gazdasági fejleményeket.
            A ciprusi hatóságoknak stabilitási programjuknak a túlzott hiány esetén követendő eljárás megszüntetéséig készített elkövetkező aktualizálásaiban külön fejezetben kell tárgyalniuk az említett ajánlások végrehajtása terén tett előrelépést.
            Emellett a Tanács hangsúlyozza a középtávú célkitűzés elérésének fontosságát a gazdasági visszaesések megfelelő költségvetési kezelése szempontjából. Felkéri ezért a ciprusi hatóságokat arra, hogy a túlzott hiány megszüntetése után biztosítsák a strukturális értelemben kiegyensúlyozott költségvetési egyenleget célzó középtávú célkitűzés irányába mutató költségvetési konszolidáció fenntartását. A költségvetési célok betartását és a kiadások szigorú visszafogását középtávon egy hatékony többéves költségvetési keret terv szerinti, teljes körű végrehajtásával lehet elősegíteni.
            Ennek az ajánlásnak a Ciprusi Köztársaság a címzettje.
            Kelt Brüsszelben,
            a Tanács részéről
            az elnök
            [1] HL L 209., 1997.8.2., 6. o.
            [2] Az államháztartások fenntarthatóságára vonatkozó, 2009. november 10-i következtetésekben „a Tanács felhívja a tagállamokat, hogy a soron következő stabilitási és konvergenciaprogramjaik során irányítsák figyelmüket a fenntarthatóságot célzó stratégiákra”, továbbá „felkéri a Bizottságot, valamint a Gazdaságpolitikai Bizottságot és a Gazdasági és Pénzügyi Bizottságot, hogy – a következő fenntarthatósági jelentéshez megfelelő időben – további módszereket dolgozzanak ki az államháztartások hosszú távú fenntarthatóságának értékeléséhez”, amelyet 2012-re terveznek.
         IT
            (...PICT...)|COMMISSIONE EUROPEA|
            Bruxelles, 15.6.2010
            SEC(2010) 741 definitivo

            Raccomandazione per una
            RACCOMANDAZIONE DEL CONSIGLIO

            intesa a far cessare la situazione di disavanzo pubblico eccessivo a Cipro
            Raccomandazione per una
            RACCOMANDAZIONE DEL CONSIGLIO

            intesa a far cessare la situazione di disavanzo pubblico eccessivo a Cipro
            IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA,
            visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea e in particolare l’articolo 126, paragrafo 7,
            vista la raccomandazione della Commissione europea;
            considerando quanto segue:
            (1) A norma dell’articolo 126 del trattato, gli Stati membri devono evitare disavanzi pubblici eccessivi.
            (2) Il patto di stabilità e crescita è basato sull’obiettivo di finanze pubbliche sane come mezzo per rafforzare le condizioni per la stabilità dei prezzi e per una crescita forte e sostenibile che favorisca la creazione di posti di lavoro.
            (3) Con la riforma del 2005 si è cercato di migliorare l’efficacia e i fondamenti economici del patto di stabilità e crescita, salvaguardando nel contempo la sostenibilità delle finanze pubbliche a lungo termine. Essa mirava ad assicurare in particolare che le condizioni economiche e di bilancio venissero sempre prese pienamente in considerazione in tutte le fasi della procedura per i disavanzi eccessivi. È in tal modo che il patto di stabilità e crescita costituisce il quadro a sostegno delle politiche di governo mirate ad un risanamento rapido delle finanze pubbliche tenendo conto della situazione economica.
            (4) Il [13 luglio 2010] il Consiglio ha deciso, conformemente all’articolo 126, paragrafo 6, del trattato, che esiste a Cipro un disavanzo eccessivo.
            (5) Conformemente all’articolo 126, paragrafo 7, del trattato e all’articolo 3 del regolamento (CE) n. 1467/97 del Consiglio per l’accelerazione e il chiarimento delle modalità di attuazione della procedura per i disavanzi eccessivi GU L 209 del 2.8.1997, pag. 6.   (che è parte integrante del patto di stabilità e crescita), il Consiglio è tenuto anche a formulare raccomandazioni allo Stato membro interessato al fine di far cessare la situazione di disavanzo eccessivo entro un determinato periodo. La raccomandazione deve stabilire un termine massimo di sei mesi entro il quale lo Stato membro interessato è tenuto a darvi seguito effettivo per correggere il disavanzo eccessivo, nonché un termine per la correzione del disavanzo eccessivo, correzione che deve essere completata nell’anno successivo alla constatazione del disavanzo stesso, salvo sussistano circostanze particolari. Nel decidere se sussistono circostanze particolari, occorre tener conto dei “fattori significativi” precisati all’articolo 2, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 1467/97 del Consiglio. Inoltre, nella raccomandazione per correggere il disavanzo eccessivo il Consiglio dovrebbe chiedere il conseguimento di un miglioramento minimo annuo pari allo 0,5% del PIL come parametro di riferimento del saldo strutturale, ossia del saldo corretto per il ciclo al netto di misure una tantum e di altre misure temporanee.[1]
            GU L 209 del 2.8.1997, pag. 6.
            (6) Si ritiene che nel caso di Cipro esistano circostanze particolari, significative per la maggiore flessibilità nell’applicazione della procedura per i disavanzi eccessivi introdotta con la riforma del 2005 del patto di stabilità e crescita. Nel 2009, per la prima volta da 35 anni, l’attività economica ha subito una contrazione. La recessione ha rispecchiato il considerevole calo della domanda interna e un contesto esterno sfavorevole.   In particolare, si è assistito a una flessione nei consumi privati dovuta al forte indebitamento delle famiglie, a un’ulteriore restrizione del credito, a un peggioramento delle prospettive sul mercato del lavoro e agli effetti negativi del calo della fiducia.   Parallelamente, gli investimenti hanno subito una forte correzione accompagnata da un crollo nella domanda estera nel settore immobiliare, una limitata utilizzazione delle capacità produttive e la ristrutturazione dei bilanci aziendali.   Inoltre, si è assistito a un crollo delle esportazioni di merci e servizi, soprattutto nel settore turistico, dovuto alla crisi finanziaria e al rallentamento mondiale, in particolare alla netta riduzione delle prospettive di crescita dei principali partner commerciali (Regno Unito, area dell’euro, Russia). Il disavanzo per il 2009 è imputabile sia alla recessione economica che alle misure di stimolo adottate dalle autorità cipriote conformemente al piano europeo di ripresa economica. L’esistenza di circostanze particolari autorizza il Consiglio a consentire la correzione del disavanzo eccessivo a medio termine.
            (7) Negli anni precedenti la crisi e in un contesto economico favorevole, stimolato dall’impennata del prezzo degli attivi e da un gettito fiscale sostenuto, Cipro ha potuto accantonare avanzi di bilancio e ridurre il rapporto debito pubblico lordo/PIL al 48,4% del PIL nel 2008 (dal 70,2% del 2004). Nel 2009, tuttavia, la crisi economica ha inciso profondamente sulle finanze pubbliche. Ciò ha condotto a un crollo del saldo di bilancio, passato da un avanzo dello 0,9% del PIL nel 2008 a un disavanzo del 6,1% del PIL nel 2009. A ciò hanno contribuito anche una serie di misure discrezionali in risposta alla recessione (conformi al piano europeo di ripresa economica) e effetti di composizione piuttosto ampi dovuti a una crescita che ha generato un ridotto gettito fiscale. Si prevede che il disavanzo aumenti ulteriormente, a raggiungere il 6,2% del PIL nel 2010, secondo i dati comunicati nel marzo 2010 dal ministero delle finanze nell’ambito della procedura per i disavanzi eccessivi. Tuttavia, le previsioni di bilancio dei servizi della Commissione della primavera 2010 indicano un disavanzo di circa il 7% del PIL nel 2010. Non sono state incorporate potenziali misure fuori bilancio ancora in via di discussione e sulle quali non sussistono per ora indicazioni quanto meno certe circa modalità e tempistica di applicazione.
            (8) Considerando le circostanze speciali e il quadro del piano europeo di ripresa economica, si raccomanda uno sforzo di bilancio medio annuo. Tale sforzo deve tenere conto di tutti i fattori determinanti per il raggiungimento degli obiettivi della politica di bilancio, come il livello del disavanzo pubblico e del debito lordo e altri indici come la situazione della bilancia delle partite correnti, il livello delle passività potenziali del settore finanziario, i pagamenti di interessi, i premi di rischio e la prevista modifica a medio termine della spesa connessa all’invecchiamento della popolazione. Nel calcolare lo sforzo di bilancio medio annuo, viene preso come punto di partenza il disavanzo 2011 nella previsione della primavera 2010 dei servizi della Commissione. Lo sforzo di bilancio totale necessario per raggiungere l’obiettivo di disavanzo nominale del 3% entro il termine fissato viene quindi calcolato ipotizzando un azzeramento graduale del divario tra produzione effettiva e potenziale entro il 2015.
            (9) In questo contesto è appropriato considerare la correzione del disavanzo eccessivo in una prospettiva a medio termine con un termine per la correzione fissato al 2012. In particolare, visti gli elevati squilibri interni ed esterni, per un percorso di risanamento credibile e sostenibile le autorità cipriote dovrebbero rafforzare le misure di bilancio previste per il 2010 con azioni volte a tenere sotto controllo la spesa corrente, in modo da ridurre il disavanzo al di sotto del 6% del PIL nel 2010, e provvedere a definire tempestivamente una strategia di risanamento imperniata sulla spesa. A tal fine le autorità cipriote dovrebbero garantire uno sforzo di bilancio medio annuo pari all’1¾% del PIL nel periodo 2010-2012;   specificare le misure necessarie per correggere il disavanzo eccessivo entro il 2012, se le condizioni del ciclo lo consentiranno, e accelerare la riduzione del disavanzo se le condizioni economiche o di bilancio risulteranno migliori di quanto previsto attualmente. Nel programma di stabilità presentato alla Commissione e al Consiglio il 1° aprile 2010, Cipro si è impegnata a ridurre il disavanzo al 4,5% del PIL nel 2011 e al 3,4% del PIL nel 2012. Pertanto, l’ulteriore sforzo richiesto a Cipro nella presente raccomandazione, rispetto al progetto iniziale presentato dalle autorità cipriote, è considerato fattibile e necessario.   Inoltre, il risanamento di bilancio dovrebbe anche contribuire a riportare ad un andamento discendente il rapporto debito pubblico lordo/PIL per avvicinarsi al valore di riferimento ad un ritmo soddisfacente, mediante il ripristino di un livello adeguato di avanzo primario.
            (10) Negli ultimi tempi, il quadro di bilancio di Cipro è stato migliorato con l’adozione del  Financial Management Accounting System  (FIMAS). A partire dal 2006, Cipro ha inoltre avviato l’adozione graduale di un quadro di bilancio a medio termine triennale (MTBF) e a partire dal 2007 ha introdotto il  Programme and Performance Budgeting  (PPB). Ciononostante, questo nuovo quadro è ancora in fase introduttiva e si prevede che venga pienamente applicato solo nel 2012. Il suo impatto, pertanto, sarà effettivo solo a medio termine. L’attuazione tempestiva del nuovo quadro di bilancio è essenziale per assicurare il successo di un risanamento duraturo delle finanze pubbliche. La pratica finora seguita di adottare dei bilanci suppletivi nel corso dell’anno, ha comportato un aumento della spesa corrente superiore alla riallocazione di fondi voluta. Il nuovo quadro di bilancio dovrebbe porre fine a questa pratica, una volta pienamente applicato, e portare a una procedura di bilancio più efficiente, contribuendo al contenimento della spesa entro gli obiettivi fissati per ciascun ministero. Contemporaneamente, la nuova procedura di bilancio creerebbe una base solida per la riallocazione della spesa a favore di attività che stimolano la crescita.
            (11) L’impatto di bilancio a lungo termine prodotto dall’invecchiamento della popolazione è significativamente al di sopra della media UE, innanzitutto a seguito di un incremento relativamente elevato della spesa per le pensioni in percentuale del PIL nei prossimi decenni dovuto, in parte, al fatto che il regime pensionistico si trova ancora in una fase di maturazione. La riforma pensionistica, introdotta nell’aprile 2009, potrebbe ridurre leggermente l’aumento della spesa in questo settore e, più significativamente, aumentare le aliquote delle imposte previdenziali. La riforma dovrebbe contribuire al miglioramento dell’equilibrio a lungo termine del sistema pensionistico e ridurre i rischi per la sostenibilità, pur non incidendo sulla valutazione globale. La posizione di bilancio nel 2009 accentua l’incidenza dell’invecchiamento della popolazione sul divario di sostenibilità. Migliorare il saldo primario nel medio periodo e attuare ulteriori misure per frenare il forte incremento della spesa dovuta all’invecchiamento della popolazione, in particolar modo la spesa pensionistica e quella sanitaria, contribuirebbe a contenere i rischi che pesano sulla sostenibilità delle finanze pubbliche e che sono stati valutati di livello alto nella relazione sulla sostenibilità 2009 della Commissione Nelle conclusioni del Consiglio del 10 novembre 2009 sulla sostenibilità delle finanze pubbliche “il Consiglio esorta pertanto gli Stati membri a concentrarsi su strategie orientate verso la sostenibilità nell’elaborazione dei prossimi programmi di stabilità e di convergenza” e inoltre “invita la Commissione, assieme al Comitato di politica economica ed al Comitato economico e finanziario, a sviluppare ulteriormente metodologie di valutazione della sostenibilità a lungo termine delle finanze pubbliche in tempo utile per la prossima relazione sulla sostenibilità”, prevista nel 2012. .[2]
            Nelle conclusioni del Consiglio del 10 novembre 2009 sulla sostenibilità delle finanze pubbliche “il Consiglio esorta pertanto gli Stati membri a concentrarsi su strategie orientate verso la sostenibilità nell’elaborazione dei prossimi programmi di stabilità e di convergenza” e inoltre “invita la Commissione, assieme al Comitato di politica economica ed al Comitato economico e finanziario, a sviluppare ulteriormente metodologie di valutazione della sostenibilità a lungo termine delle finanze pubbliche in tempo utile per la prossima relazione sulla sostenibilità”, prevista nel 2012.
            (12) Secondo i dati notificati dalle autorità cipriote nell’aprile del 2010, il debito pubblico lordo rappresentava il 56,2% del PIL nel 2009. L’incremento era dovuto in larga misura a un significativo deterioramento del saldo primario e ad effetti “valanga” di aumento del debito dovuti alla contrazione del PIL nominale.   Anche gli aggiustamenti stock/flussi hanno contribuito negativamente al livello del debito in misura di circa 1 punto percentuale del PIL, a causa di un accumulo di attività pubbliche a fine anno per poter far fronte ad obbligazioni di scadenza del debito sorte all’inizio di gennaio 2010, nonché di differenze fra contabilità di cassa e contabilità per competenza. Per il 2010 Cipro ha comunicato una previsione di debito del 62% del PIL, superando così il valore di riferimento del 60% del PIL previsto dal trattato (il programma di stabilità dell’aprile 2010 prevede una percentuale lievemente minore (61%) e un ulteriore aumento al 63,2% del PIL nel 2011). In base ai rischi negativi che pesano sullo scenario macroeconomico e sugli obiettivi di bilancio, l’evoluzione del rapporto debito/PIL potrebbe essere meno favorevole di quanto previsto. Le previsioni della primavera 2010 dei servizi della Commissione stimano un ulteriore aumento del debito al 62,3% del PIL nel 2010 fino a raggiungere il 67,6% nel 2011, sulla scia di un deterioramento del saldo primario.
            (13) Una maggiore sorveglianza nel quadro della procedura per i disavanzi eccessivi richiederà un controllo regolare e tempestivo dei progressi compiuti nell’attuazione della strategia di risanamento del bilancio. Date le circostanze, sarebbe opportuno che gli aggiornamenti del programma di stabilità di Cipro dedicassero a questo aspetto un capitolo a parte.
            (14) In generale, il Consiglio ritiene che le misure di risanamento del bilancio debbano garantire un miglioramento duraturo del saldo delle amministrazioni pubbliche ed essere nel contempo orientate ad accrescere la qualità delle finanze pubbliche e a rafforzare il potenziale di crescita dell’economia,
            HA ADOTTATO LA PRESENTE RACCOMANDAZIONE:
            (1) Riconoscendo il fatto che nel 2009 la posizione di bilancio di Cipro è stata il risultato di misure adeguate alla recessione adottate anche per dare seguito al piano europeo di ripresa economica, pari all’1½% del PIL nel 2009, nonché il libero gioco degli stabilizzatori automatici, le autorità cipriote devono porre fine all’attuale situazione di disavanzo eccessivo il più rapidamente possibile e al più tardi entro il 2012.
            (2) Dette autorità devono riportare il disavanzo delle pubbliche amministrazioni al di sotto del 3% del PIL in modo credibile e sostenibile, agendo in un contesto a medio termine. A tal fine le autorità cipriote devono, nello specifico:
            (a) intraprendere le misure necessarie a ridurre il deficit per il 2010 al di sotto del 6% del PIL e provvedere a definire una strategia di risanamento imperniata sulla spesa, in modo da riportare il disavanzo al disotto del valore di riferimento entro il 2012;
            (b) a tal fine, assicurare uno sforzo di bilancio medio annuo di almeno l’1¾% del PIL nel periodo 2010-2012, che dovrebbe anche contribuire a riportare a un andamento discendente il rapporto debito pubblico lordo/PIL per avvicinarsi al valore di riferimento a un ritmo soddisfacente, mediante il ripristino di un livello adeguato di avanzo primario;
            (c) specificare ed attuare rigorosamente le misure necessarie per realizzare la correzione del disavanzo eccessivo entro il 2012, sempreché le condizioni del ciclo lo consentano, e accelerare la riduzione del disavanzo qualora le condizioni economiche o di bilancio risultino migliori del previsto.
            (3) Per limitare i rischi che gravano sull’aggiustamento, Cipro deve rafforzare il carattere vincolante del quadro di bilancio a medio termine e migliorare il controllo sull’esecuzione del bilancio nel corso dell’anno.
            (4) Migliorare la sostenibilità delle finanze pubbliche a lungo termine attuando misure di riforma volte a controllare la spesa pensionistica e per l’assistenza sanitaria, onde limitare il previsto aumento della spesa pubblica connessa all’invecchiamento della popolazione.
            (5) Oltre allo sforzo di bilancio, le autorità cipriote dovrebbero anche afferrare altre opportunità, offerte ad esempio da una migliore situazione economica, per accelerare la riduzione del rapporto debito pubblico lordo/PIL verso il valore di riferimento.
            (6) Il Consiglio ha fissato al  [ 13 gennaio 2011] il termine entro il quale il governo cipriota deve adottare misure efficaci e specificare i provvedimenti necessari per effettuare progressi verso la correzione del disavanzo eccessivo. Per valutare l’efficacia delle misure si terrà conto degli sviluppi economici rispetto alle prospettive economiche contenute nelle previsioni della primavera 2010 dei servizi della Commissione.
            Le autorità cipriote sono invitate a riferire in merito ai progressi realizzati nell’attuazione delle presenti raccomandazioni in un capitolo separato dei prossimi aggiornamenti dei programmi di stabilità, fino all’abrogazione della procedura per i disavanzi eccessivi.
            Il Consiglio sottolinea inoltre l’importanza di conseguire l’obiettivo a medio termine al fine di fronteggiare adeguatamente a livello di bilancio i periodi di recessione economica. Esso invita pertanto le autorità cipriote ad assicurare che il risanamento di bilancio verso l’obiettivo a medio termine per la posizione di bilancio, ossia un bilancio in pareggio in termini strutturali, prosegua anche dopo la correzione del disavanzo eccessivo. Il rispetto degli obiettivi di bilancio e il deciso contenimento della spesa a medio termine potrebbero ottenere giovamento dalla prevista completa attuazione di un quadro di bilancio pluriennale efficace.
            La Repubblica di Cipro è destinataria della presente raccomandazione.
            Fatto a Bruxelles, il
            Per il Consiglio
            Il Presidente
            [1] GU L 209 del 2.8.1997, pag. 6.
            [2] Nelle conclusioni del Consiglio del 10 novembre 2009 sulla sostenibilità delle finanze pubbliche “il Consiglio esorta pertanto gli Stati membri a concentrarsi su strategie orientate verso la sostenibilità nell’elaborazione dei prossimi programmi di stabilità e di convergenza” e inoltre “invita la Commissione, assieme al Comitato di politica economica ed al Comitato economico e finanziario, a sviluppare ulteriormente metodologie di valutazione della sostenibilità a lungo termine delle finanze pubbliche in tempo utile per la prossima relazione sulla sostenibilità”, prevista nel 2012.
         NL
            (...PICT...)|EUROPESE COMMISSIE|
            Brussel, 15.6.2010
            SEC(2010) 741 definitief

            Aanbeveling voor een
            AANBEVELING VAN DE RAAD

            om het buitensporige overheidstekort in Cyprus te verhelpen
            Aanbeveling voor een
            AANBEVELING VAN DE RAAD

            om het buitensporige overheidstekort in Cyprus te verhelpen
            DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE,
            Gelet op het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie, en met name op artikel 126, lid 7,
            Gezien de aanbeveling van de Europese Commissie,
            Overwegende hetgeen volgt:
            (1) Overeenkomstig artikel 126 van het Verdrag dienen de lidstaten buitensporige overheidstekorten te vermijden.
            (2) Het stabiliteits- en groeipact is gebaseerd op de doelstelling van deugdelijke openbare financiën als middel om de voorwaarden voor prijsstabiliteit en voor een tot werkgelegenheidsschepping leidende sterke duurzame groei te verbeteren.
            (3) De hervorming in 2005 van het stabiliteits- en groeipact was bedoeld om de doeltreffendheid en de economische onderbouwing van het pact te versterken en tevens de houdbaarheid van de openbare financiën op lange termijn te waarborgen. Deze hervorming moest ervoor zorgen dat bij alle stappen in de BTP met name de economische en budgettaire achtergrond ten volle in aanmerking werd genomen. Op deze wijze verschaft het stabiliteits- en groeipact een kader dat, met inachtneming van de economische situatie, het overheidsstreven naar een spoedige terugkeer naar solide begrotingssituaties ondersteunt.
            (4) De Raad heeft overeenkomstig artikel 126, lid 6, van het Verdrag op [13 juli 2010] besloten dat er in Cyprus een buitensporig tekort bestaat.
            (5) Overeenkomstig artikel 126, lid 7, van het Verdrag en artikel 3 van Verordening (EG) nr. 1467/97 van de Raad over de bespoediging en verduidelijking van de tenuitvoerlegging van de procedure bij buitensporige tekorten PB L 209 van 2.8.1997, blz. 6.   (die deel uitmaakt van het stabiliteits- en groeipact) dient de Raad ook aanbevelingen te richten tot de betrokken lidstaat opdat deze binnen een bepaalde termijn een einde maakt aan de buitensporigtekortsituatie. In de aanbeveling moet een termijn van ten hoogste zes maanden worden bepaald waarbinnen de betrokken lidstaat doeltreffende actie moet ondernemen om het buitensporige tekort te corrigeren, alsook een termijn voor de correctie van het buitensporige tekort, dat, behoudens bijzondere omstandigheden, binnen het jaar nadat het is geconstateerd verholpen moet zijn. Bij het bepalen of er sprake is van bijzondere omstandigheden, moet rekening worden gehouden met "relevante factoren" zoals deze worden omschreven in artikel 2, lid 3, van Verordening (EG) nr. 1467/97. Voorts dient de Raad in een aanbeveling om een buitensporig tekort te verhelpen, te verzoeken om een minimale jaarlijkse verbetering van het structurele saldo, dat wil zeggen het conjunctuurgezuiverde saldo, ongerekend eenmalige en andere tijdelijke maatregelen, van ten minste 0,5% van het bbp als benchmark te realiseren.[1]
            PB L 209 van 2.8.1997, blz. 6.
            (6) In het geval van Cyprus wordt er geacht van bijzondere omstandigheden sprake te zijn die relevant zijn voor de flexibelere toepassing van de BTP na de hervorming van het stabiliteits- en groeipact in 2005. In 2009 is de economische activiteit voor de eerste keer in 35 jaar teruggelopen. De recessie was toe te schrijven aan een sterke daling van de binnenlandse vraag en een ongunstig extern klimaat. Met name de hoge schuld van de huishoudens in combinatie met verscherpte kredietvoorwaarden, verslechterende vooruitzichten op de arbeidsmarkt en negatieve vertrouwenseffecten hebben tot een daling van de particuliere consumptie geleid.   Tegelijk ondergingen de investeringen een krachtige correctie in verband met een daling van de buitenlandse vraag naar residentieel onroerend goed, de lage bezettingsgraad en de herstructurering van de ondernemingsbalansen.   Bovendien deed er zich een scherpe daling voor van de uitvoer van goederen en diensten, in het bijzonder toerisme, als gevolg van de financiële crisis en de wereldwijde groeivertraging, met name de veel somberder groeivooruitzichten bij de belangrijkste handelspartners (het Verenigd Koninkrijk, het eurogebied en Rusland). Het tekort in 2009 is een gevolg van zowel de economische neergang als de stimuleringsmaatregelen die de Cypriotische autoriteiten in overeenstemming met het Europees economisch herstelplan hebben getroffen. Gezien het bestaan van bijzondere omstandigheden is de Raad gemachtigd een correctie van het buitensporige tekort binnen een middellangetermijnkader toe te staan.
            (7) In de aan de crisis voorafgaande jaren en in een kader van economisch goede tijden, ondersteund door een hausse op de activamarkten en sterk stijgende belastingontvangsten, was Cyprus in staat begrotingsoverschotten tot stand te brengen en zijn bruto schuldquote van 70,2% in 2004 terug te dringen tot 48,4% van het bbp in 2008. In 2009 liet de economische crisis zich evenwel sterk gevoelen in de overheidsfinanciën. Daardoor is het begrotingsoverschot van 0,9% van het bbp in 2008 omgeslagen in een tekort van 6,1% van het bbp in 2009. Dit was ook het resultaat van een aantal conform het Europees economisch herstelplan getroffen discretionaire maatregelen als reactie op de economische neergang en van de vrij aanzienlijke samenstellingseffecten wegens een groeipatroon van het bbp dat minder belastingontvangsten genereert. In de door het ministerie van Financiën ingediende BTP-kennisgeving van maart 2010 wordt ervan uitgegaan dat het tekort in 2010 verder zal oplopen tot 6,2% van het bbp. Uit de begrotingsprognoses van de voorjaarsprognoses 2010 van de diensten van de Commissie blijkt evenwel dat het begrotingstekort in 2010 7% van het bbp zou bedragen. Potentiële niet in de begroting vermelde maatregelen die nog worden besproken en waarvan onzeker of onduidelijk is hoe en wanneer ze zullen worden uitgevoerd, waren niet opgenomen.
            (8) Gezien de bijzondere omstandigheden en het Europees economisch herstelplan wordt een gemiddelde jaarlijkse begrotingsaanpassing aanbevolen. Bij de begrotingsinspanning moet rekening worden gehouden met alle factoren die relevant zijn voor de verwezenlijking van de doelstellingen van het begrotingsbeleid, beginnende met de omvang van het overheidstekort en de brutoschuld, en tevens uitgaande van andere indicatoren, zoals de stand van de lopende rekening, de omvang van de latente verplichtingen van de financiële sector, rentebetalingen, risicopremies en de verwachte verandering in de leeftijdsgerelateerde uitgaven op middellange termijn. Bij de berekening van de gemiddelde jaarlijkse begrotingsaanpassing wordt het in de voorjaarsprognoses 2010 van de diensten van de Commissie voorziene tekort voor 2011 als uitgangspunt gehanteerd. Vervolgens is berekend welke totale budgettaire aanpassing is vereist om binnen de gestelde termijn de nominale tekortdoelstelling van 3% te realiseren, waarbij is aangenomen dat de output gap geleidelijk verkleint en in 2015 is verdwenen.
            (9) Tegen deze achtergrond is het raadzaam het corrigeren van het buitensporige tekort in een middellangetermijnkader te zien, met 2012 als uiterste termijn voor de correctie. Met name gezien de grote binnenlandse en externe onevenwichtigheden dienen de Cypriotische autoriteiten, opdat het aanpassingstraject geloofwaardig en houdbaar is, de begrotingsstrategie in 2010 te versterken met maatregelen voor het in de hand houden van de lopende uitgaven, het tekort terug te dringen tot onder 6% van het bbp in 2010 en bijtijds actie te ondernemen om een sterker op de uitgaven gerichte consolidatiestrategie uit te werken. Met het oog hierop moeten de Cypriotische autoriteiten over de periode 2010-2012 een gemiddelde jaarlijkse begrotingsinspanning van 1¾% van het bbp realiseren,   de maatregelen specificeren die vereist zijn om het buitensporige tekort tegen 2012 te corrigeren als het conjunctuurklimaat dit mogelijk maakt, en het tekort sneller terugdringen indien de economische of budgettaire omstandigheden gunstiger uitvallen dan thans wordt verwacht. In het bij de Commissie en de Raad op 1 april 2010 ingediende stabiliteitsprogramma heeft Cyprus toegezegd het tekort terug te dringen tot 4,5% van het bbp in 2011 en 3,4% van het bbp in 2012. Derhalve worden de in deze aanbeveling aan Cyprus gevraagde extra inspanningen ten opzichte van het oorspronkelijk plan van de Cypriotische autoriteiten uitvoerbaar en noodzakelijk geacht.   De budgettaire consolidering zou er ook toe moeten bijdragen dat de bruto schuldquote van de overheid weer een neerwaarts traject volgt dat dankzij het herstellen van een adequaat primair overschot de referentiewaarde in een bevredigend tempo benadert.
            (10) Het begrotingskader is recentelijk verbeterd door de goedkeuring van een verslagleggingssysteem voor het financieel beheer (FIMAS). Vanaf 2006 heeft Cyprus ook stapsgewijs een driejarig begrotingskader voor de middellange termijn (MTBF) ingevoerd en vanaf 2007 wordt een programma- en prestatiegerichte budgettering (PPB) ten uitvoer gelegd. De invoering van dit nieuwe kader verloopt evenwel geleidelijk en zal naar verwachting pas in 2012 zijn voltooid. Daarom kan het pas op middellange termijn effect sorteren. Voor het welslagen van een duurzame consolidatie van de overheidsfinanciën is het van cruciaal belang dat de hand wordt gehouden aan het tijdschema voor de invoering van het nieuwe kader. De bestaande praktijk om in de loop van het jaar aanvullende begrotingen goed te keuren, heeft ertoe geleid dat de lopende uitgaven boven de voorgenomen herbestemming van de middelen uitstegen. Zodra het nieuwe begrotingskader volledig is ingevoerd, zal dit kader naar verwachting aan deze praktijk een einde maken en zorgen voor een effectiever en efficiënter begrotingsproces, hetgeen de uitgavenbeheersing in de ministeries op basis van vooraf bepaalde maxima ten goede zal komen. Tegelijk zou het nieuwe begrotingsproces een stevige basis leggen voor het herbestemmen van de uitgaven waarbij deze worden verschoven naar groeibevorderende activiteiten.
            (11) De langetermijngevolgen van de vergrijzing voor de begroting liggen duidelijk boven het EU-gemiddelde. Met name zullen de pensioenuitgaven als percentage van het bbp de komende decennia vrij sterk stijgen, mede doordat de pensioenregeling nog in ontwikkeling is. Een pensioenhervorming die in april 2009 is doorgevoerd, zou tot een lichte afvlakking van de stijging van de pensioenuitgaven en, in sterkere mate, tot een stijging van de socialezekerheidspremies leiden. De hervorming moet het evenwicht in het pensioenstelsel op lange termijn ten goede komen en de risico's voor de houdbaarheid beperken. Het algehele beeld blijft echter ongewijzigd. De begrotingssituatie in 2009 verergert het begrotingseffect van de vergrijzing op het houdbaarheidstekort. Een verbetering van het primaire saldo op middellange termijn, alsmede verdere maatregelen om de forse stijging van de leeftijdsgerelateerde uitgaven, en met name de uitgaven aan pensioenen en gezondheidszorg, te beteugelen kunnen leiden tot een beperking van de risico's voor de houdbaarheid van de overheidsfinanciën, die in het houdbaarheidsverslag 2009 van de Commissie In zijn conclusies van 10 november 2009 over de houdbaarheid van de overheidsfinanciën "roept de Raad de lidstaten op in hun komende stabiliteits- en convergentieprogramma's op houdbaarheid gerichte strategieën centraal te stellen" en verzoekt hij voorts "de Commissie om, tezamen met het Comité voor de economische politiek en het Economisch en Financieel Comité, nog voor het volgende houdbaarheidsverslag de methodes ter beoordeling van de langetermijnhoudbaarheid van de overheidsfinanciën nader uit te werken." Het volgende houdbaarheidsverslag is voor 2012 gepland.  als groot zijn aangemerkt.[2]
            In zijn conclusies van 10 november 2009 over de houdbaarheid van de overheidsfinanciën "roept de Raad de lidstaten op in hun komende stabiliteits- en convergentieprogramma's op houdbaarheid gerichte strategieën centraal te stellen" en verzoekt hij voorts "de Commissie om, tezamen met het Comité voor de economische politiek en het Economisch en Financieel Comité, nog voor het volgende houdbaarheidsverslag de methodes ter beoordeling van de langetermijnhoudbaarheid van de overheidsfinanciën nader uit te werken." Het volgende houdbaarheidsverslag is voor 2012 gepland.
            (12) Volgens in april 2010 door de Cypriotische autoriteiten meegedeelde gegevens bedraagt de bruto overheidsschuld in 2009 56,2% van het bbp. Deze stijging was grotendeels het gevolg van de aanzienlijke verslechtering van het primaire saldo en schuldverhogende "sneeuwbal"effecten in samenhang met een dalend nominaal bbp. Door stock-flow adjustments verhoogde het schuldniveau met ongeveer 1 procentpunt van het bbp, als gevolg van de opbouw van overheidsactiva op het einde van het jaar om aan de verplichtingen inzake schuldenlooptijd aan het begin van januari 2010 te kunnen voldoen, alsook aan de verschillen tussen liquide middelen en transitorische posten. Voor 2010 heeft Cyprus een geplande schuld van 62% van het bbp aangemeld, waarmee deze boven de in het Verdrag vastgestelde referentiewaarde van 60% van het bbp uitkomt (In het stabiliteitsprogramma van april 2010 wordt uitgegaan van een enigszins lager cijfer (61%) en een verdere stijging van de schuld tot 63,2% van het bbp in 2011). Gelet op de neerwaartse risico´s voor het macro-economische scenario en de begrotingsdoelen is het niet uitgesloten dat de schuldquote zich minder gunstig ontwikkelt dan wordt voorspeld. Volgens de voorjaarsprognoses 2010 van de diensten van de Commissie zal de schuld verder stijgen tot 62,3% van het bbp in 2010 en 67,6% van het bbp in 2011 als gevolg van een verslechterd primair saldo.
            (13) Om beter toezicht te kunnen uitoefenen in het kader van de BTP, zal regelmatig en tijdig moeten worden gecontroleerd welke vorderingen zijn gemaakt bij de tenuitvoerlegging van de budgettaire consolidatiestrategie. Daarom zou in de komende actualiseringen van het Cypriotische stabiliteitsprogramma daaraan een apart hoofdstuk gewijd kunnen en moeten worden.
            (14) In het algemeen moeten de maatregelen ter consolidering van de begroting naar het oordeel van de Raad een duurzame verbetering van het overheidssaldo teweegbrengen en er tegelijkertijd op gericht zijn de kwaliteit van de openbare financiën te bevorderen en het groeipotentieel van de economie te versterken.
            BEVEELT AAN:
            (1) Gezien het feit dat de begrotingssituatie van Cyprus in 2009 het gevolg is van de onbelemmerde werking van de automatische stabilisatoren, alsook van maatregelen (ter grootte van 1½% van het bbp in 2009) die een passende reactie op de economische neergang vormen en aansluiten bij het Europees economisch herstelplan, maken de Cypriotische autoriteiten zo spoedig mogelijk doch uiterlijk in 2012 een einde aan de thans bestaande buitensporigtekortsituatie.
            (2) De Cypriotische autoriteiten dringen het overheidstekort op geloofwaardige en duurzame wijze terug tot onder de 3% van het bbp door binnen een middellangetermijnkader maatregelen te nemen. Daartoe wordt in het bijzonder van de Cypriotische autoriteiten verwacht dat zij:
            (a) de noodzakelijke maatregelen treffen om het begrotingstekort 2010 terug te dringen tot onder 6% van het bbp en een sterker op de uitgaven gerichte consolidatiestrategie uitwerken om het tekort in 2012 tot onder de referentiewaarde terug te dringen;
            (b) met het oog hierop in de periode 2010-2012 een gemiddelde jaarlijkse begrotingsinspanning van ten minste 1¾% van het bbp realiseren, die ook ertoe moet bijdragen dat de brutoschuldquote van de overheid weer in een bevredigend tempo kan gaan dalen richting de referentiewaarde doordat opnieuw een adequaat primair overschot wordt gerealiseerd;
            (c) de maatregelen specificeren en nauwgezet ten uitvoer leggen die vereist zijn om het buitensporige tekort tegen 2012 te corrigeren als het conjunctuurklimaat dit mogelijk maakt, en het tekort sneller terug te dringen indien de economische of budgettaire omstandigheden gunstiger uitvallen dan thans wordt verwacht.
            (3) Om de risico's voor de aanpassing te beperken, versterkt Cyprus het bindende karakter van het begrotingskader voor de middellange termijn en oefent het land het hele jaar door een betere controle uit op de uitvoering van de begroting.
            (4) Cyprus verbetert de houdbaarheid van de overheidsfinanciën op lange termijn door hervormingsmaatregelen door te voeren teneinde de uitgaven aan pensioenen en gezondheidszorg te beheersen en daarmee de verwachte stijging van leeftijdsgerelateerde uitgaven te beteugelen.
            (5) Voorts wordt de Cypriotische autoriteiten aangeraden naast de begrotingsinspanning andere gelegenheden, met inbegrip van verbeterde economische omstandigheden, te baat te nemen om de verlaging van de bruto schuldquote in de richting van de referentiewaarde te versnellen.
            (6) De Raad stelt [13 januari 2011] vast als uiterste datum waarop de Cypriotische regering doeltreffende actie moet ondernemen en invulling moet geven aan de noodzakelijke maatregelen om de correctie van het buitensporige tekort naderbij te brengen. Bij de beoordeling van de doeltreffendheid van deze actie zal rekening worden gehouden met de economische ontwikkelingen die zich ten opzichte van de economische vooruitzichten in de voorjaarsprognoses 2010 van de diensten van de Commissie hebben voorgedaan.
            De Cypriotische autoriteiten brengen tot de beëindiging van de buitensporigtekortprocedure in een apart hoofdstuk in de komende actualiseringen van het stabiliteitsprogramma, verslag uit over de vorderingen die bij de uitvoering van deze aanbevelingen zijn gemaakt.
            Voorts wijst de Raad op het belang van het bereiken van de middellangetermijndoelstelling (MTD) voor een passend begrotingsbeheer in tijden van economische neergang. Hij verzoekt de Cypriotische autoriteiten daarom de budgettaire consolidatie na de correctie van het buitensporige tekort voort te zetten en af te koersen op de middellangetermijndoelstelling, namelijk een begroting die structureel gezien in evenwicht is. De inachtneming van de begrotingsdoelstellingen en de strakke uitgavenbeheersing op middellange termijn zouden kunnen worden versterkt door de beoogde volledige tenuitvoerlegging van een effectief meerjarig begrotingskader.
            Deze aanbeveling is gericht tot de Republiek Cyprus.
            Gedaan te Brussel,
            Voor de Raad
            De voorzitter
            [1] PB L 209 van 2.8.1997, blz. 6.
            [2] In zijn conclusies van 10 november 2009 over de houdbaarheid van de overheidsfinanciën "roept de Raad de lidstaten op in hun komende stabiliteits- en convergentieprogramma's op houdbaarheid gerichte strategieën centraal te stellen" en verzoekt hij voorts "de Commissie om, tezamen met het Comité voor de economische politiek en het Economisch en Financieel Comité, nog voor het volgende houdbaarheidsverslag de methodes ter beoordeling van de langetermijnhoudbaarheid van de overheidsfinanciën nader uit te werken." Het volgende houdbaarheidsverslag is voor 2012 gepland.
         DA
            (...PICT...)|EUROPA-KOMMISSIONEN|
            Bruxelles, den 15.6.2010
            SEK(2010) 741 endelig

            Henstilling med henblik på
            RÅDETS HENSTILLING

            om at bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort offentligt underskud i Cypern til ophør
            Henstilling med henblik på
            RÅDETS HENSTILLING

            om at bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort offentligt underskud i Cypern til ophør
            RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
            under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 126, stk. 7,
            under henvisning til henstilling fra Europa-Kommissionen og
            ud fra følgende betragtninger:
            (1) I henhold til traktatens artikel 126 skal medlemsstaterne undgå uforholdsmæssigt store offentlige underskud.
            (2) Stabilitets- og vækstpagten er baseret på målsætningen om sunde offentlige finanser som et middel til at styrke forudsætningerne for prisstabilitet og en holdbar og stærk vækst, som fører til øget beskæftigelse.
            (3) I 2005 blev stabilitets- og vækstpagten ændret for at gøre den mere virkningsfuld og styrke dens økonomiske fundament samt sikre de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt. Ændringen tjente især til at sikre, at der blev taget hensyn til hele den økonomiske og budgetmæssige situation i alle faser af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud. På den måde bliver stabilitets- og vækstpagten en ramme, der kan benyttes som støtte for politiske initiativer, der hurtigt kan gøre de offentlige finanser sunde igen under hensyntagen til en given økonomisk kontekst.
            (4) Rådet fastslog den [13. juli 2010] i overensstemmelse med traktatens artikel 126, stk. 6, at der foreligger et uforholdsmæssigt stort underskud i Cypern.
            (5) I henhold til traktatens artikel 126, stk. 7, og artikel 3 i Rådets forordning (EF) nr. 1467/97 om fremskyndelse og afklaring af gennemførelsen af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud EFT L 209 af 2.8.1997, s. 6.   (der indgår i stabilitets- og vækstpagten) skal Rådet også rette henstillinger til den pågældende medlemsstat med henblik på at bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud til ophør inden for en given frist. I henstillingen skal der fastsættes en frist på højst seks måneder for den pågældende medlemsstats iværksættelse af virkningsfulde foranstaltninger til korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud samt en frist for korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud, som skal være gennemført i løbet af året efter, at det er konstateret, medmindre der foreligger særlige omstændigheder. Ved afgørelsen af, om der foreligger særlige omstændigheder, skal der tages hensyn til "relevante forhold" som præciseret i artikel 2, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1467/97. Henstillingen skal endvidere indeholde en opfordring til medlemsstaten om at opnå en årlig forbedring af den strukturelle saldo, dvs. den konjunkturkorrigerede saldo eksklusive engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger, på som benchmark mindst 0,5 % af BNP.[1]
            EFT L 209 af 2.8.1997, s. 6.
            (6) I Cyperns tilfælde anses der at foreligge særlige omstændigheder, som er relevante for den mere fleksible anvendelse af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, der har været mulig siden ændringen af stabilitets- og vækstpagten i 2005. I 2009 faldt den økonomiske aktivitet for første gang i 35 år.  Recessionen afspejlede et stort fald i den indenlandske efterspørgsel og negative eksterne forhold. Navnlig husholdningernes store gældsætning sammen med strammere långivningsvilkår, svækkede udsigter for arbejdsmarkedet og negative tillidseffekter resulterede i et fald i privatforbruget. Parallelt hermed skete der en omfattende korrektion af investeringerne, samtidig med et fald i den udenlandske efterspørgsel efter boliger, en lav kapacitetsudnyttelse og omstrukturering af virksomhedernes regnskaber. Endvidere skete der et brat fald i eksporten af varer og tjenesteydelser, især turisme, som følge af den finansielle krise og den globale afmatning, herunder især de meget lavere vækstudsigter hos de vigtigste handelspartnere (euroområdet, Det Forenede Kongerige, Rusland). Underskuddet i 2009 er en følge af både den økonomiske nedgang og de stimulerende foranstaltninger, som de cypriotiske myndigheder har truffet i overensstemmelse med den europæiske økonomiske genopretningsplan . Det forhold, at der foreligger særlige omstændigheder, giver Rådet mulighed for at tillade, at det uforholdsmæssigt store underskud korrigeres på mellemlang frist.
            (7) I årene forud for krisen og i en situation med gode økonomiske vilkår, som blev understøttet af en højkonjunktur og stigende skatteindtægter, var Cypern i stand til at opbygge budgetoverskud og reducerede sin bruttogældskvote til 48,4 % af BNP i 2008 (fra 70,2 % i 2004). I 2009 hvilede den økonomiske krise imidlertid tungt på de offentlige finanser. Som følge heraf styrtdykkede budgetsaldoen fra et overskud på 0,9 % af BNP i 2008 til et underskud på 6,1 % af BNP i 2009. Dette skyldtes også en række diskretionære foranstaltninger som reaktion på den økonomiske afmatning (i overensstemmelse med den europæiske økonomiske genopretningsplan) og forholdsvis store sammensætningseffekter som følge af et langt mindre skatte- og afgiftsbaseret vækstmønster for BNP. Underskuddet forventes at vokse yderligere til 6,2 % af BNP i 2010 ifølge den indberetning fra marts 2010, som finansministeriet forelagde som led i proceduren for uforholdsmæssigt store underskud. Budgetfremskrivningerne i Kommissionens prognoser fra foråret 2010 viser imidlertid, at budgetunderskuddet vil nå ca. 7 % af BNP i 2010. Potentielle ikke-budgetmæssige foranstaltninger, som stadig drøftes, og for hvilke der kun er usikre eller slet ingen oplysninger om deres betingelser og gennemførelsestidspunkt, blev ikke medtaget.
            (8) I betragtning af de særlige omstændigheder og de rammer, som udgøres af den europæiske økonomiske genopretningsplan, anbefales det, at der gøres en gennemsnitlig årlig finanspolitisk indsats. Den finanspolitiske indsats bør tage hensyn til alle de faktorer, der er relevante for realiseringen af de finanspolitiske målsætninger, herunder størrelsen af det offentlige underskud og den offentlige bruttogæld samt andre indikatorer som f.eks. saldoen på de løbende poster, størrelsen af finanssektorens eventualforpligtelser, rentebetalinger, risikopræmier og den forventede ændring i aldersrelaterede udgifter på mellemlang sigt. Ved beregningen af den gennemsnitlige årlige finanspolitiske indsats skal der tages udgangspunkt i 2011-underskuddet i henhold til Kommissionens prognose fra foråret 2010. Den samlede finanspolitiske indsats, der er nødvendig for at nå målet på 3 % for det nominelle underskud inden fristens udløb, beregnes derefter på basis af en antagelse om en gradvis lukning af outputgabet senest i 2015.
            (9) På denne baggrund er det hensigtsmæssigt at se korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud i en mellemfristet ramme med en frist for korrektionen i 2012. I betragtning af de store eksterne og interne ubalancer vil en troværdig og holdbar tilpasning navnlig kræve, at de cypriotiske myndigheder styrker den finanspolitiske strategi i 2010 med foranstaltninger til kontrol af de løbende udgifter, reducerer underskuddet til under 6 % af BNP i 2010 og træffer rettidige foranstaltninger til at definere en udgiftsdrevet konsolideringsstrategi. Til det formål bør de cypriotiske myndigheder sikre en gennemsnitlig årlig finanspolitisk indsats på 1¾ % af BNP i perioden 2010-2012, præcisere de foranstaltninger, der er nødvendige for at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud senest i 2012, hvis konjunkturbetingelserne tillader det, og fremskynde nedbringelsen af underskuddet, hvis de økonomiske eller budgetmæssige vilkår bliver mere gunstige end forventet på nuværende tidspunkt. I stabilitetsprogrammet, som blev forelagt for Kommissionen og Rådet den 1. april 2010, forpligtede Cypern sig til at nedbringe underskuddet til 4,5 % af BNP i 2011 og 3,4 % af BNP i 2012. Den yderligere indsats, der kræves af Cypern i henhold til denne henstilling i forhold til de cypriotiske myndigheders oprindelige plan, anses derfor for at være gennemførlig og nødvendig. Budgetkonsolideringen bør også bidrage til igen at få den offentlige bruttogældskvote til at falde i retning af referenceværdien i et tilfredsstillende tempo ved at genskabe et passende primært overskud.
            (10) Cyperns budgetramme er for nylig blevet styrket med vedtagelsen af systemet for finansiel forvaltning og regnskabsføring (FIMAS). Fra 2006 har Cypern også foretaget en gradvis indførelse af en treårig mellemfristet budgetramme (MTBF), og fra 2007 har landet indført en program- og resultatbaseret budgetlægning (PPB). Den nye ramme er imidlertid stadig ved at blive indfaset og forventes først at være helt på plads i 2012. Derfor vil dens virkning først blive effektiv på mellemlang sigt. Det vil være af afgørende betydning, at den nye ramme gennemføres rettidigt, hvis der skal opnås en vellykket og varig konsolidering af de offentlige finanser. Den eksisterende praksis med at vedtage tillægsbudgetter i løbet af året har medført en stigning i de løbende udgifter ud over den ønskede omfordeling af midler. Når først den nye budgetramme er fuldt gennemført, forventes den at kunne bringe denne praksis til ophør og resultere i en mere effektiv budgetprocedure og bidrage til at begrænse de enkelte ministeriers udgifter i henhold til de fastsatte lofter. Den nye budgetprocedure vil samtidig udgøre et sundt grundlag for omfordeling af udgifter til fordel for vækstfremmende aktiviteter.
            (11) De langsigtede budgetmæssige konsekvenser af befolkningens aldring ligger betydeligt over EU-gennemsnittet, hovedsagelig som følge af en forholdsvis stor stigning i pensionsudgifterne opgjort som andel af BNP i de kommende årtier, hvilket delvis skyldes, at pensionssystemet stadig befinder sig i en modningsfase. En pensionsreform, som blev indført i april 2009, vil medføre en let mindskelse af stigningen i pensionsudgifterne og især en forhøjelse af socialsikringsbidragene. Reformen vil forbedre den langsigtede balance i pensionssystemet og mindske risiciene for holdbarheden, men har dog ingen indvirkning på den generelle vurdering. Budgetstillingen i 2009 forstærker de budgetmæssige virkninger af befolkningens aldring for holdbarhedsgabet. Hvis den primære saldo forbedres på mellemlang sigt, og der gennemføres yderligere foranstaltninger med sigte på at begrænse den betydelige stigning i de aldersrelaterede udgifter, navnlig pensions- og sundhedsudgifterne, vil det bidrage til at reducere risiciene for de offentlige finansers holdbarhed, som i Kommissionens holdbarhedsrapport fra 2009 I Rådets konklusioner af 10. november 2009 om de offentlige finansers holdbarhed "opfordrer Rådet medlemsstaterne til i deres kommende stabilitets- og konvergensprogrammer at rette opmærksomheden mod strategier, som fokuserer på holdbarhed" og desuden "henstiller Rådet til Kommissionen, at den sammen med Udvalget for Økonomisk Politik og Det Økonomiske og Finansielle Udvalg videreudvikler metoderne til vurdering af de offentlige finansers langsigtede holdbarhed i god tid inden næste holdbarhedsrapport", der er planlagt til 2012.  blev vurderet som alvorlige.[2]
            I Rådets konklusioner af 10. november 2009 om de offentlige finansers holdbarhed "opfordrer Rådet medlemsstaterne til i deres kommende stabilitets- og konvergensprogrammer at rette opmærksomheden mod strategier, som fokuserer på holdbarhed" og desuden "henstiller Rådet til Kommissionen, at den sammen med Udvalget for Økonomisk Politik og Det Økonomiske og Finansielle Udvalg videreudvikler metoderne til vurdering af de offentlige finansers langsigtede holdbarhed i god tid inden næste holdbarhedsrapport", der er planlagt til 2012.
            (12) I henhold til de oplysninger, som de cypriotiske myndigheder indberettede i april 2010, lå den offentlige bruttogæld på 56,2 % af BNP i 2009. Denne stigning skyldtes hovedsagelig den betydelige forværring af den primære saldo og de gældsforøgende sneboldeffekter som følge af et faldende nominelt BNP. Stock-flow-tilpasninger ydede desuden et negativt bidrag til gældsniveauet svarende til ca. 1 procentpoint af BNP som følge af akkumulering af offentlige aktiver i slutningen af året for at opfylde forfaldne gældsforpligtelser i begyndelsen af januar 2010 samt forskelle mellem likvidbeholdning og periodeafgrænsningsposter. For 2010 indberettede Cypern en forventet gæld på 62 % af BNP, hvilket ligger over traktatens referenceværdi på 60 % af BNP (i stabilitetsprogrammet fra april 2010 forventes et lidt lavere tal (61 %) og en yderligere stigning til 63,2 % af BNP i 2011). I betragtning af risiciene for en forværring af det makroøkonomiske scenario og budgetmålene vil gældskvoten kunne udvikle sig mindre gunstigt end forventet. I henhold til Kommissionens prognose fra foråret 2010 forventes gælden at stige yderligere til 62,3 % af BNP i 2010 og 67,6 % i 2011 på baggrund af en forværret primær saldo.
            (13) Et forbedret tilsyn i medfør af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud vil forudsætte en jævnlig og rettidig overvågning af fremskridt med hensyn til gennemførelsen af den finanspolitiske konsolideringsstrategi. I denne forbindelse kunne det være nyttigt at afsætte et særskilt kapitel til dette spørgsmål i de kommende opdateringer af Cyperns stabilitetsprogram .
            (14) Efter Rådets opfattelse bør budgetkonsolideringsforanstaltninger generelt sikre en vedvarende forbedring af den offentlige saldo, og de bør samtidig tilrettelægges sådan, at kvaliteten i de offentlige finanser forbedres, og økonomiens vækstpotentiale styrkes -
            VEDTAGET DENNE HENSTILLING:
            1) I erkendelse af at Cyperns budgetstilling i 2010 er resultatet af dels foranstaltninger svarende til 1½ % af BNP i 2009, som udgør en passende respons på nedgangen og er i overensstemmelse med den europæiske økonomiske genopretningsplan, dels de automatiske stabilisatorers frie spil, bør de cypriotiske myndigheder bringe den nuværende situation med et uforholdsmæssigt stort underskud til ophør senest i 2012.
            2) De cypriotiske myndigheder bør bringe det offentlige underskud ned under 3 % af BNP på en troværdig og holdbar måde ved at træffe foranstaltninger på mellemlang sigt. Med henblik herpå bør de cypriotiske myndigheder specielt:
            a) træffe de nødvendige foranstaltninger til at nedbringe underskuddet i 2010 til under 6 % af BNP og fastlægge en udgiftsdrevet konsolideringsstrategi med det formål at bringe underskuddet ned under referenceværdien senest i 2012
            b) med henblik herpå tilstræbe en gennemsnitlig årlig finanspolitisk indsats på mindst 1¾ % af BNP i perioden 2010-2012, hvilket også burde bidrage til igen at få den offentlige bruttogældskvote til at falde i retning af referenceværdien i et tilfredsstillende tempo ved at genskabe et passende primært overskud
            c) præcisere og strengt gennemføre de foranstaltninger, der er nødvendige for at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud senest i 2012, hvis konjunkturerne tillader det, og fremskynde nedbringelsen af underskuddet, hvis de økonomiske eller budgetmæssige vilkår viser sig at blive bedre end forventet på nuværende tidspunkt.
            3) For at begrænse de risici, der knytter sig til tilpasningen, bør Cypern styrke den mellemfristede budgetrammes bindende karakter og forbedre overvågningen af gennemførelsen igennem hele året.
            4) De cypriotiske myndigheder bør forbedre de offentlige finansers langsigtede holdbarhed ved at gennemføre reformforanstaltninger til kontrol af udgifterne på pensions- og sundhedsområdet med det formål at begrænse den forventede stigning i de aldersrelaterede udgifter.
            5) De cypriotiske myndigheder bør ud over den finanspolitiske indsats desuden udnytte alle øvrige muligheder, herunder som følge af bedre økonomiske vilkår, for at fremskynde mindskelsen af bruttogældskvoten i retning af referenceværdien.
            6) Rådet fastsætter den [13. januar 2011] som frist for den cypriotiske regering til at tage virkningsfulde skridt og til at præcisere de foranstaltninger, der vil være nødvendige for at gøre fremskridt i retning af en korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud. Ved vurderingen af de virkningsfulde skridt vil der blive taget hensyn til den økonomiske udvikling sammenlignet med de økonomiske udsigter i Kommissionens prognose fra foråret 2010.
            De cypriotiske myndigheder bør redegøre for de fremskridt, de gør med gennemførelsen af disse henstillinger, i et særskilt kapitel i de kommende opdateringer af stabilitetsprogrammet indtil afslutningen af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud.
            Rådet fremhæver endvidere vigtigheden af at opfylde den mellemfristede målsætning og sikre en hensigtsmæssig forvaltning af finanspolitikken i økonomiske nedgangstider. Rådet opfordrer derfor de cypriotiske myndigheder til at sikre, at budgetkonsolideringen i retning af det mellemfristede mål for budgetstillingen, dvs. et afbalanceret budget i strukturelle termer, fastholdes efter korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud. Overholdelsen af budgetmålene og den strenge begrænsning af udgifterne på mellemlang sigt kan som planlagt forbedres gennem en fuldstændig gennemførelse af en effektiv flerårig budgetramme.
            Denne henstilling er rettet til Republikken Cypern.
            Udfærdiget i Bruxelles, den
            På Rådets vegne
            Formand
            [1] EFT L 209 af 2.8.1997, s. 6.
            [2] I Rådets konklusioner af 10. november 2009 om de offentlige finansers holdbarhed "opfordrer Rådet medlemsstaterne til i deres kommende stabilitets- og konvergensprogrammer at rette opmærksomheden mod strategier, som fokuserer på holdbarhed" og desuden "henstiller Rådet til Kommissionen, at den sammen med Udvalget for Økonomisk Politik og Det Økonomiske og Finansielle Udvalg videreudvikler metoderne til vurdering af de offentlige finansers langsigtede holdbarhed i god tid inden næste holdbarhedsrapport", der er planlagt til 2012.
         BG
            (...PICT...)|ЕВРОПЕЙСКА КОМИСИЯ|
            Брюксел, 15.6.2010
            SEC(2010)   741 окончателен

            Препоръка за
            ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА

            с оглед на прекратяването на съществуващия прекомерен държавен дефицит в Кипър
            Препоръка за
            ПРЕПОРЪКА НА СЪВЕТА

            с оглед на прекратяването на съществуващия прекомерен държавен дефицит в Кипър
            СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
            като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 126, параграф 7 от него,
            като взе предвид препоръката на Европейската комисия,
            като има предвид, че:
            (1) Съгласно член 126 от Договора държавите-членки трябва да избягват прекомерния държавен дефицит.
            (2) Пактът за стабилност и растеж се основава на целта за осигуряване на стабилни публични финанси като средство за укрепване на предпоставките за ценова стабилност и висок и устойчив растеж, водещ до създаване на трудова заетост.
            (3) Реформата на Пакта за стабилност и растеж от 2005 г. имаше за цел да се увеличи ефективността му и да се заздрави икономическа му основа, както и да се запази устойчивостта на публичните финанси в дългосрочен план. По-специално, тя имаше за цел да гарантира, че икономическите и бюджетните условия се вземат предвид изцяло на всеки етап от ППД. По този начин Пактът за стабилност и растеж осигурява рамката на държавните политики за бързо възстановяване на стабилното състояние на бюджета, като в същото време се отчита икономическата ситуация.
            (4) На [13 юли 2010 г.] Съветът реши съгласно член 126, параграф 6 от Договора, че в Кипър е налице прекомерен дефицит.
            (5) Съгласно член 126, параграф 7 от Договора и член 3 от Регламент (ЕО) № 1467/97 на Съвета за определяне и изясняване на прилагането на процедурата при прекомерен дефицит OВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 6.  , който е част от Пакта за стабилност и растеж, Съветът следва да отправи препоръки до съответната държава-членка с цел прекратяване на съществуващия прекомерен дефицит в рамките на определен срок. В препоръката следва да се определи краен срок от най-много шест месеца за предприемане на ефективни действия от страна на съответната държава-членка за коригиране на прекомерния дефицит, както и краен срок за прекратяването на прекомерния дефицит, който следва да приключи в годината след неговото установяване, освен при наличието на особени обстоятелства. Когато се взема решение дали са налице особени обстоятелства, следва да бъдат взети под внимание „значимите фактори“, посочени в член 2, параграф 3 от Регламент (EО) № 1467/97. Освен това Съветът следва да изисква в препоръката за коригирането на прекомерния дефицит постигането на минимално годишно подобрение на структурното салдо (т.е. салдото, коригирано спрямо фазата на икономическия цикъл, без еднократните и другите временни мерки) от поне 0,5 % от БВП.[1]
            OВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 6.
            (6) По отношение на Кипър се смята, че са налице особени обстоятелства, които са от значение за по-голямата гъвкавост в прилагането на ППД, въведена с реформата на Пакта за стабилност и растеж от 2005 г. През 2009 г. за първи път от 35 години насам бе отчетено свиване на икономическата активност. Рецесията отразяваше значителен спад на вътрешното търсене и неблагоприятна външна среда.   По-специално, частното потребление намаля под въздействието на влошаващите се перспективи на пазара на труда, липсата на доверие, както и на високата задлъжнялост на домакинствата при по-ограничени условия на кредитиране.   В същото време инвестициите също силно намаляха в условията на спад на външното търсене на пазара на жилища, ниско натоварване на производствените мощности и преструктуриране на балансите на дружествата.   Освен това износът на стоки и услуги, особено в сферата на туризма, отбеляза силен спад вследствие на финансовата криза и на глобалното забавяне на икономическия растеж, и по-специално на далеч по-слабите перспективи за растеж на основните търговски партньори (Обединеното кралство, еврозоната и Русия). Дефицитът през 2009 г. се дължи както на забавянето на икономическия растеж, така и на мерките за стимулиране на икономиката, предприети от кипърските власти в съответствие с ЕПИВ. Наличието на особени обстоятелства дава основание на Съвета да позволи коригирането на прекомерния дефицит да бъде извършено в средносрочен план.
            (7) В годините на благоприятна икономическа конюнктура преди началото на кризата и в условията на силен растеж на цените и стабилни приходи от данъци Кипър успя да натрупа бюджетни излишъци и да намали съотношението на брутния дълг спрямо БВП на 48,4 % през 2008 г. (в сравнение със 70,2 % през 2004 г.). През 2009 г. обаче икономическата криза оказа силно въздействие върху публичните финанси. В резултат на това бюджетното салдо прерасна от излишък в размер на 0,9 % от БВП през 2008 г. в дефицит в размер на 6,1 % от БВП през 2009 г. Принос за това имаха и редица дискреционни мерки, предприети в отговор на забавянето на икономическия растеж (в съответствие с ЕПИВ), както и много по-ниските данъчни постъпления вследствие на забавения растеж на БВП. Съгласно представената от Министерството на финансите нотификация за ППД от март 2010 г. дефицитът се очаква да нарасне още повече, достигайки 6,2 % от БВП през 2010 г. Според прогнозата на службите на Комисията от пролетта на 2010 г. обаче бюджетният дефицит ще достигне около 7 % от БВП през 2010 г. В тези прогнози не са включени евентуални обсъждани в момента извънбюджетни мерки, чиито условия и график на изпълнение са все още несигурни или неизвестни.
            (8) Предвид на особените обстоятелства и рамката на ЕПИВ се препоръчва средногодишна фискална корекция. Последната се оценява въз основа на всички съществени фактори за постигането на целите на фискалната политика, като се започне от нивото на дефицита на консолидирания държавен бюджет и на брутния дълг и се отчетат и други показатели като състоянието на текущата сметка, нивото на условните задължения във финансовия сектор, лихвените плащания, рисковите премии и очакваната промяна в средносрочните разходи, свързани със застаряването. Дефицитът за 2011 г., посочен в прогнозата на службите на Комисията от пролетта на 2010 г., се приема като отправна точка при изчисляването на средногодишната фискална корекция. Съвкупната фискална корекция, необходима за постигането на целта за номинален дефицит от 3 % до края на срока, се изчислява след това при допускането, че разликата между фактическия и потенциалния БВП ще бъде постепенно преодоляна до 2015 г.
            (9) На този фон е целесъобразно да се очаква прекратяване на прекомерния дефицит в средносрочен план, като крайният срок за прекратяването е 2012 г. По-специално, с оглед на високите външни и вътрешни неравновесия, за постигането на надеждна и устойчива корекция кипърските власти ще трябва да подсилят фискалната стратегия през 2010 г. с мерки за контрол на текущите разходи, да сведат дефицита под 6 % от БВП през 2010 г. и да предприемат своевременни действия за определяне на ориентирана към разходите стратегия за консолидация. За тази цел кипърските власти следва да осигурят средногодишно фискално подобрение в размер на 1¾ % от БВП през периода 2010—2012 г;   да конкретизират мерките, необходими за коригирането на прекомерния дефицит до 2012 г., ако цикличните условия позволяват това, и да ускорят намалението на дефицита, ако икономическите или бюджетните условия се окажат по-благоприятни, отколкото се очаква в момента. В своята програма за стабилност, представена на Комисията и на Съвета на 1 април 2010 г., Кипър пое ангажимент да намали дефицита до 4,5 % от БВП през 2011 г. и до 3,4 % от БВП през 2012 г. Следователно допълнителната корекция спрямо първоначалния план на кипърските власти, която се изисква от Кипър в настоящата препоръка, се смята за постижима и необходима.   Бюджетната консолидация ще допринесе и за това съотношението на брутния държавен дълг да следва низходяща тенденция към постигане на референтната стойност със задоволителни темпове чрез възстановяване на подходящо равнище на първичен излишък.
            (10) В близкото минало бюджетната рамка на Кипър бе подобрена чрез приемането на Счетоводната система за финансово управление (FIMAS). През 2006 г. Кипър започна с постепенното установяване на 3-годишна средносрочна бюджетна рамка (MTBF), а през 2007 г. въведе програмно бюджетиране и бюджетиране въз основа на резултатите (PPB). Новата рамка обаче е все още в процес на поетапно въвеждане, като нейното окончателно въвеждане е предвидено да приключи чак през 2012 г. Следователно едва в средносрочен план могат да се очакват резултати от нейното въздействие. Навременното прилагане на новата рамка би било решаващо за успешната и устойчива консолидация на публичните финанси. Досегашната практика на приемане на допълнителни бюджети през годината предполагаше нарастване на текущите разходи и надхвърляне на планираните разпределени средства. След пълното въвеждане на бюджетната рамка се очаква тази практика да бъде преустановена, което трябва да доведе до по-ефективна и ефикасна бюджетна процедура, допринасяща за ограничаване на разходите от министерството съгласно установените тавани. Същевременно новата бюджетна процедура би създала стабилна основа за преразпределяне на разходите в полза на дейности, които стимулират растежа.
            (11) Дългосрочното въздействие на застаряването на населението върху бюджета е значително над средното ниво за ЕС, най-вече поради относително високото нарастване на разходите за пенсии като дял от БВП през следващите десетилетия, което се дължи отчасти на факта, че пенсионната схема все още не е достигнала фазата на зрялост. Въведената през април 2009 г. пенсионна реформа леко ще намали нарастването на разходите за пенсии и, което е по-важно, ще увеличи ставките на социалноосигурителните вноски. Реформата следва да подобри дългосрочния баланс на пенсионната система и да намали рисковете за устойчивостта, без да въздейства обаче върху цялостната оценка. Състоянието на бюджета през 2009 г. отразява допълнителното бюджетно въздействие на застаряването на населението върху устойчивостта на публичните финанси. Подобряването на първичното салдо в средносрочен план и прилагането на допълнителни мерки за овладяване на значителното нарастване на разходите, свързани със застаряването на населението — особено за пенсии и здравеопазване, биха допринесли за намаляване на рисковете пред устойчивостта на публичните финанси, които бяха оценени като високи в Доклада за устойчивостта от 2009 г. на Комисията В заключението на Съвета от 10 ноември 2009 г. относно устойчивостта на публичните финанси „Съветът призовава държавите-членки да съсредоточат вниманието си върху насочени към устойчивост стратегии в предстоящите си програми за стабилност и конвергентни програми“ и по-нататък „приканва Комисията да продължи, заедно с Комитета за икономическа политика и Икономическия и финансов комитет, разработването на методики за оценка на дългосрочната устойчивост на публичните финанси навреме за следващия доклад за устойчивостта“, който е предвиден за 2012 г. .[2]
            В заключението на Съвета от 10 ноември 2009 г. относно устойчивостта на публичните финанси „Съветът призовава държавите-членки да съсредоточат вниманието си върху насочени към устойчивост стратегии в предстоящите си програми за стабилност и конвергентни програми“ и по-нататък „приканва Комисията да продължи, заедно с Комитета за икономическа политика и Икономическия и финансов комитет, разработването на методики за оценка на дългосрочната устойчивост на публичните финанси навреме за следващия доклад за устойчивостта“, който е предвиден за 2012 г.
            (12) Според предоставените през април 2010 г. данни от кипърските власти консолидираният брутен държавен дълг е бил в размер на 56,2 % от БВП през 2009 г. Това нарастване се обяснява най-вече със значителното влошаване на първичното салдо и с увеличаващия дълга лавинообразен ефект на фона на намаляващия номинален БВП.   Разликата между изменението на държавния дълг и бюджетното салдо също допринесе за увеличение на дълга с около 1 процентен пункт от БВП вследствие на акумулиране на държавни активи в края на годината, предназначени за погасяване на задълженията по дългове с ранен падеж през януари 2010 г., както и на разлики при отчитането на касова основа и на начислена основа. За 2010 г. Кипър обяви планиран дълг в размер на 62 % от БВП, надвишавайки по този начин заложената в Договора референтна стойност от 60 % от БВП (в програмата за стабилност от април 2010 г. е предвидена малко по-ниска стойност (61 %), като през 2011 г. се очаква дългът да нарасне до 63,2 % от БВП). Като се имат предвид неблагоприятните рискове за макроикономическия сценарий и бюджетните цели, изменението на съотношението на дълга може да се окаже по-неблагоприятно от предвиденото. Според прогнозата на службите на Комисията от пролетта на 2010 г. дългът ще нарасне до 62,3 % от БВП през 2010 г. и до 67,6 % през 2011 г. на фона на влошеното първично салдо.
            (13) Засиленият надзор съгласно ППД изисква редовно и своевременно наблюдение на напредъка при изпълнението на стратегията за фискална консолидация. В този контекст в предстоящите актуализации на програмата за стабилност на Кипър би било полезно да бъде включена отделна глава, посветена на този въпрос.
            (14) Като цяло Съветът е на мнение, че мерките за бюджетна консолидация, насочени към подобрение на качеството на публичните финанси и засилване на потенциала за икономически растеж, следва да гарантират трайно подобрение на консолидираното бюджетно салдо.
            ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ПРЕПОРЪКА:
            (1) Осъзнавайки че състоянието на бюджета на Кипър през 2009 г. се дължи на мерки в размер на около 1½ % от БВП през 2009 г., които представляват адекватен отговор на икономическия спад и които са в съответствие с Европейския план за икономическо възстановяване, както и на свободното действие на автоматичните стабилизатори, кипърските власти следва да прекратят съществуващия прекомерен дефицит възможно най-скоро, но не по-късно от 2012 г.
            (2) Кипърските власти следва да сведат по надежден и устойчив начин дефицита на консолидирания държавен бюджет под 3 % от БВП, като предприемат мерки в средносрочен план. Конкретно за тази цел кипърските власти следва да:
            а) предприемат необходимите мерки за намаляване на дефицита за 2010 г. под 6 % от БВП и да изготвят ориентирана към разходите стратегия за консолидация, за да сведат дефицита под референтната стойност до 2012 г.;
            б) осигурят за тази цел средногодишно фискално подобрение от поне 1¾ % от БВП през периода 2010—2012 г., което също ще допринесе за това съотношението на брутния държавен дълг да следва низходяща тенденция към постигане на референтната стойност със задоволителни темпове чрез възстановяване на подходящото равнище на първичен излишък;
            в) конкретизират и приложат стриктно мерките, необходими за коригирането на прекомерния дефицит до 2012 г., ако цикличните условия позволяват това, и да ускорят намалението на дефицита, ако икономическите или бюджетните условия се окажат по-благоприятни, отколкото се очаква в момента.
            (3) С оглед ограничаване на рисковете за корекцията Кипър следва да засили обвързващия характер на средносрочната бюджетна рамка, както и да следи по-стриктно за съблюдаването на бюджетните цели през цялата година.
            (4) Освен това Кипър следва да подобри дългосрочната устойчивост на публичните финанси чрез прилагането на мерки за реформи с цел контрол върху разходите за пенсии и здравеопазване, за да ограничи предвижданото увеличение на разходите, свързани със застаряването на населението.
            (5) Също така кипърските власти следва да използват всяка възможност в допълнение към фискалната консолидация, включително да се възползват от евентуални по-добри икономически условия, за да ускорят намалението на съотношението на брутния дълг в посока към референтната стойност.
            (6) Като краен срок, в рамките на който Кипър трябва да предприеме ефективни действия и да конкретизира мерките за постигане на напредък в коригирането на прекомерния дефицит, Съветът определи [13 януари 2011 г.]. Оценката на ефективното действие ще отчете икономическите промени по отношение на икономическите перспективи, представени в прогнозата на службите на Комисията от пролетта на 2010 г.
            Кипърските власти следва да докладват за постигнатия напредък по прилагането на тези препоръки в отделна глава, включена в предстоящите актуализации на програмите за стабилност, до отмяната на процедурата при прекомерен дефицит.
            В допълнение Съветът подчертава значението на постигането на средносрочната цел (СБЦ) за подходящо бюджетно управление в условията на забавен икономически растеж. Поради това той приканва кипърските власти да гарантират поддържането на бюджетна консолидация и след коригирането на прекомерния дефицит, която да бъде насочена към постигането на средносрочната бюджетна цел — балансиран бюджет в структурно изражение. Придържането към бюджетните цели и стриктното ограничаване на разходите в средносрочен план могат да бъдат подобрени след окончателното въвеждане на предвидената ефективна многогодишна бюджетна рамка.
            Адресат на настоящата препоръка е Република Кипър.
            Съставено в Брюксел на    година.
            За Съвета
            Председател
            [1] OВ L 209, 2.8.1997 г., стр. 6.
            [2] В заключението на Съвета от 10 ноември 2009 г. относно устойчивостта на публичните финанси „Съветът призовава държавите-членки да съсредоточат вниманието си върху насочени към устойчивост стратегии в предстоящите си програми за стабилност и конвергентни програми“ и по-нататък „приканва Комисията да продължи, заедно с Комитета за икономическа политика и Икономическия и финансов комитет, разработването на методики за оценка на дългосрочната устойчивост на публичните финанси навреме за следващия доклад за устойчивостта“, който е предвиден за 2012 г.
         PL
            (...PICT...)|KOMISJA EUROPEJSKA|
            Bruksela, dnia 15.6.2010
            SEK(2010) 741 wersja ostateczna

            Zalecenie
            ZALECENIE RADY

            mające na celu likwidację nadmiernego deficytu budżetowego na Cyprze
            Zalecenie
            ZALECENIE RADY

            mające na celu likwidację nadmiernego deficytu budżetowego na Cyprze
            RADA UNII EUROPEJSKIEJ,
            uwzględniając Traktat o funkcjonowaniu Unii Europejskiej, w szczególności jego art. 126 ust. 7,
            uwzględniając zalecenie Komisji Europejskiej,
            a także mając na uwadze, co następuje:
            (1) Zgodnie z art. 126 Traktatu państwa członkowskie unikają nadmiernego deficytu budżetowego.
            (2) Pakt stabilności i wzrostu opiera się na dążeniu do zapewnienia solidnych finansów państwa jako środka służącego umocnieniu warunków stabilności cen oraz silnego, trwałego wzrostu, sprzyjającego tworzeniu nowych miejsc pracy.
            (3) Przeprowadzona w 2005 r. reforma paktu stabilności i wzrostu miała na celu wzmocnienie jego skuteczności i podstaw gospodarczych oraz ochronę stabilności finansów publicznych w perspektywie długoterminowej. W szczególności jej celem było, by na wszystkich etapach procedury nadmiernego deficytu w pełni uwzględniono kontekst gospodarczy i budżetowy. W związku z powyższym pakt stabilności i wzrostu zawiera ramy wspierające realizację polityki rządu mającej na celu szybkie przywrócenie dobrego stanu finansów publicznych z uwzględnieniem sytuacji gospodarczej.
            (4) W dniu [13 lipca 2010 r.] zgodnie z art. 126 ust. 6 Traktatu Rada uznała, że na Cyprze istnieje nadmierny deficyt budżetowy.
            (5) Zgodnie z art. 126 ust. 7 Traktatu oraz art. 3 rozporządzenia Rady (WE) nr 1467/97 w sprawie przyspieszenia i wyjaśnienia procedury nadmiernego deficytu Dz.U. L 209 z 2.8.1997, s. 6.   (będącego częścią paktu stabilności i wzrostu) Rada zobowiązana jest również skierować do danego państwa członkowskiego zalecenia, mające na celu likwidację nadmiernego deficytu w oznaczonym terminie. W zaleceniu określa się termin nie dłuższy niż sześć miesięcy na podjęcie przez dane państwo członkowskie skutecznych działań zmierzających do skorygowania nadmiernego deficytu oraz termin skorygowania tego deficytu, co powinno nastąpić w następnym roku po jego stwierdzeniu, chyba że zaistnieją szczególne okoliczności. Przy podejmowaniu decyzji o wystąpieniu szczególnych okoliczności należy uwzględnić „istotne czynniki”, o których mowa w art. 2 ust. 3 rozporządzenia (WE) nr 1467/97. W zaleceniu Rada wzywa również państwo członkowskie do realizacji corocznej minimalnej poprawy salda strukturalnego – tj. salda w ujęciu uwzględniającym zmiany cykliczne, po skorygowaniu o działania jednorazowe i inne działania tymczasowe – o co najmniej 0,5 % PKB, rozumiane jako punkt odniesienia.[1]
            Dz.U. L 209 z 2.8.1997, s. 6.
            (6) W przypadku Cypru uznano, że istnieją szczególne okoliczności mające znaczenie dla zasady większej elastyczności w stosowaniu procedury nadmiernego deficytu, wprowadzonej w ramach reformy paktu stabilności i wzrostu w 2005 r. W 2009 r. po raz pierwszy od 35 lat odnotowano spadek aktywności gospodarczej. Recesja jest wynikiem załamania popytu krajowego oraz niekorzystnej koniunktury międzynarodowej.   W szczególności wysokie zadłużenie gospodarstw domowych w połączeniu z zaostrzonymi warunkami udzielania kredytów, pogarszające się perspektywy na rynku pracy oraz wzrost niepewności na rynku doprowadziły do spadku spożycia prywatnego.   Równocześnie odnotowano silną korektę inwestycji przy spadku popytu zagranicznego na nieruchomości, niskim wykorzystaniu mocy produkcyjnych i restrukturyzacji bilansów przedsiębiorstw.   Ponadto eksport towarów i usług, w szczególności w turystyce, gwałtownie zmalał w następstwie kryzysu finansowego i ogólnoświatowej recesji, a zwłaszcza znacznego pogorszenia perspektyw wzrostu głównych partnerów handlowych (Zjednoczone Królestwo, strefa euro, Rosja). Deficyt w 2009 r. jest następstwem zarówno pogorszenia koniunktury gospodarczej, jak i przyjęcia przez władze Cypru budżetowych środków stymulacyjnych zgodnie z Europejskim planem naprawy gospodarczej. Istnienie szczególnych okoliczności upoważnia Radę do udzielenia pozwolenia na korektę nadmiernego deficytu w perspektywie średnioterminowej.
            (7) W latach poprzedzających kryzys oraz w okresie dobrej koniunktury gospodarczej, której towarzyszyły hossa na rynku aktywów oraz wysoka dynamika dochodów podatkowych, Cypr gromadził nadwyżki budżetowe oraz zmniejszał wskaźnik zadłużenia brutto do poziomu 48,4 % PKB w 2008 r. (wobec poziomu 70,2 % w 2004 r.). Jednak w roku 2009 kryzys gospodarczy wywarł znaczny wpływ na finanse publiczne. W rezultacie zanotowana w 2008 r. nadwyżka budżetowa w wysokości 0,9 % PKB zmieniła się gwałtownie w 2009 r. w deficyt wynoszący 6,1 % PKB. Było to również wynikiem podjęcia środków uznaniowych stanowiących odpowiedź na pogorszenie koniunktury (zgodnych z Europejskim planem naprawy gospodarczej) oraz relatywnie istotnej zmiany struktury składników wzrostu polegającej na zmniejszeniu udziału składnika podatkowego w PKB. Zgodnie z danymi przekazanymi w ramach procedury nadmiernego deficytu przez Ministerstwo Finansów w marcu 2010 r. przewiduje się, że w 2010 r. deficyt wzrośnie do poziomu 6,2 % PKB. Z prognozy służb Komisji przedstawionej wiosną 2010 r. wynika jednak, że w 2010 r. deficyt budżetowy osiągnie około 7 % PKB. Będące nadal przedmiotem dyskusji potencjalne środki pozabudżetowe, co do których brak jest informacji o zasadach i terminie wdrożenia bądź informacje te są niepewne, nie zostały uwzględnione.
            (8) Biorąc pod uwagę szczególne okoliczności i ramy Europejskiego planu naprawy gospodarczej, zaleca się średni roczny wysiłek fiskalny. Powinien on uwzględniać wszystkie czynniki istotne dla osiągnięcia celów polityki budżetowej, poczynając od poziomu deficytu sektora władz publicznych oraz długu brutto tego sektora, jak również uwzględniać inne wskaźniki, takie jak sytuacja na rachunku obrotów bieżących, poziom zobowiązań warunkowych sektora finansowego, płatności z tytułu odsetek, premie za ryzyko i oczekiwane zmiany wydatków związanych ze starzeniem się społeczeństwa w średnim okresie. Aby obliczyć średni roczny wysiłek fiskalny, za wartość wyjściową przyjęto założony w prognozie służb Komisji z wiosny 2010 r. deficyt w roku 2011. Następnie liczony jest całkowity wysiłek fiskalny konieczny do osiągnięcia docelowego poziomu deficytu nominalnego wynoszącego 3 % przed upływem terminu skorygowania nadmiernego deficytu, przy założeniu, że luka produktowa zostanie stopniowo domknięta do 2015 r.
            (9) W tym kontekście należy rozważyć korektę nadmiernego deficytu w perspektywie średniookresowej z terminem korekty do 2012 r. W szczególności, ze względu na brak wewnętrznej i zewnętrznej równowagi gospodarczej, wiarygodna i zrównoważona ścieżka dostosowania wymagałaby, aby cypryjskie władze wzmocniły strategię budżetową w 2010 r. za pomocą środków utrzymania bieżących wydatków pod kontrolą, zmniejszyły deficyt poniżej 6 % PKB w 2010 r. oraz podjęły w porę działania zmierzające do opracowania strategii konsolidacji opierającej się na ograniczeniu wydatków. W tym celu władze cypryjskie powinny zapewnić średnioroczny wysiłek fiskalny na poziomie 1¾ % PKB w latach 2010-2012;   określić środki konieczne do osiągnięcia korekty nadmiernego deficytu do 2012 r., o ile pozwolą na to warunki koniunkturalne, i przyspieszyć tempo zmniejszania deficytu, jeśli warunki gospodarcze lub budżetowe okażą się lepsze niż przewiduje się obecnie. W swoim programie stabilności przedstawionym Komisji i Radzie w dniu 1 kwietnia 2010 r. Cypr zobowiązał się do zmniejszenia deficytu do 4,5 % PKB w 2011 r. i 3,4 % PKB w roku 2012. Dlatego też w niniejszym zaleceniu uznaje się, że dodatkowy wysiłek ze strony Cypru, wykraczający poza starania przewidziane w początkowym planie władz cypryjskich, jest możliwy do zrealizowania i niezbędny.   Konsolidacja budżetowa powinna również przyczynić się do przywrócenia tendencji spadkowej wskaźnika zadłużenia publicznego brutto, zapewniającej zadowalające tempo zbliżania się do wartości referencyjnej, poprzez przywrócenie należytego poziomu nadwyżki pierwotnej.
            (10) W ostatnich latach funkcjonowanie ram budżetowych na Cyprze uległo poprawie dzięki przyjęciu Księgowego Systemu Zarządzania Finansami (FIMAS). Począwszy od roku 2006 Cypr uchwalił również stopniowe przyjmowanie średniookresowych trzyletnich ram budżetowych (MTBF), a od roku 2007 wprowadził budżetowanie zadaniowe (PPB). Tym niemniej nowe ramy budżetowe są nadal w fazie wprowadzania i przewiduje się, że będą w pełni funkcjonować dopiero w roku 2012. Dlatego też ich skutki będą mogły być odczuwalne dopiero w perspektywie średniookresowej. Wdrożenie nowych ram we właściwym terminie będzie miało zasadnicze znaczenie dla efektywnej i trwałej konsolidacji finansów publicznych. Dotychczasowa praktyka przyjmowania budżetów dodatkowych w trakcie roku prowadziła do wzrostu wydatków bieżących przewyższających zakładane przesunięcia środków. Oczekuje się, że nowe ramy budżetowania doprowadzą do zaprzestania stosowania tej praktyki, a także do zwiększenia skuteczności i efektywności procesu tworzenia budżetu, co przyczyni się do ograniczenia wydatków danego ministerstwa do ustalonych pułapów. Jednocześnie nowy proces tworzenia budżetu stworzyłby solidne podstawy do przesunięcia wydatków na działania pobudzające wzrost gospodarczy.
            (11) Długoterminowy wpływ starzenia się społeczeństwa na budżet jest znacznie powyżej średniej UE, co wynika głównie ze stosunkowo dużego wzrostu wydatków na emerytury w relacji do PKB w nadchodzących dekadach, częściowo z uwagi na fakt, że wypłacanych będzie coraz więcej emerytur. Rozpoczęta w kwietniu 2009 r. reforma emerytur powinna nieznacznie ograniczyć wzrost wydatków na świadczenia emerytalne i w większym stopniu zwiększyć składki na ubezpieczenie społeczne. Reforma powinna poprawić długoterminową równowagę systemu emerytalnego i zmniejszyć zagrożenia dla stabilności, chociaż bez wpływu na ocenę ogólną. Sytuacja budżetowa w 2009 r. potęguje budżetowy wpływ starzenia się społeczeństwa na zachwianie stabilności finansów publicznych. Do zmniejszenia zagrożeń dla stabilności finansów publicznych, które w sprawozdaniu Komisji z 2009 r. na temat długoterminowej stabilności finansów publicznych W konkluzjach z dnia 10 listopada 2009 r. w sprawie stabilności finansów publicznych „Rada apeluje do państw członkowskich o to, by w przygotowywanych programach stabilności i konwergencji skupiły swoją uwagę na strategiach ukierunkowanych na stabilność” oraz „wzywa Komisję, by wraz z Komitetem Polityki Gospodarczej i Komitetem Ekonomiczno-Finansowym kontynuowała opracowywanie metod służących ocenie długoterminowej stabilności finansów publicznych, tak aby były one gotowe na czas przed przygotowaniem kolejnego sprawozdania na temat stabilności”, które jest przewidziane na rok 2012.  oceniono jako wysokie, powinny przyczynić się: poprawa salda pierwotnego w perspektywie średniookresowej oraz wdrożenie dalszych środków mających na celu ograniczenie znacznego wzrostu wydatków związanych ze starzeniem się społeczeństwa, w szczególności wydatków na emerytury i opiekę zdrowotną.[2]
            W konkluzjach z dnia 10 listopada 2009 r. w sprawie stabilności finansów publicznych „Rada apeluje do państw członkowskich o to, by w przygotowywanych programach stabilności i konwergencji skupiły swoją uwagę na strategiach ukierunkowanych na stabilność” oraz „wzywa Komisję, by wraz z Komitetem Polityki Gospodarczej i Komitetem Ekonomiczno-Finansowym kontynuowała opracowywanie metod służących ocenie długoterminowej stabilności finansów publicznych, tak aby były one gotowe na czas przed przygotowaniem kolejnego sprawozdania na temat stabilności”, które jest przewidziane na rok 2012.
            (12) Zgodnie z danymi przekazanymi przez władze Cypru w kwietniu 2010 r. dług brutto sektora władz publicznych w 2009 r. wyniósł 56,2 % PKB. Wzrost ten był przede wszystkim rezultatem znacznego pogorszenia salda pierwotnego oraz zjawiska określonego jako „efekt kuli śnieżnej”, powodującego zwiększenie długu w kontekście spadku nominalnego PKB. Do zwiększenia długu o około jeden punkt procentowy PKB przyczyniła się również wartość rezydualna zmiany długu, co wynika z akumulacji aktywów publicznych pod koniec roku w celu wywiązania się ze zobowiązań związanych z zapadalnością długu przypadających na początek stycznia 2010 r., jak również z różnicy między rozliczeniami na podstawie metody kasowej i memoriałowej. W odniesieniu do roku 2010 Cypr zgłosił planowany dług na poziomie 62 % PKB, przekraczający tym samym określoną w Traktacie wartość referencyjną wynoszącą 60 % PKB (w programie stabilności z kwietnia 2010 r. przewiduje się nieco niższą wartość (61 %) oraz dalszy wzrost długu do poziomu 63,2 % PKB w 2011 r.). Wziąwszy pod uwagę zagrożenia ciążące na scenariuszu makroekonomicznym i celach budżetowych, zmiany wskaźnika zadłużenia mogą być mniej korzystne niż to się przewiduje. W prognozie służb Komisji z wiosny 2010 r. przewiduje się, że dług wzrośnie do 62,3 % PKB w 2010 r., a następnie do 67,6 % w roku 2011, ze względu na pogorszenie salda pierwotnego.
            (13) Wzmocniony nadzór w ramach procedury nadmiernego deficytu będzie wymagał regularnego i terminowego monitorowania postępów we wdrażaniu strategii konsolidacji budżetowej. W związku z tym w przyszłych aktualizacjach programu stabilności Cypru warto było by poświęcić tej kwestii oddzielny rozdział.
            (14) W opinii Rady środki konsolidacji budżetowej powinny zasadniczo zapewnić trwałą poprawę salda sektora władz publicznych, mając jednocześnie na celu podniesienie jakości finansów publicznych i wzmocnienie potencjału wzrostu gospodarki,
            PRZYJMUJE NINIEJSZE ZALECENIE:
            (1) Uwzględniając fakt, że sytuacja budżetowa na Cyprze w 2009 r. jest rezultatem wprowadzenia środków odpowiadających 1½ % PKB w 2009 r., które stanowią właściwą odpowiedź na pogorszenie koniunktury i są zgodne z Europejskim planem naprawy gospodarczej, jak również swobodnego działania automatycznych stabilizatorów, władze Cypru powinny zlikwidować obecny nadmierny deficyt tak szybko jak to tylko możliwe, a najpóźniej do 2012 r.
            (2) Władze Cypru powinny obniżyć deficyt sektora władz publicznych poniżej poziomu 3 % PKB w sposób wiarygodny i trwały, podejmując odpowiednie działania w perspektywie średniookresowej. W tym celu władze Cypru powinny w szczególności:
            (a) podjąć niezbędne środki mające na celu zmniejszenie deficytu w 2010 r. poniżej 6 % PKB oraz opracować strategię konsolidacji opierającą się na ograniczeniu wydatków, tak aby do roku 2012 zmniejszyć deficyt poniżej wartości referencyjnej;
            (b) w tym celu zapewnić średnioroczny wysiłek fiskalny na poziomie co najmniej 1¾ % PKB w latach 2010-2012, co powinno również przyczynić się do przywrócenia tendencji spadkowej wskaźnika zadłużenia publicznego brutto, zapewniającej zadowalające tempo zbliżania się do wartości referencyjnej, poprzez przywrócenie należytego poziomu nadwyżki pierwotnej;
            (c) określić i rygorystycznie wdrożyć środki konieczne do osiągnięcia korekty nadmiernego deficytu do 2012 r., o ile pozwolą na to warunki koniunkturalne, i przyspieszyć tempo zmniejszania deficytu, jeśli warunki gospodarcze lub budżetowe okażą się lepsze niż przewiduje się obecnie.
            (3) Aby ograniczyć zagrożenia dla korekty budżetowej, władze Cypru powinny wzmocnić wiążący charakter średniookresowych ram budżetowych, a także poprawić monitorowanie wykonania budżetu w ciągu roku.
            (4) Poprawić długoterminową stabilność finansów publicznych poprzez wdrożenie środków reformy mających na celu kontrolę wydatków na emerytury i system opieki zdrowotnej, aby ograniczyć przewidywany wzrost wydatków związanych ze starzeniem się społeczeństwa.
            (5) Oprócz wysiłku fiskalnego władze Cypru powinny także wykorzystać każdą inną możliwość, w tym wynikającą z poprawy warunków gospodarczych, aby przyspieszyć redukcję wskaźnika zadłużenia brutto w kierunku wartości referencyjnej.
            (6) Rada wyznacza termin do dnia [13 stycznia 2011 r.] na podjęcie przez rząd Cypru skutecznych działań w celu określenia środków, które będą niezbędne dla dokonania postępów w zakresie korekty nadmiernego deficytu. W ocenie skutecznych działań uwzględniony zostanie rozwój sytuacji gospodarczej, który zostanie porównany z perspektywami gospodarczymi zawartymi w prognozie służb Komisji z wiosny 2010 r.
            Władze Cypru powinny przedstawić sprawozdanie z postępów poczynionych we wdrażaniu niniejszych zaleceń w oddzielnym rozdziale przyszłych aktualizacji programów stabilności, do czasu uchylenia procedury nadmiernego deficytu.
            Ponadto Rada podkreśla znaczenie osiągnięcia średniookresowego celu budżetowego (MTO) dla właściwego zarządzania budżetem w sytuacji pogorszenia koniunktury gospodarczej. Rada wzywa zatem władze Cypru, aby po skorygowaniu nadmiernego deficytu zapewniły kontynuowanie konsolidacji budżetowej służącej realizacji średniookresowego celu budżetowego, jakim jest zrównoważenie budżetu w kategoriach strukturalnych. Przestrzeganie celów budżetowych oraz zdecydowane ograniczenie wydatków w perspektywie średniookresowej może ulec poprawie dzięki pełnemu wdrożeniu, zgodnie z planem, skutecznych i wieloletnich ram budżetowych.
            Niniejsze zalecenie skierowane jest do Republiki Cypryjskiej.
            Sporządzono w Brukseli,
            W imieniu Rady
            Przewodniczący
            [1] Dz.U. L 209 z 2.8.1997, s. 6.
            [2] W konkluzjach z dnia 10 listopada 2009 r. w sprawie stabilności finansów publicznych „Rada apeluje do państw członkowskich o to, by w przygotowywanych programach stabilności i konwergencji skupiły swoją uwagę na strategiach ukierunkowanych na stabilność” oraz „wzywa Komisję, by wraz z Komitetem Polityki Gospodarczej i Komitetem Ekonomiczno-Finansowym kontynuowała opracowywanie metod służących ocenie długoterminowej stabilności finansów publicznych, tak aby były one gotowe na czas przed przygotowaniem kolejnego sprawozdania na temat stabilności”, które jest przewidziane na rok 2012.
         LT
            (...PICT...)|EUROPOS KOMISIJA|
            Briuselis, 2010.6.15
            SEK(2010) 741 galutinis

            Rekomendacija
            TARYBOS REKOMENDACIJA

            siekiant ištaisyti perviršinio valdžios sektoriaus deficito padėtį Kipre
            Rekomendacija
            TARYBOS REKOMENDACIJA

            siekiant ištaisyti perviršinio valdžios sektoriaus deficito padėtį Kipre
            EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
            Atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 126 straipsnio 7 dalį,
            atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
            kadangi:
            (1) Pagal Sutarties 126 straipsnį valstybės narės turi vengti perviršinio valdžios sektoriaus deficito.
            (2) Stabilumo ir augimo pakto pagrindinis tikslas yra patikimi valstybės finansai – priemonė sudaryti geresnes sąlygas kainų stabilumui ir smarkiam tvariam augimui, leidžiančiam kurti naujas darbo vietas.
            (3) 2005 m. Stabilumo ir augimo pakto reforma siekiama sustiprinti jo veiksmingumą ir ekonominius pagrindus bei užtikrinti valstybės finansų ilgalaikį tvarumą. Ja buvo siekiama užtikrinti, kad visuose perviršinio deficito procedūros (PDP) etapuose būtų visų pirma atsižvelgta į ekonomikos ir biudžeto aplinkybes. Taip Stabilumo ir augimo pakte numatyta struktūra, kuria palaikoma vyriausybės politika, skirta greitai grįžti prie patikimos biudžeto būklės, atsižvelgiant į ekonominę padėtį.
            (4) [2010 m. liepos 13 d.] Taryba pagal Sutarties 126 straipsnio 6 dalį nusprendė, kad Kipre yra susidaręs perviršinis deficitas.
            (5) Pagal Sutarties 126 straipsnio 7 dalį ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1467/97 dėl perviršinio deficito procedūros įgyvendinimo paspartinimo ir paaiškinimo OL L 209, 1997 8 2, p. 6.   (kuris yra Stabilumo ir augimo pakto dalis) 3 straipsnį Taryba atitinkamai valstybei narei turi pateikti rekomendacijas kaip per nurodytą laikotarpį ištaisyti perviršinio deficito padėtį. Rekomendacijoje turi būti nustatytas ne ilgesnis kaip šešių mėnesių laikotarpis, per kurį atitinkama valstybė narė turi imtis veiksmingų priemonių perviršiniam deficitui ištaisyti, taip pat nustatomas terminas perviršiniam deficitui ištaisyti, o tai turėtų būti padaryta per metus nuo tokio deficito nustatymo, nebent atsirastų ypatingų aplinkybių. Sprendžiant, ar yra ypatingų aplinkybių, reikėtų atsižvelgti į Reglamento (EB) Nr. 1467/97 2 straipsnio 3 dalyje paaiškintus svarbius veiksnius. Be to, rekomendacijoje ištaisyti perviršinį deficitą Taryba turėtų reikalauti, kad struktūrinis balansas, t. y. pagal ciklą pakoreguotas balansas atmetus vienkartines ir kitas laikinąsias priemones, per metus pagerėtų mažiausiai 0,5 % BVP.[1]
            OL L 209, 1997 8 2, p. 6.
            (6) Atsižvelgiant į tai, kad dėl 2005 m. Stabilumo ir augimo pakto reformos galimas lankstesnis PDP taikymas, laikoma, kad Kipro atveju egzistuoja ypatingos aplinkybės. 2009 m. pirmą kartą per 35 metus ekonominė veikla susitraukė.  Ekonomikos nuosmukis rodė smarkų vidaus paklausos sumažėjimą ir nepalankią išorės aplinką .  Visų pirma dėl didelio namų ūkių įsiskolinimo ir griežtesnių skolinimo sąlygų, darbo rinkos perspektyvų blogėjimo ir neigiamo pasitikėjimo poveikio sumažėjo privatus vartojimas.   Tuo pat metu sumažėjus būsto paklausai iš užsienio, esant nedideliam pajėgumų panaudojimo lygiui ir vykstant įmonių balanso restruktūrizavimui, įvyko didelė korekcija investicijų srityje.   Be to, dėl finansų krizės ir pasaulio ekonominės veiklos sulėtėjimo, visų pirma, dėl daug prastesnių pagrindinių prekybos partnerių (Jungtinės Karalystės, euro zonos, Rusijos) augimo perspektyvų staiga sumažėjo prekių ir paslaugų, ypač turizmo, eksportas. 2009 m. deficitą lėmė tiek ekonomikos nuosmukis, tiek skatinamosios priemonės, kurių ėmėsi Kipro valdžios institucijos, laikydamosi EEAP. Susiklosčius ypatingoms aplinkybėms Taryba gali leisti perviršinį deficitą ištaisyti vidutinės trukmės laikotarpiu.
            (7) Prieš krizę, ekonomikos pakilimo laikotarpiu, dėl turto bumo ir didelių mokestinių pajamų Kiprui pavyko sukaupti biudžeto perteklių ir 2008 m. sumažinti savo bendrosios skolos santykį iki 48,4 % BVP (nuo 70,2 % 2004 m.). Tačiau 2009 m. ekonomikos krizė stipriai prislėgė valstybės finansus. Todėl biudžeto balansas iš 0,9 % BVP pertekliaus 2008 m. virto 6,1 % BVP deficitu 2009 m. Tai taip pat lėmė įvairios diskrecinės priemonės, kurių imtasi reaguojant į ekonomikos nuosmukį (laikantis EEAP), ir gana didelis bendras žymiai mažiau mokesčiais pagrįsto BVP augimo pobūdžio poveikis. Pagal 2010 m. kovo mėn. Finansų ministerijos pateiktą PDP pranešimą numatoma, kad 2010 m. deficitas toliau didės iki 6,2 % BVP.  Tačiau Komisijos tarnybų 2010 m. pavasario prognozės biudžeto projekcijos rodo, kad 2010 m. biudžeto deficitas sudarys apie  7 % BVP. Galimos nebiudžetinės priemonės, kurios vis dar svarstomos, o informacija apie jų sąlygas ir įgyvendinimo laiką yra netiksli arba jos iš viso nėra, nebuvo įtrauktos.
            (8) Atsižvelgiant į ypatingas aplinkybes ir EEAP, rekomenduojamas vidutinis metinis fiskalinių priemonių poveikis. Taikant fiskalines priemones reikėtų atsižvelgti į visus veiksnius, svarbius siekiant fiskalinės politikos tikslų, pradedant valdžios sektoriaus deficito ir bendrosios skolos lygiu, taip pat kitus rodiklius, kaip antai: einamosios sąskaitos padėtis, neapibrėžtųjų įsipareigojimų lygis finansų sektoriuje, palūkanų mokėjimai, rizikos priedai ir numatomi su visuomenės senėjimu susijusių išlaidų pokyčiai vidutinės trukmės laikotarpiu. Apskaičiuojant vidutinį metinį fiskalinių priemonių poveikį, remiamasi Komisijos tarnybų 2010 m. pavasario prognozėje nurodytu 2011 m. deficitu. Tuomet bendras fiskalinių priemonių poveikis, kurio reikia norint iki nustatyto termino pasiekti 3 % nominalų deficitą, apskaičiuojamas darant prielaidą, kad gamybos apimties atotrūkis palaipsniui išnyks iki 2015 m.
            (9) Atsižvelgiant į tai, tikslinga numatyti perviršinio deficito padėties ištaisymą per vidutinės trukmės laikotarpį iki 2012 m. termino. Visų pirma, atsižvelgiant į didelį išorės ir vidaus disbalansą, kad koregavimas būtų patikimas ir tvarus, reikėtų, kad Kipro valdžios institucijos 2010 m. stiprintų fiskalinę strategiją dabartinėms išlaidoms kontroliuoti skirtomis priemonėmis , 2010 m. sumažintų deficitą iki mažesnės negu  6 % BVP ribos ir laiku imtųsi veiksmų išlaidomis pagrįstai konsolidavimo strategijai nustatyti. Tuo tikslu Kipro valdžios institucijos turėtų užtikrinti, kad 2010–2012 m. laikotarpiu vidutinis metinis fiskalinių priemonių poveikis sudarytų 1¾ % BVP;   nurodyti priemones, reikalingas perviršiniam deficitui ištaisyti iki 2012 m., jei bus palankios ciklo sąlygos, ir greičiau mažinti deficitą, jei ekonominės ar biudžeto sąlygos būtų geresnės, negu šiuo metu tikimasi. Stabilumo programoje, pateiktoje Komisijai ir Tarybai 2010 m. balandžio 1 d., Kipras įsipareigojo sumažinti deficitą iki 4,5 % BVP 2011 m. ir iki 3,4 % BVP 2012 m. Todėl šioje rekomendacijoje Kiprui nurodomos papildomos pastangos, palyginti su pradiniu Kipro valdžios institucijų planu, yra laikomos įmanomomis ir būtinomis.   Biudžeto konsolidavimas turėtų taip pat padėti sugrįžti prie bendrosios valdžios sektoriaus skolos santykio mažėjimo tendencijų ir pakankamai greitai priartinti jį prie pamatinės vertės atkuriant tinkamą pirminio pertekliaus lygį.
            (10) Pastaraisiais metais Kipro biudžeto sistema pagerėjo įdiegus Finansų valdymo apskaitos sistemą (FVAS). Nuo 2006 m. Kipras taip pat laipsniškai diegė trejų metų vidutinės trukmės biudžeto sistemą (VTBS), o nuo 2007 m. biudžeto sudarymas grindžiamas programomis ir rezultatais. Vis dėlto naujoji sistema dar tik laipsniškai įgyvendinama ir numatoma, kad ji visiškai veiks tik 2012 m. Taigi, jos poveikis galėtų pasireikšti tik vidutinės trukmės laikotarpiu. Naujosios sistemos įgyvendinimas laiku būtų itin svarbus siekiant, kad valstybės finansų konsolidavimas būtų sėkmingas ir tvarus. Dėl dabartinės praktikos, kai tais pačiais metais buvo priimami papildomi biudžetai, einamosios išlaidos buvo didesnės už numatytas perskirstyti lėšas. Tikimasi, kad kai bus visiškai įgyvendinta naujoji biudžeto sudarymo sistema, tokia praktika išnyks ir biudžeto sudarymo procesas bus efektyvesnis ir padės apriboti ministerijų išlaidas pagal nustatytas ribas. Dėl naujo biudžeto sudarymo proceso taip pat atsirastų patikimas išlaidų perskirstymo pagrindas siekiant daugiau lėšų skirti augimą skatinančiai veiklai.
            (11) Ilgalaikis visuomenės senėjimo poveikis biudžetui gerokai didesnis už ES vidurkį pirmiausia dėl palyginti smarkaus pensijų išlaidų, išreikštų procentine BVP dalimi, didėjimo per ateinančius dešimtmečius iš dalies dėl to, kad pensijų sistema tebėra kuriama. Dėl 2009 m. balandžio mėn. patvirtintos pensijų reformos turėtų šiek tiek sumažėti pensijų išlaidų augimas ir, kas daug svarbiau, turėtų padidėti socialinio draudimo įmokų tarifai. Įgyvendinant reformą, turėtų pagerėti ilgalaikis pensijų sistemos balansas ir sumažėti tvarumui kylanti rizika, tačiau tai nedaro poveikio bendram vertinimui. Dėl 2009 m. biudžeto būklės visuomenės senėjimo poveikis biudžetui didina tvarumo atotrūkį. Vidutinės trukmės laikotarpiu pagerinus pirminį balansą ir įgyvendinant tolesnes priemones, kuriomis būtų ribojamas didelis su visuomenės senėjimu susijusių išlaidų, ypač išlaidų pensijoms ir sveikatos priežiūrai, didėjimas, mažėtų valstybės finansų tvarumui kylanti rizika, kurią 2009 m. tvarumo ataskaitoje 2009 m. lapkričio 10 d. Tarybos išvadose dėl viešųjų finansų tvarumo „Taryba ragina valstybes nares būsimose savo stabilumo ir konvergencijos programose sutelkti dėmesį į tvarumo siekiu pagrįstas strategijas“ ir „prašo Komisijos kartu su Ekonominės politikos komitetu ir Ekonomikos ir finansų komitetu toliau plėtoti ilgalaikio viešųjų finansų tvarumo vertinimo metodikas, kad jos būtų parengtos iki kitos tvarumo ataskaitos“, kuri numatyta 2012 m.  Komisija įvertino kaip didelę.[2]
            2009 m. lapkričio 10 d. Tarybos išvadose dėl viešųjų finansų tvarumo „Taryba ragina valstybes nares būsimose savo stabilumo ir konvergencijos programose sutelkti dėmesį į tvarumo siekiu pagrįstas strategijas“ ir „prašo Komisijos kartu su Ekonominės politikos komitetu ir Ekonomikos ir finansų komitetu toliau plėtoti ilgalaikio viešųjų finansų tvarumo vertinimo metodikas, kad jos būtų parengtos iki kitos tvarumo ataskaitos“, kuri numatyta 2012 m.
            (12) 2010 m. balandžio mėn. Kipro valdžios institucijų pateiktais duomenimis, 2009 m. bendroji valdžios sektoriaus skola buvo 56,2 % BVP. Šį padidėjimą daugiausia lėmė stiprus pirminio balanso pablogėjimas ir skolą didinantis „sniego gniūžtės“ efektas, pasireiškęs mažėjant nominaliajam BVP .  Atsargų ir srautų koregavimas taip pat turėjo neigiamo poveikio skolos lygiui, sudariusio maždaug 1 procentinį punktą BVP, dėl valstybės turto susikaupimo metų pabaigoje siekiant įvykdyti skolinius įsipareigojimus, kurių terminas sueina 2010 m. sausio pradžioje, ir dėl grynųjų pinigų ir mokėtinų sumų skirtumų. Kipras pranešė apie 2010 m. planuojamą 62 % BVP dydžio skolą, viršijančią 60 % BVP Sutartyje nustatytą pamatinę vertę (2010 m. balandžio mėn. stabilumo programoje numatomas šiek tiek mažesnis skaičius (61 %) ir tolesnis padidėjimas iki 63,2 % BVP 2011 m.). Atsižvelgiant į makroekonominiam scenarijui ir biudžeto tikslams kylančią neigiamą riziką, skolos santykio raida gali būti mažiau palanki, negu planuota. Komisijos tarnybų 2010 m. pavasario prognozėje numatoma, kad dėl pablogėjusio pirminio balanso 2010 m. skola dar išaugs iki 62,3 % BVP, o 2011 m. – iki 67,6 %.
            (13) Siekiant vykdyti griežtesnę priežiūrą pagal PDP, reikės reguliariai ir laiku stebėti pažangą, padarytą įgyvendinant fiskalinio konsolidavimo strategiją. Todėl būsimose atnaujintose Kipro stabilumo programose šiam klausimui galėtų būti skirtas atskiras skyrius.
            (14) Apskritai, Tarybos nuomone, biudžeto konsolidavimo priemonėmis turėtų būti užtikrinta, kad valdžios sektoriaus balansas nuolat gerėtų, siekiant gerinti valstybės finansų kokybę ir stiprinti ekonomikos augimo potencialą,
            PRIĖMĖ ŠIĄ REKOMENDACIJĄ:
            (1) Pripažįstant, kad Kipro biudžeto būklę 2009 m. lėmė priemonės, kurių vertė 2009 m. sudarė apie 1½ % BVP ir kurios yra tinkamas atsakas į ekonomikos nuosmukį ir atitiko Europos ekonomikos atkūrimo planą, bei nevaržomas savaiminių stabilizatorių veikimas, Kipro valdžios institucijos esamą perviršinio deficito padėtį turėtų ištaisyti kuo skubiau ir ne vėliau kaip iki 2012 m.
            (2) Kipro valdžios institucijos valdžios sektoriaus biudžeto deficitą patikimai ir tvariai turėtų sumažinti iki mažesnės nei 3 % BVP vertės, imdamosi veiksmų vidutinės trukmės laikotarpiu. Konkrečiai šiuo tikslu Kipro valdžios institucijos turėtų:
            (a) imtis būtinų priemonių, kad sumažintų 2010 m. deficitą iki žemesnės negu 6 % BVP ribos ir nustatytų išlaidomis pagrįstą konsolidavimo strategiją, siekiant sumažinti deficitą iki mažesnės už pamatinę vertės iki 2012 m;
            (b) šiuo tikslu 2010–2012 m. laikotarpiu užtikrinti bent 1¾ % BVP dydžio metines vidutines fiskalines priemones, kurios taip pat turėtų padėti atstatyti valdžios sektoriaus bendrosios skolos santykio mažėjimo tendencijas ir pakankamai greitai priartinti jį prie pamatinės vertės atkuriant tinkamą pirminio pertekliaus lygį;
            (c) nustatyti ir ryžtingai įgyvendinti priemones, reikalingas perviršiniam deficitui ištaisyti iki 2012 m., jei bus palankios ciklo sąlygos, ir greičiau mažinti deficitą, jei ekonominės ar biudžeto sąlygos būtų geresnės, negu šiuo metu tikimasi.
            (3) Kad sumažintų koregavimo riziką, Kipras turėtų stiprinti vidutinės trukmės biudžeto sistemos privalomąjį pobūdį ir atidžiau stebėti, kaip visus metus laikomasi biudžeto tikslų.
            (4) Gerinti ilgalaikį valstybės finansų tvarumą, įgyvendinant reformų priemones, kuriomis būtų kontroliuojamos pensijų ir sveikatos priežiūros išlaidos, kad būtų apribotas numatomas su visuomenės senėjimu susijusių išlaidų didėjimas.
            (5) Be to, Kipro valdžios institucijos, neapsiribodamos vien tik fiskalinėmis priemonėmis, įskaitant geresnes ekonomines sąlygas, turėtų pasinaudoti visomis galimybėmis sparčiau mažinti bendrosios skolos santykį, priartinant jį prie pamatinės vertės.
            (6) Taryba Kipro vyriausybei nustato [2011 m. sausio 13 d.] terminą, iki kurio būtina imtis veiksmingų priemonių ir nurodyti konkrečias priemones, kurios bus reikalingos siekiant ištaisyti perviršinį deficitą. Veiksmingos priemonės bus vertinamos atsižvelgiant į ekonomikos pokyčius, palyginti su Komisijos tarnybų 2010 m. pavasario prognozėje pateikta ekonomine perspektyva.
            Apie pažangą, padarytą įgyvendinant šias rekomendacijas, Kipro valdžios institucijos turėtų informuoti atskirame būsimų atnaujintų stabilumo programų skyriuje, kol perviršinio deficito procedūra bus nutraukta.
            Be to, Taryba pabrėžia, kad, siekiant tinkamai valdyti biudžetą ekonomikos nuosmukio metu, svarbu įgyvendinti vidutinės trukmės tikslą. Todėl ji ragina Kipro valdžios institucijas užtikrinti, kad, ištaisius perviršinį deficitą, būtų išlaikytas biudžeto konsolidavimas siekiant biudžeto būklės vidutinės trukmės tikslo – struktūrinio biudžeto balanso. Pagerinti biudžeto tikslų laikymąsi ir ryžtingiau riboti išlaidas vidutinės trukmės laikotarpiu galima būtų visiškai įgyvendinus, kaip numatyta, veiksmingą daugiametę biudžeto sistemą.
            Ši rekomendacija skirta Kipro Respublikai.
            Priimta Briuselyje,
            Tarybos vardu
            Pirmininkas
            [1] OL L 209, 1997 8 2, p. 6.
            [2] 2009 m. lapkričio 10 d. Tarybos išvadose dėl viešųjų finansų tvarumo „Taryba ragina valstybes nares būsimose savo stabilumo ir konvergencijos programose sutelkti dėmesį į tvarumo siekiu pagrįstas strategijas“ ir „prašo Komisijos kartu su Ekonominės politikos komitetu ir Ekonomikos ir finansų komitetu toliau plėtoti ilgalaikio viešųjų finansų tvarumo vertinimo metodikas, kad jos būtų parengtos iki kitos tvarumo ataskaitos“, kuri numatyta 2012 m.
         DE
            (...PICT...)|EUROPÄISCHE KOMMISSION|
            Brüssel, den 15.6.2010
            SEK(2010) 741 endgültig

            Empfehlung für eine
            EMPFEHLUNG DES RATES
            mit dem Ziel, das übermäßige öffentliche Defizit in Zypern zu beenden
            Empfehlung für eine
            EMPFEHLUNG DES RATES
            mit dem Ziel, das übermäßige öffentliche Defizit in Zypern zu beenden
            DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION –
            gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union (AEUV), insbesondere auf Artikel 126 Absatz 7,
            auf Empfehlung der Europäischen Kommission,
            in Erwägung nachstehender Gründe:
            (1) Nach Artikel 126 AEUV haben die Mitgliedstaaten übermäßige öffentliche Defizite zu vermeiden.
            (2) Der Stabilitäts- und Wachstumspakt beruht auf dem Ziel einer gesunden öffentlichen Finanzlage als Mittel zur Verbesserung der Voraussetzungen für Preisstabilität und ein kräftiges tragfähiges Wachstum, das der Schaffung von Arbeitsplätzen förderlich ist.
            (3) Mit der Reform des Stabilitäts- und Wachstumspakts von 2005 sollten Effizienz und wirtschaftliche Grundlagen des Pakts gestärkt und die langfristige Tragfähigkeit der öffentlichen Finanzen gewährleistet werden. Insbesondere sollte sichergestellt werden, dass der wirtschaftliche und budgetäre Hintergrund auf allen Stufen des Defizitverfahrens in vollem Umfang berücksichtigt wird. Auf diese Weise bietet der Stabilitäts- und Wachstumspakt einen Rahmen, der die Regierungen bei der umgehenden Wiederherstellung einer soliden Haushaltsposition mit Rücksicht auf die Wirtschaftslage unterstützt.
            (4) Der Rat hat am [13. Juli 2010] gemäß Artikel 126 Absatz 6 AEUV entschieden, dass in Zypern ein übermäßiges Defizit besteht.
            (5) Nach Artikel 126 Absatz 7 AEUV und Artikel 3 der (zum Stabilitäts- und Wachstumspakt gehörenden) Verordnung (EG) Nr. 1467/97 des Rates über die Beschleunigung und Klärung des Verfahrens bei einem übermäßigen Defizit ABl. L 209 vom 2.8.1997, S. 6.   hat der Rat außerdem Empfehlungen an den betreffenden Mitgliedstaat zu richten mit dem Ziel, dieser Lage innerhalb einer bestimmten Frist abzuhelfen. In der Empfehlung müssen dem betreffenden Mitgliedstaat eine Frist von höchstens sechs Monaten für die Ergreifung wirksamer Maßnahmen und eine Frist für die Korrektur des übermäßigen Defizits gesetzt werden, die in dem Jahr erreicht werden sollte, das auf die Feststellung eines übermäßigen Defizits folgt, sofern keine besonderen Umstände vorliegen. Bei der Entscheidung, ob besondere Umstände vorliegen, müssen „einschlägige Faktoren“ im Sinne von Artikel 2 Absatz 3 der Verordnung (EG) Nr. 1467/97 berücksichtigt werden. Außerdem sollte der Rat in einer Empfehlung zur Korrektur eines übermäßigen Defizits eine jährliche Mindestverbesserung des strukturellen Saldos, d.h. des konjunkturbereinigten Saldos ohne einmalige und sonstige befristete Maßnahmen, fordern, für die ein Richtwert von 0,5 % des BIP gilt.[1]
            ABl. L 209 vom 2.8.1997, S. 6.
            (6) Es wird davon ausgegangen, dass im Falle Zyperns die besonderen Umstände vorliegen, die für die mit der Reform des Stabilitäts- und Wachstumspakts im Jahr 2005 eingeführte flexiblere Anwendung des Defizitverfahrens ausschlaggebend sind. Im Jahr 2009 ging die Wirtschaftstätigkeit erstmals seit 35 Jahren zurück. Die Rezession war auf eine deutliche Abnahme der Inlandsnachfrage und ein ungünstiges externes Umfeld zurückzuführen. Insbesondere haben die hohe Verschuldung der privaten Haushalte in Verbindung mit restriktiveren Kreditkonditionen, die Verschlechterung der Aussichten am Arbeitsmarkt und der damit einhergehende Vertrauensverlust zum Rückgang des privaten Verbrauchs geführt. Parallel dazu gingen die Investitionen angesichts einer sinkenden Auslandsnachfrage nach Immobilien, einer geringen Kapazitätsauslastung und der Umstrukturierung der Unternehmensbilanzen stark zurück. Die Finanzkrise und der weltweite Abschwung, insbesondere die viel geringeren Wachstumsaussichten der wichtigsten Handelspartner (Vereinigtes Königreich, Euroraum, Russland), führten zudem dazu, dass der Export von Gütern und Dienstleistungen, vor allem im Tourismusbereich, einbrach. Das Defizit des Jahres 2009 ist sowohl auf den Wirtschaftsabschwung als auch auf die von den zyprischen Behörden im Einklang mit dem Europäischen Konjunkturprogramm getroffenen konjunkturfördernden Maßnahmen zurückzuführen. Angesichts der besonderen Umstände kann der Rat die Korrektur des übermäßigen Defizits in einem mittelfristigen Rahmen gestatten.
            (7) In den von einer günstigen Konjunktur geprägten Jahren vor der Krise war Zypern dank des Booms bei den Vermögenswerten und reichlicher Steuereinnahmen in der Lage, Haushaltsüberschüsse aufzubauen, und konnte seine Bruttoschuldenquote (von 70,2 % im Jahr 2004) auf 48,4 % des BIP im Jahr 2008 verringern. Im Jahr 2009 zog die Wirtschaftskrise die öffentlichen Finanzen jedoch schwer in Mitleidenschaft. Der Haushaltssaldo verschlechterte sich von einem Überschuss von 0,9 % des BIP im Jahr 2008 auf ein Defizit von 6,1 % des BIP im Jahr 2009. Ausschlaggebend waren dabei unter anderem eine Reihe diskretionärer Maßnahmen, die als Reaktion auf den Konjunkturabschwung (im Einklang mit dem Europäischen Konjunkturprogramm) getroffen wurden, sowie relativ starke Zusammensetzungseffekte aufgrund eines deutlich weniger steuerergiebigen BIP-Wachstums. Laut der Datenmeldung des Finanzministeriums vom März 2010 wird sich das Defizit im Jahr 2010 weiter auf 6,2 % des BIP erhöhen. Nach der Frühjahrsprognose 2010 der Kommissionsdienststellen ist jedoch damit zu rechnen, dass das Haushaltsdefizit im Jahr 2010 etwa 7 % des BIP erreicht. Potenzielle außerbudgetäre Maßnahmen, die derzeit noch erörtert werden und zu denen unsichere bzw. keine Informationen hinsichtlich ihrer Modalitäten und des Zeitplans für die Durchführung vorliegen, wurden dabei nicht berücksichtigt.
            (8) Angesichts der besonderen Umstände und des durch das Europäische Konjunkturprogramm vorgegebenen Rahmens wird ein Durchschnittswert für die jährliche Haushaltsanpassung empfohlen. Die Konsolidierungsanstrengung sollte sämtliche Faktoren, die im Hinblick auf die Erreichung der haushaltspolitischen Ziele von Relevanz sind, berücksichtigen, angefangen bei der Höhe des gesamtstaatlichen Defizits und dem Bruttoschuldenstand bis hin zu anderen Faktoren wie der Leistungsbilanz, dem Stand der Eventualverbindlichkeiten des Finanzsektors, Risikoprämien und den erwarteten mittelfristigen Änderungen bei den alterungsbedingten Ausgaben. Für die Berechnung der durchschnittlichen jährlichen Konsolidierungsanstrengung wird das in der Frühjahrsprognose 2010 der Kommissionsdienststellen erwartete Defizit 2011 als Ausgangspunkt herangezogen. Welche Konsolidierungsanstrengung insgesamt erforderlich ist, um das nominale Defizit bis zur gesetzten Frist auf 3 % des BIP zurückzuführen, wird unter der Annahme einer schrittweisen Schließung der Produktionslücke bis 2015 berechnet.
            (9) Vor diesem Hintergrund ist es angebracht, die Korrektur des übermäßigen Defizits in einem mittelfristigen Rahmen in Betracht zu ziehen und hierfür eine Frist bis 2012 vorzusehen. Angesichts der hohen innen- und außenwirtschaftlichen Ungleichgewichte sollten die zyprischen Behörden die Haushaltsstrategie im Jahr 2010 durch Maßnahmen zur Begrenzung der laufenden Ausgaben verstärken, das Defizit 2010 unter 6 % des BIP senken und rechtzeitig Maßnahmen zur Festlegung einer ausgabenbasierten Konsolidierungsstrategie treffen, um einen glaubwürdigen und nachhaltigen Anpassungspfad einzuschlagen. Dazu sollten sie im Zeitraum 2010-2012 Konsolidierungsanstrengungen von jährlich durchschnittlich 1¾ % des BIP unternehmen; zudem sollten sie die zur Korrektur des übermäßigen Defizits bis 2012 erforderlichen Maßnahmen nennen, sofern die konjunkturellen Bedingungen dies zulassen, und den Defizitabbau beschleunigen, falls sich die wirtschaftlichen oder budgetären Bedingungen besser entwickeln als erwartet. In dem der Kommission und dem Rat am 1. April 2010 vorgelegten Stabilitätsprogramm verpflichtete sich Zypern, sein Defizit 2011 auf 4,5 % des BIP und 2012 auf 3,4 % des BIP zu verringern. Die in dieser Empfehlung von Zypern geforderten zusätzlichen Anstrengungen können daher im Verhältnis zu den ursprünglichen Plänen der zyprischen Behörden als durchführbar und notwendig angesehen werden. Die Haushaltskonsolidierung dürfte durch Wiederherstellung eines angemessenen Primärüberschusses auch dazu beitragen, die öffentliche Bruttoschuldenquote wieder auf einen Abwärtspfad zu führen, der sich rasch genug dem Referenzwert nähert.
            (10) Der Haushaltsrahmen wurde in jüngster Vergangenheit durch die Annahme des Finanzverwaltungssystems (FIMAS) verbessert. Ab 2006 führte Zypern schrittweise einen dreijährigen mittelfristigen Haushaltsrahmen ein und ab 2007 die Programm- und Leistungsbudgetierung. Die Umsetzung des neuen Rahmens befindet sich allerdings noch im Anfangsstadium und soll erst 2012 vollständig abgeschlossen sein. Daher könnte er sich erst mittelfristig auswirken. Die zeitnahe Umsetzung des neuen Haushaltsrahmens wäre für eine erfolgreiche und anhaltende Konsolidierung der öffentlichen Finanzen von entscheidender Bedeutung. Die derzeitige Praxis, im Laufe des Jahres Nachtragshaushalte zu verabschieden, hat zu einem Anstieg der laufenden Ausgaben geführt, der über die geplante Umverteilung der Mittel hinausging. Sobald der neue haushaltspolitische Rahmen vollständig umgesetzt ist, soll er dieser Gewohnheit ein Ende setzen und zu einem wirksameren und effizienteren Haushaltsverfahren führen sowie zu einer Eindämmung der Ausgaben der Ministerien entsprechend den festgelegten Obergrenzen beitragen. Gleichzeitig würde das neue Haushaltsverfahren eine solide Grundlage für die Umverteilung der Mittel zugunsten wachstumsfördernder Maßnahmen schaffen.
            (11) Die langfristigen budgetären Auswirkungen der Bevölkerungsalterung liegen deutlich über dem EU-Durchschnitt, vor allem durch den relativ starken Anstieg der Rentenausgaben (bezogen auf das BIP) in den kommenden Jahrzehnten, der zum Teil darauf zurückzuführen ist, dass das Rentensystem noch nicht ausgereift ist. Eine im April 2009 eingeführte Rentenreform würde den Anstieg der Rentenausgaben leicht verringern, insbesondere jedoch die Sozialversicherungsbeiträge deutlich erhöhen. Die Reform dürfte die langfristige Ausgeglichenheit des Rentensystems verbessern und die Risiken für die Tragfähigkeit verringern, was sich jedoch nicht auf die Gesamtbewertung auswirken würde. Die Haushaltsposition 2009 verstärkt die budgetären Auswirkungen der Bevölkerungsalterung auf die Tragfähigkeitslücke. In Verbindung mit weiteren Maßnahmen zur Eindämmung des signifikanten Anstiegs der alterungsbedingten Ausgaben, insbesondere der Renten- und Gesundheitsausgaben, würde die mittelfristige Verbesserung des Primärsaldos dazu beitragen, die Risiken für die Tragfähigkeit der öffentlichen Finanzen, die im Tragfähigkeitsbericht der Kommission von 2009 In seinen Schlussfolgerungen vom 10. November 2009 zur Tragfähigkeit der öffentlichen Finanzen rief der Rat die Mitgliedstaaten auf, „bei ihren kommenden Stabilitäts- und Konvergenzprogrammen einen Schwerpunkt auf Strategien zu legen, die auf Tragfähigkeit ausgerichtet sind“, und ersuchte die Kommission, „zusammen mit dem Ausschuss für Wirtschaftspolitik und dem Wirtschafts- und Finanzausschuss die Methoden zur Bewertung der langfristigen Tragfähigkeit der öffentlichen Finanzen rechtzeitig für den nächsten Tragfähigkeitsbericht weiterzuentwickeln“, der für 2012 geplant ist.  als hoch eingestuft wurden, zu verringern.[2]
            In seinen Schlussfolgerungen vom 10. November 2009 zur Tragfähigkeit der öffentlichen Finanzen rief der Rat die Mitgliedstaaten auf, „bei ihren kommenden Stabilitäts- und Konvergenzprogrammen einen Schwerpunkt auf Strategien zu legen, die auf Tragfähigkeit ausgerichtet sind“, und ersuchte die Kommission, „zusammen mit dem Ausschuss für Wirtschaftspolitik und dem Wirtschafts- und Finanzausschuss die Methoden zur Bewertung der langfristigen Tragfähigkeit der öffentlichen Finanzen rechtzeitig für den nächsten Tragfähigkeitsbericht weiterzuentwickeln“, der für 2012 geplant ist.
            (12) Nach der Datenmeldung der zyprischen Behörden vom April 2010 belief sich der gesamtstaatliche Bruttoschuldenstand im Jahr 2009 auf 56,2 % des BIP. Dieser Anstieg war vor allem auf die erhebliche Verschlechterung des Primärsaldos und schuldenstandserhöhende „Schneeballeffekte“ in der Folge eines sinkenden nominalen BIP zurückzuführen. Auch die Bestandsanpassungen wirkten sich auf den Schuldenstand negativ aus (um etwa 1 BIP-Prozentpunkt), bedingt durch eine Akkumulierung staatlicher Vermögenswerte zum Jahresende, um den Anfang Januar 2010 entstehenden Verpflichtungen nachkommen zu können, sowie Differenzen zwischen Kassen- und Abgrenzungskonto. Nach den Angaben Zyperns beläuft sich der geplante Schuldenstand im Jahr 2010 auf 62 % des BIP und liegt damit über dem im AEUV festgelegten Referenzwert von 60 % des BIP (das Stabilitätsprogramm vom April 2010 sieht einen leicht geringeren Wert (61 %) und einen weiteren Anstieg auf 63,2 % des BIP im Jahr 2011 vor). Angesichts der Abwärtsrisiken für das makroökonomische Szenario und die Haushaltsziele wird sich die Schuldenquote möglicherweise weniger günstig entwickeln als geplant. Die Kommissionsdienststellen gehen in ihrer Frühjahrsprognose 2010 davon aus, dass der Schuldenstand in der Folge eines sich verschlechternden Primärsaldos 2010 auf 62,3 % des BIP und 2011 auf 67,6 % ansteigen wird.
            (13) Eine stärkere Überwachung im Rahmen des Defizitverfahrens wird mit einer regelmäßigen und zeitnahen Verfolgung der bei der Umsetzung der Haushaltskonsolidierungsstrategie erzielten Fortschritte einhergehen. Dieses Thema sollte daher in den Fortschreibungen des Stabilitätsprogramms Zyperns in einem eigenen Kapitel behandelt werden.
            (14) Nach Ansicht des Rates sollten haushaltspolitische Konsolidierungsmaßnahmen generell eine dauerhafte Verbesserung des gesamtstaatlichen Haushaltssaldos sicherstellen und gleichzeitig auf die Verbesserung der Qualität der öffentlichen Finanzen und die Erhöhung des Wachstumspotenzials der Wirtschaft ausgerichtet sein –
            hat folgende Empfehlung abgegeben :
            (1) In Anerkennung der Tatsache, dass die Haushaltsposition Zyperns im Jahr 2009 auf Maßnahmen im Umfang von 1½ % des BIP, die eine angemessene Reaktion auf den Konjunkturrückgang darstellen und dem Europäischen Konjunkturprogramm entsprachen, sowie auf das freie Wirken der automatischen Stabilisatoren zurückzuführen ist, sollten die zyprischen Behörden das derzeitige übermäßige Defizit so schnell wie möglich, spätestens jedoch im Jahr 2012 beenden.
            (2) Die zyprischen Behörden sollten das gesamtstaatliche Defizit auf glaubhafte und nachhaltige Weise unter 3 % des BIP senken, indem sie in einem mittelfristigen Rahmen Maßnahmen ergreifen. Zu diesem Zweck sollten die zyprischen Behörden insbesondere
            (a) die Maßnahmen ergreifen, die erforderlich sind, um das Defizit im Jahr 2010 unter 6 % des BIP zu senken, und eine ausgabenbasierte Konsolidierungsstrategie festlegen, um das Defizit bis 2012 unter den Referenzwert zu senken;
            (b) dazu im Zeitraum von 2010 bis 2012 eine durchschnittliche Konsolidierungsanstrengung von mindestens 1¾ % des BIP jährlich gewährleisten, was durch Wiederherstellung eines angemessenen Primärüberschusses auch dazu beitragen dürfte, die öffentliche Bruttoschuldenquote wieder auf einen Abwärtspfad zu führen, der sich rasch genug dem Referenzwert nähert;
            (c) die Maßnahmen nennen und konsequent umsetzen, die notwendig sind, um das übermäßige Defizit bis 2012 zu korrigieren, sofern die Konjunkturlage dies erlaubt, und den Defizitabbau beschleunigen, falls sich die wirtschaftlichen oder budgetären Bedingungen besser entwickeln als derzeit erwartet.
            (3) Zur Begrenzung der Risiken für die Anpassung sollte Zypern dem mittelfristigen Haushaltsrahmen einen verbindlicheren Charakter geben und die Überwachung des Haushaltsvollzugs über das gesamte Jahr hinweg verbessern.
            (4) Zur Verbesserung der langfristigen Tragfähigkeit der öffentlichen Finanzen sollte Zypern Reformmaßnahmen ergreifen, um die Ausgaben im Renten- und Gesundheitsbereich in Grenzen zu halten und so den projizierten Anstieg der alterungsbedingten Ausgaben einzudämmen.
            (5) Außerdem sollten die zyprischen Behörden über die Konsolidierungsanstrengung hinaus jede Gelegenheit ergreifen, die sich beispielsweise aufgrund einer besseren wirtschaftlichen Lage bietet, um die Senkung der Bruttoschuldenquote in Richtung des Referenzwerts zu beschleunigen.
            (6) Der Rat setzt Zypern eine Frist bis zum [13. Januar 2011], um wirksame Maßnahmen zu ergreifen und darzulegen, welche Maßnahmen erforderlich sind, um Fortschritte bei der Korrektur des übermäßigen Defizits zu erzielen. Bei der Bewertung dieser Maßnahmen werden die wirtschaftlichen Entwicklungen im Vergleich zum makroökonomischen Ausblick in der Frühjahrsprognose 2010 der Kommissionsdienststellen berücksichtigt.
            Die zyprischen Behörden sollten bis zur Aufhebung des Defizitverfahrens in einem gesonderten Kapitel ihrer Stabilitätsprogrammfortschreibungen über die Fortschritte bei der Umsetzung dieser Empfehlungen zu berichten.
            Der Rat hebt außerdem hervor, dass die Erreichung des mittelfristigen Ziels für die angemessene budgetäre Bewältigung von Wirtschaftsabschwüngen von großer Bedeutung ist. Der Rat fordert die zyprischen Behörden daher auf sicherzustellen, dass die Haushaltskonsolidierung zur Erreichung des mittelfristigen Haushaltsziels – d. h. eines strukturell ausgeglichenen Haushalts – nach der Korrektur des übermäßigen Defizits fortgesetzt wird. Die planmäßige vollständige Umsetzung eines wirksamen mehrjährigen Haushaltsrahmens könnte die Einhaltung der Haushaltsziele und die strenge Begrenzung der Ausgaben mittelfristig verbessern.
            Diese Empfehlung ist an die Republik Zypern gerichtet.
            Geschehen zu Brüssel am
            Im Namen des Rates
            Der Präsident
            [1] ABl. L 209 vom 2.8.1997, S. 6.
            [2] In seinen Schlussfolgerungen vom 10. November 2009 zur Tragfähigkeit der öffentlichen Finanzen rief der Rat die Mitgliedstaaten auf, „bei ihren kommenden Stabilitäts- und Konvergenzprogrammen einen Schwerpunkt auf Strategien zu legen, die auf Tragfähigkeit ausgerichtet sind“, und ersuchte die Kommission, „zusammen mit dem Ausschuss für Wirtschaftspolitik und dem Wirtschafts- und Finanzausschuss die Methoden zur Bewertung der langfristigen Tragfähigkeit der öffentlichen Finanzen rechtzeitig für den nächsten Tragfähigkeitsbericht weiterzuentwickeln“, der für 2012 geplant ist.
         LV
            (...PICT...)|EIROPAS KOMISIJA|
            Briselē, 15.6.2010
            SEC(2010) 741 galīgā redakcija

            Ieteikums
            PADOMES IETEIKUMS

            par pārmērīga valsts budžeta deficīta situācijas novēršanu Kiprā
            Ieteikums
            PADOMES IETEIKUMS

            par pārmērīga valsts budžeta deficīta situācijas novēršanu Kiprā
            EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
            ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 126. panta 7. punktu,
            ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,
            tā kā:
            (1) Saskaņā ar Līguma 126. pantu dalībvalstīm jāizvairās no pārmērīga valsts budžeta deficīta.
            (2) Stabilitātes un izaugsmes pakta mērķis ir sakārtotas valsts finanses kā līdzeklis, lai nostiprinātu nosacījumus stabilām cenām un stiprai, stabilai izaugsmei, kas veicina nodarbinātības kāpumu.
            (3) Ar Stabilitātes un izaugsmes pakta 2005. gada reformu tika meklētas iespējas uzlabot efektivitāti un ekonomisko pamatojumu, kā arī ilgstoši saglabāt valsts finanšu ilgtspējību. Tā mērķis bija jo īpaši nodrošināt, lai ekonomikas un budžeta stāvoklis būtu pilnībā ņemts vērā visos pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras posmos. Tādējādi Stabilitātes un izaugsmes pakts kalpo par atbalstu valdības politikai, lai ātrāk atkal sasniegtu stabilu budžeta stāvokli, ņemot vērā situāciju ekonomikā.
            (4) Padome saskaņā ar Līguma 126. panta 6. punktu [2010. gada 13. jūlijā] ir nolēmusi, ka Kiprā pastāv pārmērīgs budžeta deficīts.
            (5) Padomei saskaņā ar Līguma 126. panta 7. punktu un 3. pantu Padomes Regulā (EK) Nr. 1467/97 par to, kā paātrināt un precizēt pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras īstenošanu OV L 209, 2.8.1997., 6. lpp.   (kas ietilpst Stabilitātes un izaugsmes paktā), ir arī jāsniedz attiecīgajai dalībvalstij ieteikumi par to, kā novērst pārmērīga budžeta deficīta situāciju noteiktā termiņā. Ieteikumā jānosaka termiņš, kurš nav ilgāks par sešiem mēnešiem un kurā attiecīgajai dalībvalstij ir efektīvi jārīkojas nolūkā novērst pārmērīgo budžeta deficītu, kā arī jānosaka termiņš pārmērīgā budžeta deficīta novēršanai, kam jābūt pabeigtai nākamajā gadā pēc tā konstatēšanas, ja vien nepastāv īpaši apstākļi. Izlemjot, vai pastāv īpaši apstākļi, jāņem vērā “būtiski faktori”, kas sīkāk paskaidroti Regulas (EK) Nr. 1467/97 2. panta 3. punktā. Turklāt Padomes ieteikumā novērst pārmērīgu budžeta deficītu jānosaka, ka ir panākams minimālais strukturālās bilances, proti, cikliski koriģētās bilances, izņemot vienreizējus un citus pagaidu pasākumus, gada uzlabojums vismaz 0,5 % apmērā no IKP.[1]
            OV L 209, 2.8.1997., 6. lpp.
            (6) Saskaņā ar Stabilitātes un izaugsmes pakta 2005. gada reformu, ar ko tika ieviesta lielāka elastība, piemērojot pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras noteikumus, var uzskatīt, ka Kipras gadījumā pastāv īpaši apstākļi. Saimnieciskā darbība 2009. gadā samazinājās pirmo reizi 35 gadu laikā. Recesija atspoguļoja ievērojamu iekšzemes pieprasījuma kritumu un negatīvu ārējo vidi.   Jo īpaši mājsaimniecību lielā parādu nasta un neizdevīgāki aizdevumu nosacījumi, darba tirgus pasliktināšanās izredzes un uzticības trūkums izraisīja privātā patēriņa kritumu.   Vienlaikus ar ārējā pieprasījuma pēc mājokļiem samazināšanos, zemu jaudas izmantojumu un uzņēmumu bilanču restrukturizāciju arī ieguldījumu jomā tika uzrādīta būtiska korekcija.   Turklāt strauji samazinājās arī preču un pakalpojumu, īpaši tūrisma, eksports, ko izraisīja finanšu krīze un pasaules ekonomikas attīstības tempu palēnināšanās, jo īpaši daudz sliktākās prognozes par galveno tirdzniecības partneru (Apvienotā Karaliste, euro zonas valstis, Krievija) izaugsmes perspektīvām. 2009. gada budžeta deficīts ir sekas, ko izraisīja gan ekonomikas lejupslīde, gan Kipras iestāžu saskaņā ar EEAP veiktie stimulēšanas pasākumi. Pastāvot īpašiem apstākļiem, Padomei ir pilnvaras atļaut dalībvalstij novērst pārmērīgu budžeta deficītu vidējā termiņā.
            (7) Pirms krīzes un ekonomikas uzplaukuma laikā kontekstā ar aktīvu pieaugumu un lieliem nodokļu ieņēmumiem Kipra spēja izveidot budžetu ar pārpalikumu un samazināt tās kopējā parāda attiecību 2008. gadā līdz 48,4 % no IKP (no 70,2 % 2004. gadā). Savukārt 2009. gadā ekonomikas krīze smagi skāra valsts finanses. Tādējādi budžeta bilancē pārpalikumu 0,9 % apmērā no IKP 2008. gadā nomainīja deficīts 6,1 % apmērā no IKP 2009. gadā. Šo situāciju izraisīja arī virkne diskrecionāro pasākumu, kas tika īstenoti, lai reaģētu uz ekonomikas lejupslīdi (atbilstīgi EEAP), un diezgan lielā struktūras ietekme, ņemot vērā nodokļu ieņēmumu samazinājumu IKP izaugsmes modelī. Saskaņā ar Finanšu ministrijas 2010. gada marta paziņojumu par pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru sagaidāms, ka deficīts turpinās pieaugt, 2010. gadā veidojot 6,2 % no IKP. Vienlaikus Komisijas dienestu 2010. gada pavasara prognozē iekļautajā budžeta prognozē norādīts, ka budžeta deficīts 2010. gadā varētu veidot aptuveni 7 % no IKP. Iespējamie ārpusbudžeta pasākumi, kurus joprojām apspriež un par kuru īstenošanas mehānismu un laiku nav informācijas vai šī informācija ir neskaidra, netika iekļauti.
            (8) Ņemot vērā īpašos apstākļus un EEAP, ir ieteicams veikt vidējus ikgadējus fiskālos pasākumus. Attiecībā uz fiskālajiem pasākumiem jāņem vērā visi faktori, kas saistīti ar fiskālās politikas mērķu sasniegšanu, sākot ar valsts kopbudžeta deficītu un kopējo parādu, kā arī citiem indikatoriem, piemēram, tekošā konta stāvokli, finanšu sektora iespējamo saistību līmeni, procentu maksājumiem, riska uzcenojumu un paredzamiem ar sabiedrības novecošanos saistītiem izdevumiem vidējā termiņā. Aprēķinot vidējo ikgadējo fiskālo pasākumu apmēru, par sākumpunktu ir noteikts Komisijas dienestu 2010. gada pavasara prognozē paredzētais 2011. gada deficīts. Visi fiskālie pasākumi, kas vajadzīgi, lai noteiktajā termiņā sasniegtu nominālo deficīta mērķi 3 %, ir aprēķināti, pieņemot, ka līdz 2015. gadam ražošanas apjoma starpība pakāpeniski samazināsies.
            (9) Ņemot vērā iepriekš minēto, ir lietderīgi apsvērt pārmērīga valsts budžeta deficīta novēršanu vidējā termiņā, par korekciju galīgo termiņu nosakot 2012. gadu. Lai veiktu ticamu un ilgtspējīgu korekciju, jo īpaši ņemot vērā lielo ārējo un iekšējo nelīdzsvarotību, Kipras iestādēm 2010. gadā būtu jāuzlabo fiskālā stratēgija, papildinot to ar pasākumiem kārtējo izdevumu kontrolēšanai, jāsamazina 2010. gada deficīts zem 6 % no IKP un savlaicīgi jārīkojas, lai formulētu izdevumos balstītu konsolidācijas stratēģiju. Šajā nolūkā Kipras iestādēm būtu jānodrošina, ka fiskālo pasākumu apmērs laikposmā no 2010. līdz 2012. gadam ir vidēji 1¾ % no IKP gadā; jāprecizē pasākumi, kas vajadzīgi pārmērīga budžeta deficīta novēršanai līdz 2012. gadam, ja to pieļauj cikliskie nosacījumi, un jāpaātrina budžeta deficīta samazināšana, ja ekonomikas vai budžeta stāvoklis izrādītos labvēlīgāks, nekā šobrīd paredzams. Stabilitātes programmā, kas iesniegta Komisijai un Padomei 2010. gada 1. aprīlī, Kipra paudusi apņemšanos samazināt deficītu līdz 4,5 % no IKP 2011. gadā un līdz 3,4 % no IKP 2012. gadā. Tāpēc šajā Kiprai adresētajā ieteikumā pieprasītie papildus pasākumi salīdzinājumā ar Kipras iestāžu sākotnējo plānu uzskatāmi par izdarāmiem un nepieciešamiem.   Atjaunojot pietiekamā līmenī primāro pārpalikumu, budžeta konsolidācija palīdzētu arī atsākties valsts kopējā parāda attiecības samazināšanai, pietiekami strauji tuvinoties atsauces vērtībai.
            (10) Nesen Kipras budžeta sistēma tika pilnveidota, pieņemot Finanšu vadības uzskaites sistēmu ( FIMAS ). Kopš 2006. gada Kipra arī īsteno pakāpenisku vidēja termiņa trīsgadu budžeta plāna ( MTBF ) pieņemšanu, un 2007. gadā tā ieviesa uz programmām un rezultātiem balstītu budžeta veidošanu ( PPB ). Tomēr jaunā budžeta sistēma joprojām ir ieviešanas stadijā un, domājams, tiks pabeigta 2012. gadā. Tāpēc tās ietekme varētu būt jūtama tikai vidējā termiņā. Jaunās sistēmas savlaicīga ieviešana būtu izšķiroša veiksmīgai un stabilai valsts finanšu konsolidācijai. Pastāvošā prakse gada gaitā pieņemt papildu budžetu nozīmē, ka kārtējo izdevumu palielinājums pārsniedz iecerēto līdzekļu pārdali. Kad jaunā budžeta veidošanas sistēma būs pilnībā ieviesta, ir sagaidāms, ka šādu praksi vairs neīstenos, un, ka tādējādi nodrošinās efektīvāku un lietderīgāku budžeta veidošanas procesu un veicinās ministrijas spēju ierobežot izdevumus, ievērojot noteikto maksimālo apmēru. Tajā pašā laikā jaunais budžeta veidošanas process nodrošinās pienācīgu bāzi izdevumu pārdalīšanai par labu darbībām, kas sekmē izaugsmi.
            (11) Sabiedrības novecošanās ilgtermiņa ietekme uz budžetu ir krietni lielāka nekā vidēji ES, jo to galvenokārt iespaido fakts, ka pensiju izdevumi kā daļa no IKP nākamajās desmitgadēs salīdzinoši ievērojami palielināsies, daļēji tāpēc, ka pensiju sistēma vēl tiek veidota. Sagaidāms, ka 2009. gada aprīlī ieviestā pensiju reforma nedaudz samazinās pensiju izdevumu pieaugumu un, kas ir būtiskāk, palielinās sociālās apdrošināšanas iemaksu likmes. Reformai būtu jāuzlabo pensiju sistēmas ilgtermiņa bilance un jāsamazina ilgtspējības apdraudējums, tomēr neietekmējot vispārējo novērtējumu. Budžeta stāvoklis 2009. gadā pastiprina sabiedrības novecošanās izraisīto budžeta ietekmi uz ilgtspējības starpību. Primārās bilances uzlabošanai vidējā termiņā un turpmāko pasākumu īstenošanai, kuru mērķis ir ievērojamo ar sabiedrības novecošanos saistīto izdevumu, īpaši pensiju un veselības aprūpes izdevumu, pieauguma ierobežošana, būtu jāsamazina valsts finanšu ilgtspējības apdraudējums, kas Komisijas 2009. gada ilgtspējības ziņojumā Padomes 2009. gada 10. novembra secinājumos par valsts finanšu ilgtspēju “Padome aicina dalībvalstis savās stabilitātes un konverģences programmās koncentrēt uzmanību uz stratēģijām, kuras orientētas uz ilgtspējas sasniegšanu” un tad “aicina Komisiju kopā ar Ekonomikas politikas komiteju un Ekonomikas un finanšu komiteju turpināt izstrādāt metodoloģijas valsts finanšu ilgtermiņa ilgtspējas novērtēšanai, lai tās būtu pieejamas nākamajā Ilgtspējas ziņojumā”, ko paredzēts izdot 2012. gadā.  tika novērtēts kā augsts.[2]
            Padomes 2009. gada 10. novembra secinājumos par valsts finanšu ilgtspēju “Padome aicina dalībvalstis savās stabilitātes un konverģences programmās koncentrēt uzmanību uz stratēģijām, kuras orientētas uz ilgtspējas sasniegšanu” un tad “aicina Komisiju kopā ar Ekonomikas politikas komiteju un Ekonomikas un finanšu komiteju turpināt izstrādāt metodoloģijas valsts finanšu ilgtermiņa ilgtspējas novērtēšanai, lai tās būtu pieejamas nākamajā Ilgtspējas ziņojumā”, ko paredzēts izdot 2012. gadā.
            (12) Saskaņā ar datiem, ko Kipras iestādes paziņoja 2010. gada aprīlī, valsts kopējais parāds 2009. gadā bija 56,2 % no IKP. Parāda pieaugumu galvenokārt izraisīja ievērojamā primārās bilances pasliktināšanās un parādu palielinošais “lavīnas faktors” kontekstā ar nominālā IKP samazināšanos.   Krājumu plūsmas korekcijai arī bija negatīva ietekme uz parāda līmeni aptuveni 1 procentu punkta apmērā no IKP, kas izrietēja no valsts aktīvu uzkrāšanas gada beigās, lai izpildītu 2010. gada sākumā radušās parāda maksājumu saistības, kā arī no starpības starp skaidru naudu un uzkrājumiem. Attiecībā uz 2010. gadu Kipra ir paziņojusi, ka plānotais parāda apmērs ir 62 % no IKP, tādējādi pārsniedzot Līgumā noteikto atsauces vērtību — 60 % no IKP (2010. gada aprīļa stabilitātes programmā ir plānots nedaudz zemāks rādītājs (61 %), paredzot turpmāku pieaugumu 2011. gadā — līdz 63,2 % no IKP). Ņemot vērā negatīvos riskus, kas apdraud makroekonomisko scenāriju un budžeta mērķus, parāda attiecības dinamika var nebūt tik optimistiska, kā paredzēts. Komisijas dienestu 2010. gada pavasara prognozē lēsts, ka parāds turpinās pieaugt, 2010. gadā veidojot 62,3 % un 2011. gadā — 67,6 % no IKP, balstoties uz primārās bilances pasliktināšanos.
            (13) Lai pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras ietvaros veiktu pastiprinātu uzraudzību, būs vajadzīga regulāra un savlaicīga kontrole par paveikto fiskālās konsolidācijas stratēģijas īstenošanā. Tāpēc Kipras stabilitātes programmas turpmākajos atjauninājumos šim jautājumam varētu atvēlēt atsevišķu nodaļu.
            (14) Kopumā Padome uzskata, ka ar budžeta konsolidācijas pasākumiem jānodrošina valsts budžeta bilances noturīga uzlabošanās, kas tiktu virzīta uz valsts finanšu kvalitātes un ekonomikas izaugsmes potenciāla stiprināšanu,
            IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.
            (1) Atzīstot, ka Kipras 2009. gada budžeta stāvokli noteica pasākumi 1½ % apmērā no IKP 2009. gadā, kas ir piemērota reakcija uz lejupslīdi un saskaņā ar Eiropas ekonomikas atveseļošanas plānu, kā arī automātisko stabilizatoru brīvā darbība, Kipras iestādēm pēc iespējas ātrāk, bet ne vēlāk kā līdz 2012. gadam, ir jānovērš pašlaik pastāvošā pārmērīgā budžeta deficīta situācija.
            (2) Kipras iestādēm ticamā un ilgtspējīgā veidā ir jāsamazina valsts kopbudžeta deficīts tā, lai tas būtu mazāks par 3 % no IKP, īstenojot pasākumus vidējā termiņā. Lai to panāktu, Kipras iestādēm vajadzētu rīkoties šādi:
            (a) jāīsteno nepieciešamie pasākumi 2010. gada budžeta deficīta samazināšanai zem 6 % no IKP un jāformulē izdevumos balstīta konsolidācijas stratēģija, lai līdz 2012. gadam samazinātu deficītu zem atsauces vērtības;
            (b) šā mērķa sasniegšanai jānodrošina, ka laikposmā no 2010. gada līdz 2012. gadam fiskālie pasākumi gadā vidēji veido vismaz 1¾ % no IKP, kam, atjaunojot pietiekamā līmenī primāro pārpalikumu, būtu arī jāveicina tas, lai valsts kopējā parāda attiecība atsāktu samazināties, pietiekami ātri pietuvinoties atsauces vērtībai;
            (c) jāprecizē un rūpīgi jāīsteno pasākumi, kas vajadzīgi pārmērīga budžeta deficīta novēršanai līdz 2012. gadam, ja to pieļauj cikliskie nosacījumi, un jāpaātrina budžeta deficīta samazināšana, ja ekonomikas vai budžeta stāvoklis izrādītos labvēlīgāks, nekā šobrīd paredzams.
            (3) Lai ierobežotu korekciju apdraudošos riskus, Kiprai būtu jāpiešķir vidējā termiņa budžeta programmai saistošāks raksturs, kā arī jāpilnveido budžeta izpildes uzraudzība visa gada garumā.
            (4) Īstenojot reformu pasākumus attiecībā uz pensiju un veselības aprūpes izdevumu kontroli, jāuzlabo valsts finanšu ilgtermiņa ilgtspēja, tādējādi panākot prognozētā ar novecošanu saistīto izdevumu pieauguma samazināšanu.
            (5) Turklāt Kipras iestādēm papildus fiskālajiem pasākumiem būtu jāizmanto iespējas, tostarp sākot ar labākiem ekonomiskajiem nosacījumiem, paātrināt kopējā parāda attiecības samazināšanu atsauces vērtības virzienā.
            (6) Padome Kipras valdībai nosaka termiņu līdz [2011. gada 13. janvārim], lai tā efektīvi rīkotos šajā nolūkā un noteiktu pasākumus, kas vajadzīgi, lai panāktu virzību pārmērīga budžeta deficīta novēršanā. Pasākumu efektivitātes novērtējumā tiks ņemts vērā ekonomikas attīstības salīdzinājums ar ekonomikas prognozi Komisijas dienestu 2010. gada pavasara prognozē.
            Par šo ieteikumu īstenošanā sasniegto Kipras iestādēm jāziņo atsevišķā nodaļā turpmākajos stabilitātes programmas atjauninājumos līdz pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras atcelšanai.
            Turklāt Padome uzsver to, cik svarīgi ir sasniegt vidējā termiņa mērķi (VTM), lai pareizi pārvaldītu budžetu ekonomikas lejupslīdes apstākļos. Tāpēc Padome aicina Kipras iestādes pēc pārmērīga budžeta deficīta novēršanas nodrošināt budžeta konsolidāciju, lai tuvinātos budžeta vidēja termiņa mērķim — līdzsvarotam budžetam strukturālajā izteiksmē. Atbilstīgi plānotajam pilnībā ieviešot efektīvu daudzgadu budžeta sistēmu, varētu veicināt budžeta mērķu ievērošanu un stingru budžeta izdevumu ierobežošanu vidējā termiņā.
            Šis ieteikums ir adresēts Kipras Republikai.
            Briselē,
            Padomes vārdā —
            priekšsēdētājs
            [1] OV L 209, 2.8.1997., 6. lpp.
            [2] Padomes 2009. gada 10. novembra secinājumos par valsts finanšu ilgtspēju “Padome aicina dalībvalstis savās stabilitātes un konverģences programmās koncentrēt uzmanību uz stratēģijām, kuras orientētas uz ilgtspējas sasniegšanu” un tad “aicina Komisiju kopā ar Ekonomikas politikas komiteju un Ekonomikas un finanšu komiteju turpināt izstrādāt metodoloģijas valsts finanšu ilgtermiņa ilgtspējas novērtēšanai, lai tās būtu pieejamas nākamajā Ilgtspējas ziņojumā”, ko paredzēts izdot 2012. gadā.
         MT
            (...PICT...)|IL-KUMMISSJONI EWROPEA|
            Brussel 15.6.2010
            SEG(2010) 741 finali

            Rakkomandazzjoni għal
            RAKKOMANDAZZJONI TAL-KUNSILL

            bl-għan li tinġieb fi tmiemha l-qagħda ta’ defiċit eċċessiv tal-gvern f’Ċipru
            Rakkomandazzjoni għal
            RAKKOMANDAZZJONI TAL-KUNSILL

            bl-għan li tinġieb fi tmiemha l-qagħda ta’ defiċit eċċessiv tal-gvern f’Ċipru
            IL-KUNSILL TAL-UNJONI EWROPEA,
            Wara li kkunsidra t-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea, u b'mod partikolari l-Artikolu 126(7) tiegħu;
            Wara li kkunsidra r-rakkomandazzjoni mill-Kummissjoni Ewropea;
            Billi:
            (1) Skont l-Artikolu 126 tat-Trattat, l-Istati Membri għandhom jevitaw id-defiċits eċċessivi tal-gvern.
            (2) Il-Patt ta’ Stabbiltà u Tkabbir huwa msejjes fuq l-għan ta’ finanzi sodi tal-gvern bħala mezz kif jissaħħu l-kundizzjonijiet għall-istabbiltà tal-prezzijiet u għat-tkabbir sostenibbli qawwi li jwassal għall-ħolqien tal-impjiegi.
            (3) Ir-riforma tal-2005 tal-Patt ta’ Stabbiltà u Tkabbir fittxet li ssaħħaħ l-effikaċja u l-bażi ekonomika kif ukoll li tissalvagwardja s-sostenibbiltà tal-finanzi pubbliċi fit-tul. Din kellha l-mira li tiżgura li b’mod partikolari, l-isfond ekonomiku u baġitarju jiġi kkunsidrat bis-sħiħ fl-istadji kollha tal-PŻE. B’dan il-mod, il-Patt ta’ Stabbiltà u Tkabbir jipprovdi l-qafas li jsostni l-linji politiċi tal-gvern għal ritorn malajr għal pożizzjonijiet baġitarji sodi waqt li titqies is-sitwazzjoni ekonomika.
            (4) Il-Kunsill iddeċieda fit-[13 ta’ Lulju 2010], skont l-Artikolu 126(6) tat-Trattat, li hemm defiċit eċċessiv f'Ċipru.
            (5) Skont l-Artikolu 126(7) tat-Trattat u l-Artikolu 3 tar-Regolament tal-Kunsill (KE) Nru 1467/97 dwar li titħaffef u li tiġi ċċarata l-implimentazzjoni tal-proċedura ta’ żbilanċ eċċessiv ĠU L 209, 2.8.1997, p 6.   (li hi parti mill-Patt ta’ Stabbiltà u Tkabbir), il-Kunsill intalab ukoll li jagħmel rakkomandazzjonijiet lill-Istat Membru kkonċernat, bl-għan li l-qagħda ta’ defiċit eċċessiv tinġieb fi tmiemha f’perjodu stabbilit. Ir-rakkomandazzjoni trid tistabbilixxi skadenza ta’ mhux aktar minn sitt xhur għal azzjoni effettiva li għandha tittieħed mill-Istat Membru kkonċernat biex jikkoreġi d-defiċit eċċessiv kif ukoll skadenza għall-korrezzjoni tad-defiċit eċċessiv, li għandha titlesta fis-sena ta’ wara li fiha jkun ġie identifikat sakemm ma jkunx hemm ċirkustanzi speċjali. Meta jkun qed jiġi deċiż jekk jeżistux ċirkustanzi speċjali, għandhom jitqiesu l-“fatturi rilevanti” kif iċċarat fl-Artikolu 2(3) tar-Regolament (KE) Nru 1467/97. Barra minn hekk, f'rakkomandazzjoni għal korrezzjoni ta' defiċit eċċessiv il-Kunsill għandu jitlob li jkun hemm titjib annwali minimu fil-bilanċ strutturali, jiġifieri l-bilanċ aġġustat ċiklikament, minbarra miżuri ta' darba u miżuri temporanji oħra, ta' 0,5 % tal-PGD bħala punt ta' referenza.[1]
            ĠU L 209, 2.8.1997, p 6.
            (6) Fil-każ ta' Ċipru, huma meqjusa li jeżistu ċirkostanzi speċjali, li huma rilevanti għal aktar flessibilità akbar fl-applikazzjoni tal-PŻE introdott bir-riforma tal-2005 tal-Patt ta’ Stabilità u ta' Tkabbir. Fl-2009, għall-ewwel darba f'35 sena, l-attività ekonomika ċkienet. Ir-riċessjoni irriflettiet waqgħa sinjifikanti fid-domanda domestika u ċirkostanzi negattivi esterni.   Partikolarment, il-livell għoli tad-dejn domestiku privat flimkien ma' kundizzjonijiet aktar stretti tas-self, il-perspettiva tas-suq tax-xogħol li qed tiddeterjora u l-effetti ta’ nuqqas ta’ fiduċja wasslu għal tnaqqis fil-konsum privat.   Fl-istess waqt, l-investiment irreġistra korrezzjoni qawwija, fost tnaqqis fid-domanda barranija għall-proprjetà, użu baxx tal-kapaċità u r-ristrutturar tal-karti tal-bilanċ tal-korporazzjonijet.   Barra minn hekk, l-esportazzjoni ta' prodotti u servizzi, speċjalment it-turiżmu, naqset drastikament bħala konsegwenza tal-kriżi finanzjarja u s-sitwazzjoni globali li battiet, b'mod partikolari l-prospetti ta' tkabbir ħafna aktar baxxi tal-imsieħba kummerċjali ewlenin (ir-Renju Unit, iż-Żona tal-Euro u r-Russja). Id-defiċit fl-2009 huwa konsegwenza kemm tat-tnaqqis ekonomiku u kemm tal-miżuri ta' stimolu li ttieħdu mill-awtoritajiet Ċiprijotti skont il-PERE. L-eżistenza ta’ ċirkostanzi speċjali tawtorizza lill-Kunsill li jippermetti l-korrezzjoni tad-defiċit eċċessiv f'qafas li jinfirex fuq medda medja ta’ żmien.
            (7) Fis-snin ta' qabel il-kriżi u f'kuntest ta' żminijiet ekonomiċi tajbin, bl-appoġġ ta' splużjoni tal-assi u dħul ġmielu mit-taxxi, Ċipru kien kapaċi jibni bilanċi pożittivi fil-baġit u naqqas il-proporzjon tad-dejn gross għal 48,4% tal-PGD fl-2008 (minn 70,2% fl-2004). Madankollu, fl-2009, il-kriżi ekonomika poġġiet piż kbir fuq il-finanzi pubbliċi. B’riżultat ta’ dan, il-bilanċ baġitarju waqa' minn bilanċ pożittiv ta' 0,9% tal-PGD fl-2008 għal defiċit ta’ 6,1 % tal-PGD fl-2009. Dan kien riżultat ukoll ta' numru ta' miżuri diskrezzjonali bħala tweġiba għad-deterjorament tas-sitwazzjoni ekonomika (skont il-PERE) u ta' effetti ta' kompożizzjoni pjuttost kbar b'riżultat ta' mudell ta' tkabbir tal-PGD li kien fih ħafna anqas dħul mit-taxxi. Id-defiċit hu pproġettat li jespandi iżjed għal 6,2% tal-PGD fl-2010 skont in-notifika ta' Marzu 2010 ippreżentata mill-Ministru tal-Finanzi. Madankollu, il-projjezzjonijiet baġitarji tat-tbassir tas-servizzi tal-Kummissjoni għar-rebbiegħa 2010 jindikaw li d-defiċit baġitarju se jitla' għal madwar 7% tal-PGD fl-2010. Ma ġewx inkorporati miżuri potenzjali ekstrabaġitarji li għadhom qed jiġu diskussi u li hemm nuqqas ta' informazzjoni jew informazzjoni inċerta dwar il-modalitajiet tagħhom u dwar meta se jiġu implimentati.
            (8) Meta jitqiesu ċ-ċirkostanzi speċjali u l-qafas tal-PERE, huwa rrakkomandat sforz fiskali medju annwali. L-isforz fiskali għandu jqis il-fatturi kollha rilevanti biex jintlaħqu l-objettivi tal-politika fiskali, l-ewwel bil-livell tad-defiċit ġenerali u d-dejn gross tal-gvern kif ukoll indikaturi oħra, bħall-qagħda tal-kont kurrenti, il-livell ta' obbligi kontinġenti tas-settur finanzjarju, pagamenti ta' mgħaxijiet, premia tar-riskju u l-bidla mistennija fl-infiq marbuta mal-età fil-medda medja ta' żmien. Fil-kalkolu tal-isforz fiskali medju annwali, id-defiċit tal-2011 fit-tbassir tas-servizzi tal-Kummissjoni tal-ħarifa 2010 jittieħed bħala l-punt ta' tluq. L-isforz fiskali totali meħtieġ biex tintlaħaq il-mira ta' defiċit nominali ta' 3% sad-data tal-għeluq imbagħad tiġi kkalkulata billi jiġi preżunt għeluq gradwali tad-differenza bejn il-produzzjoni reali u dik potenzjali sal-2015.
            (9) F'dan l-isfond, huwa xieraq li tiġi kkunsidrata l-korrezzjoni tad-defiċit eċċessiv fil-qafas fuq terminu medju bl-iskadenza għall-korrezzjoni tkun l-2012. B'mod partikolari, fid-dawl tal-iżbilanci esterni u domestiċi għoljin, pjan ta' aġġustament kredibbli u sostenibbli jitlob lill-awtoritajiet Ċiprijotti biex isaħħu l-istrateġija fiskali fl-2010 permezz ta' miżuri biex jikkontrollaw in-nefqa preżenti, inaqqsu d-defiċit sa taħt is-6% tal-PGD fl-2010, u jieħdu azzjoni f'waqtha biex jiddefinixxu l-istrateġija ta' konsolidazzjoni misjuqa min-nefqa. Għal dan l-għan, l-awtoritajiet Ċiprijotti għandhom jiżguraw sforz fiskali annwali b’medja ta’ 1¾% tal-PGD matul il-perjodu 2010-2012;   jispeċifikaw il-miżuri meħtieġa biex issir il-korrezzjoni tad-defiċit eċċessiv sal-2012, dejjem jekk il-kundizzjonijiet ċikliċi jippermettu, u jħaffu t-tnaqqis tad-defiċit jekk il-kondizzjonijiet ekonomiċi jew baġitari jirriżultaw li jkunu aħjar milli mistenni bħalissa. Fil-programm ta’ stabbiltà tiegħu mressaq lill-Kummissjoni u lill-Kunsill fl-1 ta’ April 2010, Ċipru ntrabat li jnaqqas id-defiċit għal 4,5% tal-PGD fl-2011 u 3,4% tal-PGD fl-2012. Għaldaqstant, l-isforz addizzjonali mitlub minn Ċipru f’din ir-rakkomandazzjoni, imqabbel mal-pjan inizjali tal-awtoritajiet Ċiprijotti, hu meqjus possibbli u neċessarju.   Il-konsolidazzjoni baġitarja għandha tikkontribwixxi wkoll biex il-proporzjon tad-dejn gross tal-gvern jerġa' jaqbad in-niżla b'mod li joqrob lejn il-valur ta' referenza b'pass sodisfaċenti billi jirrestawra livell adegwat tal-bilanċ favorevoli primarju.
            (10) Fl-imgħoddi reċenti, il-qafas baġitarju ta' Ċipru tjieb bl-adozzjoni tas-Sistema ta' Kontabilità tal-Ġestjoni Finanzjarja (FIMAS). Mill-2006, Ċipru wkoll ġab fis-seħħ adozzjoni gradwali ta' qafas baġitarju ta' tliet snin għal terminu medju ta' żmien (MTBF) u mill-2007 introduċa Bbaġittjar imsejjes fuq Programmi u Riżultati (BPR). Madankollu, il-qafas il-ġdid għadu fl-stadju tad-dħul gradwali u mhuwiex previst li jkun kompletament fis-seħħ qabel l-2012. Għaldaqstant, l-impatt tiegħu jsir effettiv biss fit-terminu medju. L-implimentazzjoni f’waqtha tal-qafas il-ġdid tkun essenzjali għal konsolidament b’suċċess u permanenti tal-finanzi pubbliċi. Il-prattika eżistenti tal-adozzjoni tal-baġits supplimentari matul il-kors tas-sena ġabet magħha żieda fin-nefqa kurrenti lil hinn mir-riallokazzjoni maħsuba ta' fondi. Ladarba l-qafas baġitarju l-ġdid jiġi implimentat kompletament, hu mistenni li jtemm din il-prattika li jwassal għal proċess baġitarju aktar effettiv u effiċjenti u jikkontribwixxi biex irażżan in-nefqa ministeru b'ministeru skont il-limiti massimi ffissati. Fl-istess waqt, il-proċess baġitarju l-ġdid iqiegħed sisien ġodda għar-riallokazzjoni tan-nefqa favur l-attivitajiet li jsaħħu t-tkabbir.
            (11) L-impatt baġitarju fit-tul tal-anzjanità huwa sostanzjalment ogħla mill-medja tal-UE, primarjament minħabba ż-żieda relattivament għolja fl-infiq fuq il-pensjonijiet bħala sehem mill-PGD fid-deċennji li ġejjin, parzjalment minħabba l-fatt li l-iskema tal-pensjonijiet għadha f’fażi ta’ maturazzjoni. Riforma tal-pensjonijiet introdotta f’April 2009 se tnaqqas ħarira ż-żieda fin-nefqa fuq il-pensjonijiet u, iktar importanti minn hekk, iżżid ir-rati tal-kontribuzzjonijiet tas-sigurtà soċjali. Ir-riforma għandha ttejjeb il-bilanċ fit-tul tas-sistema tal-pensjonijiet u tnaqqas ir-riskji għas-sostenibbiltà, madankollu, mingħajr ma jkollha effett fuq il-valutazzjoni kumplessiva. Il-pożizzjoni baġitarja fl-2009 tkompli tkabbar l-impatt baġitarju ta’ popolazzjoni li qed tixjieħ minħabba l-lakuna li hemm fis-sostenibbiltà. It-titjib tal-bilanċ primarju fit-terminu medju u l-implimentazzjoni ta’ iktar miżuri mmirati lejn it-trażżin taż-żieda sostanzjali fin-nefqa marbuta mal-età, speċjalment il-pensjonijiet u l-kura tas-saħħa, jikkontribwixxu għat-tnaqqis tar-riskji lis-sostenibbiltà tal-finanzi pubbliċi, li fir-Rapport tas-Sostenibbiltà tal-Kummissjoni tal-2009 Fil-konklużjonijiet tal-Kunsill mill-10 ta’ Novembru 2009 dwar is-sostenibbiltà tal-finanzi pubbliċi "il-Kunsill jitlob lill-Istati Membri biex jiffukaw l-attenzjoni tagħhom fuq strateġiji orjentati lejn is-sostenibbiltà fil-programmi ta’ stabbiltà u konverġenza tagħhom li jmiss" u wkoll “jistieden lill-Kummissjoni biex, flimkien mal-Kumitat tal-Politika Ekonomika u l-Kumitat Ekonomiku u Finanzjarju, tiżviluppa iktar il-metodoloġiji għall-valutazzjoni tas-sostenibbiltà fit-tul tal-finanzi pubbliċi qabel ir-rapport dwar is-Sostenibbiltà li jmiss”, u li huwa previst għall-2012.  ġew evalwati bħala għolja.[2]
            Fil-konklużjonijiet tal-Kunsill mill-10 ta’ Novembru 2009 dwar is-sostenibbiltà tal-finanzi pubbliċi "il-Kunsill jitlob lill-Istati Membri biex jiffukaw l-attenzjoni tagħhom fuq strateġiji orjentati lejn is-sostenibbiltà fil-programmi ta’ stabbiltà u konverġenza tagħhom li jmiss" u wkoll “jistieden lill-Kummissjoni biex, flimkien mal-Kumitat tal-Politika Ekonomika u l-Kumitat Ekonomiku u Finanzjarju, tiżviluppa iktar il-metodoloġiji għall-valutazzjoni tas-sostenibbiltà fit-tul tal-finanzi pubbliċi qabel ir-rapport dwar is-Sostenibbiltà li jmiss”, u li huwa previst għall-2012.
            (12) Skont dejta notifikata mill-awtoritajiet Ċiprijotti f'April tal-2010, id-dejn gross tal-amministrazzjoni pubblika huwa ppjanat li jkun 56,2% tal-PGD fl-2009. Din iż-żieda prinċipalment kienet dovuta għad-deterjorament sinjifikanti tal-bilanċ primarju u l-effetti "valanga" li jżidu d-dejn minħabba l-waqgħa tal-PGD nominali. L-aġġustament tal-fluss ta' stokks ukoll ikkontribwixxa negattivament għal-livell tad-dejn ekwivalenti għal madwar punt perċentwali wieħed (1) tal-PGD, minħabba l-akkumulazzjoni tal-assi tal-gvern sa tmiem is-sena sabiex jintlaħqu l-obbligi tal-maturazzjoni tad-dejn li joħorġu kmieni f'Jannar tal-2010, kif ukoll id-differenzi bejn il-flus kontanti u d-dovuti. Għall-2010, Ċipru nnotifika dejn ippjanat ta' 62% tal-PGD, u b'hekk qabeż il-valur ta' referenza tas-60% tal-PGD tat-Trattat (il-programm ta' stabbiltà ta' April 2010 jippjana figura ħarira aktar baxxa (61%) u jipprevedi żieda ulterjuri għal 63,2% tal-PGD fl-2011). Fid-dawl tar-riskji negattivi għax-xenarju makroekonomiku u l-miri baġitarji, l-evoluzzjoni tal-proporzjon tad-dejn tista’ tkun inqas favorevoli milli ppjanat. It-tbassir tar-rebbiegħa tal-2010 tas-servizzi tal-Kummissjoni jipprojjetta li d-dejn jiżdied ulterjorment għal 62,3% tal-PGD fl-2010 u 67,6% fl-2011, minħabba bilanċ primarju li mar lura.
            (13) Is-sorveljanza msaħħa skont il-PŻE se tkun teħtieġ monitoraġġ regolari u f'waqtu tal-progress magħmul fl-implimentazzjoni tal-istrateġija tal-konsolidament fiskali. F'dan il-kuntest, jista' jkun utli li jkun iddedikat kapitolu separat fl-aġġornamenti li ġejjin tal-programm ta' stabbiltà ta' Ċipru għal din il-kwistjoni.
            (14) Ġeneralment, fil-fehma tal-Kunsill, il-miżuri ta' konsolidament tal-baġit għandhom iwasslu għal titjib fit-tul fil-bilanċ tal-amministrazzjoni pubblika, filwaqt li jkunu mmirati lejn it-titjib tal-kwalità tal-finanzi pubbliċi u t-tisħiħ tal-potenzjal ta' tkabbir tal-ekonomija.
            ADOTTA DIN IR-RAKKOMANDAZZJONI:
            (1) Filwaqt li jirrikonoxxi li l-qagħda baġitarja ta' Ċipru fl-2009 rriżultat minn miżuri li jammontaw għal madwar 1½% tal-PGD fl-2009, li hija tweġiba xierqa għat-tnaqqis fir-ritmu ekonomiku, u kienu konformi mal-Pjan Ewropew ta' Rkupru Ekonomiku, kif ukoll mil-libertà ta' moviment tal-istabbilizzaturi awtomatiċi, l-awtoritajiet Ċiprijotti għandhom iġibu fi tmiem il-qagħda attwali ta' defiċit eċċessiv mill-aktar fis possibbli u mhux aktar tard mill-2012.
            (2) L-awtoritajiet Ċiprijotti għandhom iġibu d-defiċit tal-amministrazzjoni pubblika għal taħt it-3 % tal-PGD b’mod kredibbli u sostenibbli billi jieħdu azzjoni f’qafas fuq terminu medju ta' żmien. B'mod speċifiku, għal dan il-għan, l-awtoritajiet Ċiprijotti għandhom:
            (a) jieħdu l-miżuri meħtieġa biex inaqqsu d-defiċit tal-2010 sa taħt is-6% tal-PGD u jiddefinixxu strateġija ta' konsolidament misjuqa min-nefqa, sabiex id-defiċit jitnaqqas sa taħt il-valur ta' referenza sal-2012.
            (b) għal dan l-għan jiżguraw medja ta’ sforz fiskali annwali tal-anqas ta’ 1¾% tal-PGD għall-perjodu 2010-2012, li għandu jikkontribwixxi wkoll biex il-proporzjon tad-dejn gross tal-gvern jerġa’ jaqbad it-triq tat-tnaqqis b'mod li jqarreb il-valur referenzjali b'pass sodisfaċenti billi jikseb lura livell xieraq tal-bilanċ pożittiv primarju;
            (c) jispeċifikaw u jimplimentaw b'mod rigoruż il-miżuri li huma neċessarji għall-korrezzjoni tad-defiċit eċċessiv sal-2012 jekk il-kundizzjonijiet ċikliċi jippermettu u jħaffu t-tnaqqis tad-defiċit jekk il-kundizzjonijiet ekonomiċi jew baġitarji jkunu aħjar minn dawk mistennija bħalissa.
            (3) Biex jillimita r-riskji għall-aġġustament, Ċipru għandu jsaħħaħ in-natura vinkolanti tal-qafas baġitarju tiegħu fuq terminu medju ta' żmien kif ukoll itejjeb il-monitoraġġ tal-eżekuzzjoni baġitarja matul is-sena.
            (4) Biex itejjeb is-sostenibbiltà fit-tul tal-finanzi pubbliċi, Ċipru għandu jimplimenta miżuri ta’ riforma biex jikkontrolla n-nefqa fuq il-pensjonijiet u l-kura tas-saħħa sabiex tiġi kkontrollata ż-żieda mistennija fl-infiq marbut mal-età.
            (5) Apparti dan, l-awtoritajiet Ċiprijotti għandhom jaħtfu opportunitajiet lil hinn mill-isforz fiskali, inkluż permezz ta’ kundizzjonijiet ekonomiċi mtejba, biex iħaffu t-tnaqqis tal-proporzjon tad-dejn gross lura lejn il-valur ta' referenza.
            (6) Il-Kunsill jistabbilixxi l-iskadenza għat-[13 ta' Jannar 2011] għall-gvern Ċiprijott biex jieħu azzjoni effettiva u jispeċifika l-miżuri li se jkunu neċessarji biex jagħmel progress lejn il-korrezzjoni tad-defiċit eċċessiv. Il-valutazzjoni tal-azzjoni effettiva se tqis l-iżviluppi ekonomiċi mqabbla mal-prospettiva ekonomika fit-tbassir tas-servizzi tal-Kummissjoni tar-rebbiegħa tal-2010.
            L-awtoritajiet Ċiprijotti għandhom jirrappurtaw dwar il-progress magħmul fl-implimentazzjoni ta’ dawn ir-rakkomandazzjonijiet f’kapitolu separat fl-aġġornamenti li ġejjin tal-programmi ta’ stabbiltà sal-abrogazzjoni tal-proċedura ta' żbilanċ eċċessiv.
            Barra minn hekk, il-Kunsill jenfasizza l-importanza li jintlaħqu l-għanijiet fuq terminu medju (MTO) għal ġestjoni baġitarja xierqa tat-tnaqqis fl-attività ekonomika. Għalhekk jistieden lill-awtoritajiet Ċiprijotti biex jiżguraw li l-konsolidament tal-baġit lejn l-objettiv fuq terminu medju għall-pożizzjoni baġitarja – baġit ibbilanċjat f’termini strutturali – jiġi sostnut wara li jkun ġie kkoreġut id-defiċit eċċessiv. Iż-żamma mal-miri baġitarji u t-trażżin strett tan-nefqa fuq it-terminu medju jistgħu jitjiebu bl-implimentazzjoni sħiħa, kif ippjanat, ta' qafas baġitarju multiannwali effettiv.
            Din ir-rakkomandazzjoni hija indirizzata lir-Repubblika ta' Ċipru
            Magħmula fi Brussel,
            Għall-Kunsill
            Il-President
            [1] ĠU L 209, 2.8.1997, p 6.
            [2] Fil-konklużjonijiet tal-Kunsill mill-10 ta’ Novembru 2009 dwar is-sostenibbiltà tal-finanzi pubbliċi "il-Kunsill jitlob lill-Istati Membri biex jiffukaw l-attenzjoni tagħhom fuq strateġiji orjentati lejn is-sostenibbiltà fil-programmi ta’ stabbiltà u konverġenza tagħhom li jmiss" u wkoll “jistieden lill-Kummissjoni biex, flimkien mal-Kumitat tal-Politika Ekonomika u l-Kumitat Ekonomiku u Finanzjarju, tiżviluppa iktar il-metodoloġiji għall-valutazzjoni tas-sostenibbiltà fit-tul tal-finanzi pubbliċi qabel ir-rapport dwar is-Sostenibbiltà li jmiss”, u li huwa previst għall-2012.
         SK
            (...PICT...)|EURÓPSKA KOMISIA|
            Brusel, 15.6.2010
            SEK(2010) 741 v konečnom znení

            Odporúčanie na
            ODPORÚČANIE RADY

            s cieľom odstrániť nadmerný deficit verejných financií na Cypre
            Odporúčanie na
            ODPORÚČANIE RADY

            s cieľom odstrániť nadmerný deficit verejných financií na Cypre
            RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
            so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 126 ods. 7,
            so zreteľom na odporúčanie Európskej komisie,
            keďže:
            (1) V súlade s článkom 126 zmluvy sa členské štáty majú vyhýbať nadmernému deficitu verejných financií.
            (2) Pakt o stabilite a raste vychádza z cieľa zdravých verejných financií, ktoré sú prostriedkom na posilnenie podmienok na cenovú stabilitu a silný udržateľný rast smerujúci k vytváraniu pracovných miest.
            (3) Cieľom reformy Paktu o stabilite a raste z roku 2005 bolo posilniť jeho účinnosť a hospodárske základy, ako aj zabezpečiť udržateľnosť verejných financií z dlhodobého hľadiska. Malo sa ňou zaistiť, aby sa vo všetkých krokoch v rámci postupu pri nadmernom deficite v plnej miere zohľadňovala najmä hospodárska a rozpočtová situácia. V tomto zmysle Pakt o stabilite a raste vytvára rámec na podporu vládnych politík zameraných na rýchle obnovenie zdravej rozpočtovej pozície so zreteľom na hospodársku situáciu.
            (4) Rada [13. júla 2010] v súlade s článkom 126 ods. 6 zmluvy rozhodla, že na Cypre existuje nadmerný deficit.
            (5) V súlade s článkom 126 ods. 7 zmluvy a článkom 3 nariadenia Rady (ES) č. 1467/97 o urýchľovaní a objasňovaní vykonania postupu pri nadmernom schodku Ú. v. ES L 209, 2.8.1997, s. 6.   (ktorý je súčasťou Paktu o stabilite a raste), Rada takisto požaduje, aby sa pre príslušné členské štáty vypracovali odporúčania s cieľom odstrániť nadmerný deficit v stanovenej lehote. V odporúčaní sa má stanoviť lehota šesť mesiacov na to, aby príslušné členské štáty prijali najúčinnejšie opatrenia na odstránenie nadmerného deficitu, ako aj lehota na odstránenie nadmerného deficitu, ktorá by mala ukončiť v roku, ktorý nasleduje po jeho zistení, pokiaľ sa nevyskytnú mimoriadne okolnosti. Pri rozhodovaní, či existujú mimoriadne okolnosti, by sa mali zohľadňovať „významné faktory“ vysvetlené v článku 2 ods. 3 nariadenia (ES) č. 1467/97. V odporúčaní na odstránenie nadmerného deficitu by Rada okrem toho mala požadovať dosiahnutie minimálneho ročného zlepšenia štrukturálneho salda, t. j. cyklicky upraveného salda bez jednorazových a iných dočasných opatrení o referenčnú hodnotu na úrovni 0,5 % HDP.[1]
            Ú. v. ES L 209, 2.8.1997, s. 6.
            (6) Dospelo sa k záveru, že v prípade Cypru existujú mimoriadne okolnosti, ktoré sú významné pre väčšiu flexibilitu pri uplatňovaní postupu pri nadmernom deficite, ktorá sa zaviedla v rámci reformy Paktu o stabilite a raste z roku 2005. V roku 2009 došlo po prvý raz za 35 rokov k zníženiu hospodárskej činnosti. V recesii sa odrážal významný pokles  domáceho dopytu a nepriaznivého vonkajšieho prostredia. Najmä vysoká zadlženosť domácností spolu s prísnejšími úverovými podmienkami, zhoršujúcim sa výhľadom trhu práce  a  negatívnymi vplyvmi na dôveru viedli k zníženiu súkromnej spotreby. Zároveň sa zaznamenala výrazná úprava investícií, keď došlo k poklesu zahraničného dopytu po nehnuteľnostiach na bývanie, malému využívaniu kapacít a  reštrukturalizácii účtovných súvah podnikov . V dôsledku finančnej krízy a celosvetového hospodárskeho spomalenia, a najmä oveľa nižších výhľadov rastu u hlavných obchodných partnerov (eurozóna, stredná a východná Európa) sa navyše zrútil vývoz tovaru a služieb, najmä cestovného ruchu.  Deficit v roku 2009 je dôsledkom hospodárskeho poklesu, ako aj stimulačných opatrení, ktoré v súlade s európskym plánom na oživenie hospodárstva prijali cyperské orgány. Existencia mimoriadnych okolností oprávňuje Radu, aby umožnila korekciu nadmerného deficitu v strednodobom rámci.
            (7) V rokoch pred krízou a v kontexte dobrých hospodárskych období podporovaných výrazným rastom hodnoty aktív a vysokými príjmami z daní mohol Cyprus vytvárať rozpočtové prebytky a v roku 2008 znížil svoj pomer hrubého dlhu na 48,4 % HDP (zo 70,2 % v roku 2004). V roku 2009 však hospodárska kríza výrazne zaťažila verejné financie. V dôsledku toho rozpočtové saldo v roku 2008 prudko kleslo z prebytku na úrovni 0,9 % HDP na deficit na úrovni 6,1 % HDP v roku 2009. Spôsobili to aj mnohé diskrečné opatrenia v reakcii na hospodársky pokles (v súlade s európskym plánom na oživenie hospodárstva) a pomerne rozsiahle účinky štruktúry na účet modelu rastu HDP s oveľa nižšími daňovými príjmami. Podľa oznámenia o postupe pri nadmernom deficite z marca 2010, ktoré predložilo ministerstvo financií, sa v roku 2010 predpokladá ďalšie rozšírenie deficitu na 6,2 % HDP. Z rozpočtových prognóz v predpovediach útvarov Komisie z jari 2010 vyplýva, že rozpočtový deficit dosiahne v roku 2010 približne 7 % HDP. Do prognóz sa nezahrnuli potenciálne mimorozpočtové opatrenia, o ktorých sa stále rokuje, pričom o ich modalitách a načasovaní vykonávania sú nejasné alebo nijaké informácie.
            (8) Vzhľadom na mimoriadne okolnosti a rámec európskeho plánu na oživenie hospodárstva sa odporúča priemerné ročné fiškálne úsilie. Vo fiškálnom úsilí sa zohľadnia všetky faktory významné na dosiahnutie cieľov fiškálnej politiky, pričom sa vychádza z úrovne deficitu verejných financií a hrubého dlhu, ako aj iných ukazovateľov, ako je súčasný stav účtu, úroveň podmienených záväzkov finančného sektora, úrokové splátky, rizikové prémie a očakávaná zmena výdavkov súvisiacich s vekom v strednodobom horizonte. Pri výpočte priemerného ročného fiškálneho úsilia sa v predpovedi útvarov Komisie z jesene 2010 za východiskový bod považuje deficit na rok 2011. Celkové fiškálne úsilie potrebné na dosiahnutie nominálneho cieľa deficitu vo výške 3 % v danej lehote sa teda vypočíta tak, že sa predpokladá postupné odstránenie produkčnej medzery do roku 2015.
            (9) V týchto súvislostiach je vhodné zvážiť korekciu nadmerného deficitu v strednodobom rámci v lehote na korekciu do roku 2012. Vzhľadom na vysoké vonkajšie a domáce nerovnováhy by dôveryhodné a udržateľné tempo úpravy vyžadovalo najmä to, aby cyperské orgány posilnili v roku 2010 fiškálnu stratégiu prijatím opatrení na kontrolu súčasných výdavkov, aby znížili deficit v roku 2010 pod 6 % HDP a aby vykonali včasné opatrenia na vymedzenie konsolidačnej stratégie zameranej na výdavky. S týmto cieľom by cyperské orgány mali v rokoch 2010 – 2012 zaistiť priemerné ročné fiškálne úsilie na úrovni 1,75 % HDP,   špecifikovať opatrenia potrebné na dosiahnutie korekcie nadmerného deficitu do roku 2012, ak to umožnia cyklické podmienky, a urýchliť znižovanie deficitu, ak sa hospodárske alebo rozpočtové podmienky zlepšia oproti súčasným očakávaniam. Cyprus sa vo svojom programe stability, ktorý predložil Komisii 1. apríla 2010, zaviazal, že v roku 2011 zníži deficit na 4.5 % a v roku 2012 na 3.4 %. Ďalšie úsilie požadované od Cypru v tomto odporúčaní, sa preto v porovnaní s pôvodným plánom cyperských orgánov považuje za uskutočniteľné a nevyhnutné.   Rozpočtovou konsolidáciou by sa takisto malo prispieť k opätovnému zníženiu pomeru hrubého verejného dlhu tak, aby sa uspokojivým tempom približoval k referenčnej hodnote a aby sa opäť dosiahla primeraná úroveň primárneho prebytku.
            (10) V nedávnej minulosti sa cyperský rozpočtový rámec zlepšil prijatím účtovného systému pre finančné hospodárenie (Financial Management Accounting System – FIMAS). Cyprus sa takisto rozhodol postupne zaviesť od roku 2006 trojročný strednodobý rozpočtový rámec (medium-term budgetary framework – MTBF) a v roku 2007 zaviedol rozpočtovanie podľa programov a výsledkov (programme and performance budgeting – PPB). Nový rámec sa však ešte len začína zavádzať a jeho úplné zavedenie sa predpokladá až v roku 2012. Vplyv zavedenia by sa preto mohol prejaviť až v strednodobom horizonte. Včasné vykonávanie nového rámca by bolo rozhodujúce pre úspešnú a trvalú konsolidáciu verejných financií. Existujúce postupy prijímania doplnkových rozpočtov v priebehu roka naznačovali zvýšenie bežných výdavkov nad rámec zamýšľaného prerozdelenia fondov. Po úplnom zavedení nového rozpočtového rámca sa očakáva ukončenie takýchto postupov, čo bude viesť k účinnejšiemu a efektívnejšiemu rozpočtovému procesu, ktorý prispeje k obmedzeniu výdavkov zo strany ministerstiev v súlade so stanovenými stropmi. Novým rozpočtovým procesom by sa mal súčasne vytvoriť zdravý základ na prerozdeľovanie výdavkov v prospech činností na podporu rastu.
            (11) Dlhodobý vplyv starnutia obyvateľstva na rozpočet je výrazne vyšší ako priemer EÚ, najmä v dôsledku pomerne vysokého nárastu výdavkov na dôchodky ako podielu na HDP počas nadchádzajúcich desaťročí, čo je čiastočne spôsobené tým, že dôchodkový systém je stále vo fáze vývoja. Dôchodkovou reformou zavedenou v apríli 2009 by sa mierne znížil nárast výdavkov na dôchodky a čo je dôležitejšie, zvýšili by sa sadzby príspevkov na sociálne zabezpečenie. Reformou by sa zlepšila dlhodobá rovnováha dôchodkového systému a znížili by sa riziká ohrozujúce udržateľnosť, ale bez vplyvu na celkové posúdenie. Rozpočtovou pozíciou v roku 2009 sa znásobuje vplyv starnutia obyvateľstva na stabilizačný interval. Zlepšením primárnej rovnováhy počas strednodobého obdobia a vykonávaním ďalších opatrení zameraných na obmedzenie výrazného nárastu výdavkov súvisiacich so starnutím obyvateľstva, najmä výdavkov na dôchodky a zdravotníctvo, by sa prispelo k znižovaniu rizík ohrozujúcich udržateľnosť verejných financií, ktoré sa v správe Komisie o udržateľnosti z roku 2009  V záveroch Rady z 10. novembra 2009 o udržateľnosti verejných financií „Rada vyzýva členské štáty, aby vo svojich nadchádzajúcich programoch stability a konvergenčných programoch sústredili pozornosť na stratégie orientované na udržateľnosť“ a ďalej „vyzýva Komisiu, aby spolu s Výborom pre hospodársku politiku a Hospodárskym a finančným výborom ďalej včas pre ďalšiu správu o udržateľnosti pripravovala metodiky na posudzovanie dlhodobej udržateľnosti verejných financií“, ktoré sa očakáva v roku 2012.  hodnotili ako vysoké.[2]
            V záveroch Rady z 10. novembra 2009 o udržateľnosti verejných financií „Rada vyzýva členské štáty, aby vo svojich nadchádzajúcich programoch stability a konvergenčných programoch sústredili pozornosť na stratégie orientované na udržateľnosť“ a ďalej „vyzýva Komisiu, aby spolu s Výborom pre hospodársku politiku a Hospodárskym a finančným výborom ďalej včas pre ďalšiu správu o udržateľnosti pripravovala metodiky na posudzovanie dlhodobej udržateľnosti verejných financií“, ktoré sa očakáva v roku 2012.
            (12) Podľa údajov, ktoré oznámili cyperské orgány v apríli 2010, hrubý verejný dlh v roku 2009 bol 56,2 % HDP. Toto zvýšenie bolo hlavne výsledkom významného zhoršenia primárneho salda a dlh zvyšujúceho efektu „snehovej gule“ v situácii klesajúceho  nominálneho HDP.  Úpravy bilančných tokov takisto predstavovali záporný príspevok k ekvivalentu úrovne dlhu približne o 1 percentuálny bod HDP, a to z dôvodu akumulácie vládnych aktív na konci roka s cieľom splniť povinnosti týkajúce sa splatnosti dlhu s lehotou začiatkom januára 2010, ako aj rozdiely medzi hotovosťou a naakumulovanými úrokmi. Na rok 2010 Cyprus oznámil plánovaný dlh na úrovni 62 % HDP, čím prekročil referenčnú hodnotu 60 % HDP stanovenú v zmluve (v programe stability z apríla 2010 sa plánuje o niečo nižšie číslo s hodnotou 61 % a v roku 2011 sa predpokladá ďalšie zvýšenie na 63,2 % HDP). So zreteľom na riziko poklesu vzťahujúce sa na makroekonomický scenár a rozpočtové ciele môže byť vývoj pomeru dlhu menej priaznivý, než sa plánovalo. V predpovedi útvarov Komisie z jari 2010 sa predpokladá, že dlh sa v roku 2010 ďalej zvýši na 62,3 % HDP a v roku 2011 na 67,6 % v situácii zhoršeného primárneho salda.
            (13) Zvýšený dohľad v rámci postupu pri nadmernom deficite si bude vyžadovať pravidelné a včasné monitorovanie pokroku dosiahnutého pri vykonávaní stratégie fiškálnej konsolidácie. V tomto kontexte by sa mohla tejto otázke účelne venovať osobitná kapitola v aktualizáciách cyperského programu stability.
            (14) Vo všeobecnosti by sa rozpočtovými konsolidačnými opatreniami malo zaistiť trvalé zlepšenie salda verejných financií pri súčasnom zameraní sa na zvyšovanie kvality verejných financií a na posilňovanie rastového potenciálu hospodárstva.
            PRIJALA TOTO ODPORÚČANIE:
            (1) Uznávajúc, že rozpočtová pozícia Cypru v roku 2009 bola dôsledkom opatrení, ktoré v roku 2009 predstavovali niečo viac ako 1,5 % HDP, ktoré boli primeranou reakciou na pokles a ktoré boli v súlade s európskym plánom na oživenie hospodárstva, ako aj na voľné pôsobenie automatických stabilizátorov, mali by cyperské orgány odstrániť súčasný nadmerný deficit čo najskôr, ale najneskôr do roku 2012.
            (2) Cyperské orgány by mali znížiť deficit verejných financií pod úroveň 3 % HDP dôveryhodným a udržateľným spôsobom prijatím opatrení v strednodobom rámci. Cyperské orgány by na tento účel mali:
            (a) prijať opatrenia potrebné na zníženie deficitu v roku 2010 pod 6 % HDP a vymedziť konsolidačnú stratégiu zameranú na výdavky s cieľom znížiť deficit pod referenčnú hodnotu do roku 2012;
            (b) s týmto cieľom zaistiť počas rokov 2010 – 2012 priemerné ročné fiškálne úsilie aspoň na úrovni 1,75 % HDP, čím by sa takisto prispelo k tomu, aby hrubý verejný dlh začal opäť klesať, aby sa uspokojivým tempom približoval k referenčnej hodnote a aby sa opäť dosiahla primeraná úroveň primárneho prebytku;
            (c) špecifikovať a dôsledne vykonávať opatrenia potrebné na dosiahnutie korekcie nadmerného deficitu do roku 2012, ak to umožnia cyklické podmienky, a urýchliť znižovanie deficitu, ak sa hospodárske alebo rozpočtové podmienky zlepšia oproti súčasným očakávaniam.
            (3) Na obmedzenie rizík ohrozujúcich úpravu by mal Cyprus posilniť záväzný charakter svojho strednodobého rozpočtového rámca, ako aj zlepšiť monitorovanie plnenia rozpočtu počas roka.
            (4) Zlepšiť dlhodobú udržateľnosť verejných financií vykonávaním reformných opatrení týkajúcich sa kontroly výdavkov na dôchodky a zdravotníctvo s cieľom znížiť predpokladané zvýšenie výdavkov súvisiacich so starnutím obyvateľstva.
            (5) Okrem toho by cyperské orgány mali využiť každú príležitosť nad rámec fiškálneho úsilia vrátane lepších hospodárskych podmienok, aby urýchlili znižovanie pomeru hrubého dlhu smerom k referenčnej hodnote.
            (6) Rada stanovuje španielskej vláde lehotu [13. január 2011] na prijatie účinných opatrení na špecifikovanie opatrení, ktoré budú potrebné na dosiahnutie pokroku smerom ku korekcii nadmerného deficitu. Pri posudzovaní účinných opatrení sa zohľadní hospodársky vývoj v porovnaní s hospodárskym výhľadom uvedeným v predpovedi útvarov Komisie z jari 2010.
            Cyperské orgány by mali predkladať správy o pokroku dosiahnutom pri vykonávaní týchto odporúčaní v samostatnej kapitole nadchádzajúcich aktualizácií programov stability až do zrušenia postupu pri nadmernom deficite.
            Rada okrem toho zdôrazňuje dôležitosť dosiahnutia strednodobého cieľa (MTO) pre primerané rozpočtové riadenie hospodárskych poklesov. Preto vyzýva cyperské orgány, aby zaistili, že rozpočtová konsolidácia smerom k strednodobému cieľu – vyrovnanému rozpočtu v štrukturálnom vyjadrení – sa udrží aj po korekcii nadmerného deficitu. Dodržiavaním rozpočtových cieľov a stabilným obmedzovaním výdavkov v strednodobom horizonte by sa mohlo zlepšiť úplné vykonávanie efektívneho viacročného rozpočtového rámca, ako sa plánovalo.
            Toto rozhodnutie je určené Cyperskej republike.
            V Bruseli
            Za Radu
            predseda
            [1] Ú. v. ES L 209, 2.8.1997, s. 6.
            [2] V záveroch Rady z 10. novembra 2009 o udržateľnosti verejných financií „Rada vyzýva členské štáty, aby vo svojich nadchádzajúcich programoch stability a konvergenčných programoch sústredili pozornosť na stratégie orientované na udržateľnosť“ a ďalej „vyzýva Komisiu, aby spolu s Výborom pre hospodársku politiku a Hospodárskym a finančným výborom ďalej včas pre ďalšiu správu o udržateľnosti pripravovala metodiky na posudzovanie dlhodobej udržateľnosti verejných financií“, ktoré sa očakáva v roku 2012.
         SL
            (...PICT...)|EVROPSKA KOMISIJA|
            Bruselj, 15.6.2010
            SEC(2010) 741 konč.

            Priporočilo
            PRIPOROČILO SVETA

            za odpravo čezmernega javnofinančnega primanjkljaja na Cipru
            Priporočilo
            PRIPOROČILO SVETA

            za odpravo čezmernega javnofinančnega primanjkljaja na Cipru
            SVET EVROPSKE UNIJE JE –
            ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 126(7) Pogodbe,
            ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
            ob upoštevanju naslednjega:
            (1) V skladu s členom 126 Pogodbe se države članice izogibajo čezmernemu javnofinančnemu primanjkljaju.
            (2) Pakt za stabilnost in rast temelji na cilju zdravih javnih financ kot sredstvu za izboljšanje pogojev za stabilnost cen in močno trajnostno rast, ki prispeva k ustvarjanju delovnih mest.
            (3) Leta 2005 je bil Pakt za stabilnost in rast prenovljen, da bi se okrepili njegova učinkovitost in gospodarski temelji ter ohranila dolgoročna vzdržnost javnih financ. Cilj prenove pakta je bil zagotoviti, da se v vseh fazah postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem v celoti upošteva predvsem gospodarsko in proračunsko ozadje. Na ta način Pakt za stabilnost in rast zagotavlja okvir, ki podpira vladne politike za hitro ponovno vzpostavitev trdnih proračunskih stanj, pri tem pa upošteva gospodarske razmere.
            (4) Svet je [13. julija 2010] v skladu s členom 126(6) Pogodbe odločil, da na Cipru obstaja čezmerni primanjkljaj.
            (5) V skladu s členom 126(7) Pogodbe in členom 3 Uredbe Sveta (ES) št. 1467/97 o pospešitvi in razjasnitvi izvajanja postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem UL L 209, 2.8.1997, str. 6.   (ki je del Pakta za stabilnost in rast) mora Svet poleg tega na državo članico nasloviti priporočila z namenom, da se stanje čezmernega primanjkljaja v danem roku odpravi. V priporočilu morata biti za zadevno državo članico določena rok največ šestih mesecev za sprejetje učinkovitih ukrepov za odpravo čezmernega primanjkljaja in rok za odpravo čezmernega primanjkljaja, ki mora biti dosežena v letu, ki sledi letu ugotovitve obstoja čezmernega primanjkljaja, razen v posebnih okoliščinah. Pri ugotavljanju, ali obstajajo posebne okoliščine, je treba upoštevati „pomembne dejavnike“, kot so pojasnjeni v členu 2(3) Uredbe (ES) št. 1467/97. Poleg tega mora Svet v priporočilu za zmanjšanje čezmernega primanjkljaja zahtevati, da se doseže minimalno letno izboljšanje strukturnega salda, tj. ciklično prilagojeni saldo brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov, v višini vsaj 0,5 % BDP.[1]
            UL L 209, 2.8.1997, str. 6.
            (6) Šteje se, da na Cipru obstajajo posebne okoliščine, ki so pomembne za večjo prožnost pri izvajanju postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem, uvedenim z reformo Pakta za stabilnost in rast leta 2005. V letu 2009 se je prvič v 35 letih gospodarska dejavnost zmanjšala. Recesija je odražala bistven upad domačega povpraševanja in negativno zunanje okolje.   Zlasti je velika zadolženost gospodinjstev skupaj z ostrejšimi kreditnimi pogoji, slabšimi napovedmi na trgu dela in poslabšanjem zaupanja povzročila zmanjšanje zasebne potrošnje.   Hkrati je bilo opaziti, da so se naložbe zaradi manjšega tujega povpraševanja po nepremičninah, nizke izkoriščenosti zmogljivosti in prestrukturiranja bilanc stanja gospodarskih družb zelo zmanjšale.   Poleg tega se je izvoz blaga in storitev, zlasti turizma, močno zmanjšal, kar je posledica finančne krize in svetovnega upada gospodarske rasti ter predvsem precej manjše možnosti za rast pri glavnih trgovinskih partnerjih (Združeno kraljestvo, države euroobmočja, Rusija). Primanjkljaj v letu 2009 je posledica upada gospodarske rasti in ukrepov spodbujanja, ki so jih ciprski organi sprejeli v skladu z evropskim načrtom za oživitev gospodarstva. Zaradi obstoja posebnih okoliščin lahko Svet dovoli zmanjšanje čezmernega primanjkljaja v srednjeročnem obdobju.
            (7) V letih pred krizo in v času dobrih gospodarskih razmer, ki so jih podpirali močna rast vrednosti sredstev in naraščajoči davčni prihodki, je Ciper lahko ustvaril proračunske presežke in leta 2008 zmanjšal delež bruto javnega dolga na 48,4 % BDP (s 70,2 % leta 2004). V letu 2009 pa je gospodarska kriza močno vplivala na javne finance. Posledično se je proračunski saldo spremenil iz presežka 0,9 % BDP v letu 2008 v primanjkljaj v višini 6,1 % BDP v letu 2009. To je bila tudi posledica številnih diskrecijskih ukrepov, ki so odgovor na upad gospodarske rasti (v skladu z evropskim načrtom za oživitev gospodarstva), in precej močnih učinkov sestave na račun modela rasti BDP, ki v precej manjši meri temelji na davkih. Na podlagi obvestila o postopku v zvezi s čezmernim primanjkljajem, ki ga je marca 2010 predstavilo ministrstvo za finance, naj bi se primanjkljaj v letu 2010 dodatno povečal na 6,2 % BDP. Glede na proračunske napovedi v napovedih služb Komisije iz pomladi 2010 pa naj bi proračunski primanjkljaj v letu 2010 dosegel približno 7 % BDP. Možni izredni proračunski ukrepi, o katerih se še razpravlja, informacij o načinu in času njihovega izvajanja pa še ni oziroma so nejasne, niso bili vključeni.
            (8) Ob upoštevanju posebnih okoliščin in okvira evropskega načrta za oživitev gospodarstva se priporoča povprečen letni fiskalni napor. Fiskalni napor bi moral upoštevati ustrezne dejavnike za dosego ciljev fiskalne politike, za začetek raven splošnega javnofinančnega primanjkljaja in bruto dolga ter druge kazalce, kot so bilanca tekočega računa, raven pogojnih obveznosti finančnega sektorja, plačila obresti, premije za tveganja in srednjeročno pričakovana sprememba v odhodkih, povezanih s staranjem prebivalstva. Pri izračunu povprečnega letnega fiskalnega napora se za izhodišče vzame primanjkljaj za leto 2011 iz napovedi služb Komisije iz pomladi 2010. Skupni fiskalni napor, potreben za to, da se do roka doseže nominalni ciljni primanjkljaj v višini 3 %, se nato izračuna tako, da se predpostavi postopna odprava proizvodne vrzeli do leta 2015.
            (9) Zaradi tega je primerno razmisliti o odpravi čezmernega primanjkljaja v srednjeročnem obdobju z rokom za odpravo leta 2012. Zlasti glede na velika zunanja in notranja neravnovesja bi morali ciprski organi za verodostojen in trajnosten postopek prilagoditve v letu 2010 okrepiti fiskalno strategijo z ukrepi za nadzor tekočih odhodkov, da bi se v letu 2010 primanjkljaj zmanjšal pod 6 % BDP, in sprejeti takojšnje ukrepe za določitev strategije konsolidacije, ki bo temeljila na odhodkih. V ta namen bi morali ciprski organi zagotoviti povprečen letni fiskalni napor v višini 1,75 % BDP v obdobju 2010–2012;   določiti ukrepe, potrebne za odpravo presežnega primanjkljaja do leta 2012, če to omogočajo ciklični pogoji, in za hitrejše zmanjševanje primanjkljaja, če se gospodarske ali proračunske razmere izkažejo za boljše od sedanjih pričakovanj. Ciper se je v svojem programu za stabilnost, ki ga je 1. aprila 2010 predložil Komisiji in Svetu, zavezal, da bo zmanjšal svoj primanjkljaj na 4,5 % BDP v letu 2011 in na 3,4 % BDP v letu 2012. Zato velja dodatni napor, ki se v tem priporočilu zahteva od Cipra glede na začetni načrt ciprskih organov, za izvedljivega in potrebnega.   Konsolidacija proračuna bi morala tudi prispevati k zniževanju deleža bruto javnega dolga, tako da se v primernem času približa referenčni vrednosti, s ponovno vzpostavitvijo ustrezne ravni primarnega presežka.
            (10) V zadnjih letih se je proračunski okvir Cipra izboljšal s sprejetjem računovodskega sistema za finančno upravljanje (FIMAS). Poleg tega je Ciper od leta 2006 postopoma sprejemal triletni srednjeročni proračunski okvir, z letom 2007 pa je uvedel pripravo proračuna na podlagi programov in rezultatov (PPB). Kljub temu pa se novi okvir še vedno postopoma uvaja in predvideva se, da se bo polno izvajal šele leta 2012. Njegov učinek bi bil torej lahko zaznaven šele v srednjeročnem obdobju. Pravočasna izvedba novega okvira bi bila ključnega pomena za uspešno in trajno konsolidacijo javnih financ. Obstoječa praksa sprejemanja dodatnih proračunov v teku leta je povzročila povečanje tekočih odhodkov, ki presega načrtovano prerazporeditev sredstev. Ko se bo novi proračunski okvir v celoti izvajal, se pričakuje, da se ta praksa ne bo več uporabljala ter bo nastal učinkovitejši in uspešnejši proračunski postopek, s pomočjo katerega bo ministrstvo lahko omejevalo odhodke v skladu z določenimi zgornjimi mejami. Hkrati bi novi proračunski postopek zagotovil trdno podlago za prerazporeditev odhodkov v korist dejavnostim za povečanje rasti.
            (11) Dolgoročni proračunski vpliv staranja prebivalstva je precej nad povprečjem EU, predvsem zaradi razmeroma velikega povečanja odhodkov za pokojnine kot deleža BDP v prihodnjih desetletjih, ki je deloma posledica dejstva, da je pokojninski sistem še vedno v fazi razvoja. Reforma pokojninskega sistema, uvedena aprila 2009, bi nekoliko zmanjšala povečanje odhodkov za pokojnine, veliko bolj pa povečala stopnje prispevkov za socialno varnost. Z reformo bi se moralo izboljšati dolgoročno ravnovesje pokojninskega sistema in zmanjšati tveganja za vzdržnost, ne bi pa smela vplivati na celovito oceno. Proračunsko stanje leta 2009 kaže proračunski učinek staranja prebivalstva na vrzel v vzdržnosti. Izboljševanje primarnega salda v srednjeročnem obdobju in izvajanje nadaljnjih ukrepov, namenjenih omejitvi precejšnjega povečanja odhodkov v zvezi s staranjem prebivalstva, zlasti odhodkov za pokojnine in zdravstveno varstvo, bi prispevala k zmanjšanju tveganj za vzdržnost javnih financ, ki so bila v poročilu Komisije o vzdržnosti iz leta 2009 Svet v svojih sklepih z dne 10. novembra 2009 o vzdržnosti javnih financ „poziva države članice, naj se v prihodnjih programih za stabilnost in konvergenco posvetijo predvsem strategijam za doseganje vzdržnosti“ in poleg tega „poziva Komisijo, naj skupaj z Odborom za ekonomsko politiko in Ekonomsko-finančnim odborom še pred objavo naslednjega poročila o vzdržnosti dodatno razvije metodologijo za ocenjevanje dolgoročne vzdržnosti javnih financ“. Naslednje poročilo je predvideno leta 2012.  ocenjena kot visoka.[2]
            Svet v svojih sklepih z dne 10. novembra 2009 o vzdržnosti javnih financ „poziva države članice, naj se v prihodnjih programih za stabilnost in konvergenco posvetijo predvsem strategijam za doseganje vzdržnosti“ in poleg tega „poziva Komisijo, naj skupaj z Odborom za ekonomsko politiko in Ekonomsko-finančnim odborom še pred objavo naslednjega poročila o vzdržnosti dodatno razvije metodologijo za ocenjevanje dolgoročne vzdržnosti javnih financ“. Naslednje poročilo je predvideno leta 2012.
            (12) Po podatkih, ki so jih ciprski organi sporočili aprila 2010, je bruto javni dolg v letu 2009 znašal 56,2 % BDP. To povečanje je bilo predvsem posledica znatnega poslabšanja primarnega salda in učinka „snežene kepe“, ki prispeva k povečevanju dolga, zaradi padajočega nominalnega BDP.   Tudi usklajevanje stanj in tokov je negativno prispevalo k ekvivalentu deleža dolga do približno 1 odstotne točke BDP zaradi akumulacije javnofinančnih sredstev konec leta, da bi se izpolnile obveznosti v zvezi z zapadlostjo dolga, ki so se pojavile zgodaj januarja 2010, kot tudi razlike med gotovino in kratkoročnimi obveznostmi. Za leto 2010 je Ciper sporočil načrtovani primanjkljaj v višini 62 % BDP, kar je nad referenčno vrednostjo 60 % BDP iz Pogodbe (v programu za stabilnost iz aprila 2010 se načrtuje nekoliko nižja številka (61 %) in predvideva nadaljnje povečanje na 63,2 % BDP v letu 2011). Glede na tveganja za makroekonomski scenarij in proračunske cilje bi bilo gibanje deleža dolga lahko manj ugodno od načrtovanega. Glede na napovedi služb Komisije iz pomladi 2010 naj bi se dolg v letu 2010 nadalje povečal na 62,3 % BDP, v letu 2011 pa na 67,6 % zaradi zmanjšanega primarnega salda.
            (13) Za strožji nadzor v okviru postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem bo treba redno in pravočasno spremljati napredek pri izvajanju strategije finančne konsolidacije. V tem okviru bi bilo v prihodnje posodobitve programa Cipra za stabilnost primerno vključiti posebno poglavje o tem vprašanju.
            (14) Svet meni, da bi morali ukrepi za proračunsko konsolidacijo na splošno zagotoviti trajno izboljšanje javnofinančnega salda, hkrati pa bi morali biti usmerjeni k povečevanju kakovosti javnih financ in krepitvi možnosti za gospodarsko rast –
            SPREJEL NASLEDNJE PRIPOROČILO:
            (1) Ob upoštevanju, da je proračunsko stanje Cipra v letu 2009 posledica ukrepov v višini 1,5 % BDP, ki so ustrezen odziv na upad gospodarske rasti in na splošno skladni z načeli evropskega načrta za oživitev gospodarstva, kot tudi prostega delovanja avtomatskih stabilizatorjev, bi morali ciprski organi čim hitreje in najpozneje do leta 2012 odpraviti sedanji čezmerni primanjkljaj.
            (2) Ciprski organi bi morali javnofinančni primanjkljaj z ukrepi v srednjeročnem obdobju znižati pod 3 % BDP na verodostojen in trajen način. Zato bi morali ciprski organi zlasti:
            (a) sprejeti ukrepe, potrebne za zmanjšanje primanjkljaja pod 6 % BDP v letu 2010 in določitev strategije konsolidacije, ki bo temeljila na odhodkih, da bi se do leta 2012 primanjkljaj zmanjšal pod referenčno vrednost;
            (b) v zvezi s tem zagotoviti povprečen letni fiskalni napor v višini vsaj 1,75 % BDP v obdobju 2010–2012, ki bi moral prispevati tudi k zniževanju deleža bruto javnega dolga, tako da se v primernem času približa referenčni vrednosti, s ponovno vzpostavitvijo ustrezne ravni primarnega presežka;
            (c) določiti in strogo izvajati ukrepe, potrebne za odpravo presežnega primanjkljaja do leta 2012, če to omogočajo ciklični pogoji, in za hitrejše zmanjševanje primanjkljaja, če se gospodarske ali proračunske razmere izkažejo za boljše od sedanjih pričakovanj.
            (3) Da bi se omejila tveganja za prilagajanja, bi moral Ciper povečati zavezujočo naravo srednjeročnega proračunskega okvira in povečati nadzor nad izvajanjem proračuna čez vse leto.
            (4) Izboljšanje dolgoročne vzdržnosti javnih financ z izvajanjem ukrepov reforme za nadzor nad odhodki za pokojninsko in zdravstveno varstvo, da bi se omejilo napovedano povečanje odhodkov, povezanih s staranjem prebivalstva.
            (5) Ciprski organi bi morali tudi izkoristiti vsako priložnost, ki presega fiskalni napor, vključno zaradi boljših gospodarskih razmer, da pospešijo zmanjševanje deleža bruto dolga proti referenčni vrednosti.
            (6) Svet je določil rok [13. januar 2011], do katerega mora ciprska vlada sprejeti učinkovite ukrepe za opredelitev potrebnih ukrepov za zmanjšanje čezmernega primanjkljaja. Pri oceni učinkovitih ukrepov se upošteva gospodarski razvoj v primerjavi z gospodarskimi obeti v napovedi služb Komisije iz pomladi 2010.
            Ciprski organi morajo o napredku pri izvajanju teh priporočil poročati v posebnem poglavju v prihodnjih posodobitvah programov za stabilnost do odprave postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem.
            Poleg tega Svet poudarja pomen, ki ga ima doseganje srednjeročnega cilja za ustrezno proračunsko upravljanje upadov gospodarske rasti. Ciprske organe zato poziva, naj zagotovijo, da se bo po zmanjšanju čezmernega primanjkljaja vzdrževala proračunska konsolidacija zaradi približanja srednjeročnemu cilju glede proračunskega stanja (v strukturnem smislu uravnotežen proračun). Upoštevanje proračunskih ciljev in stroga omejitev odhodkov v srednjeročnem obdobju bi se lahko izboljšala s predvidenim celovitim izvajanjem učinkovitega večletnega proračunskega okvira.
            To priporočilo je naslovljeno na Republiko Ciper.
            V Bruslju,
            Za Svet
            Predsednik
            [1] UL L 209, 2.8.1997, str. 6.
            [2] Svet v svojih sklepih z dne 10. novembra 2009 o vzdržnosti javnih financ „poziva države članice, naj se v prihodnjih programih za stabilnost in konvergenco posvetijo predvsem strategijam za doseganje vzdržnosti“ in poleg tega „poziva Komisijo, naj skupaj z Odborom za ekonomsko politiko in Ekonomsko-finančnim odborom še pred objavo naslednjega poročila o vzdržnosti dodatno razvije metodologijo za ocenjevanje dolgoročne vzdržnosti javnih financ“. Naslednje poročilo je predvideno leta 2012.
         RO
            (...PICT...)|COMISIA EUROPEANĂ|
            Bruxelles, 15.6.2010
            SEC(2010) 741 final

            Recomandare de
            RECOMANDARE A CONSILIULUI

            cu scopul de a pune capăt situației de deficit public excesiv în Cipru
            Recomandare de
            RECOMANDARE A CONSILIULUI

            cu scopul de a pune capăt situației de deficit public excesiv în Cipru
            CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
            având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 126 alineatul (7),
            având în vedere recomandarea Comisiei Europene,
            întrucât:
            (1) În conformitate cu articolul 126 din tratat, statele membre trebuie să evite deficitele publice excesive.
            (2) Pactul de stabilitate și creștere are la bază obiectivul unor finanțe publice solide ca mijloc de consolidare a condițiilor pentru stabilitatea prețurilor și pentru o creștere susținută și durabilă, care să contribuie la crearea de locuri de muncă.
            (3) Reforma din 2005 a Pactului de stabilitate și creștere a căutat să-i întărească eficacitatea și bazele economice, precum și să protejeze sustenabilitatea finanțelor publice pe termen lung. Ea a avut ca obiectiv garantarea faptului că situația economică și bugetară este pe deplin luată în considerare în toate etapele PDE. Astfel, Pactul de stabilitate și creștere constituie cadrul care sprijină politicile guvernamentale pentru o revenire rapidă la poziții bugetare solide ținând cont de situația economică.
            (4) La [13 iulie 2010], Consiliul a hotărât, în conformitate cu articolul 126 alineatul (6) din tratat, că în Cipru există un deficit excesiv.
            (5) În conformitate cu articolul 126 alineatul (7) din tratat și cu articolul 3 din Regulamentul (CE) nr. 1467/97 al Consiliului privind accelerarea și clarificarea aplicării procedurii de deficit excesiv JO L 209, 2.8.1997, p. 6.   (care face parte din Pactul de stabilitate și creștere), Consiliul trebuie, de asemenea, să adreseze recomandări statului membru în cauză pentru a pune capăt situației de deficit excesiv într-o perioadă determinată. Recomandarea trebuie să stabilească un termen limită de cel mult șase luni până la care statul membru trebuie să întreprindă acțiuni eficiente în vederea corectării deficitului excesiv, precum și un termen limită pentru corectarea acestuia, care trebuie să se încheie în anul ce urmează după identificarea sa, cu excepția cazului în care există circumstanțe speciale. La stabilirea existenței unor circumstanțe speciale, trebuie să se țină seama de „factorii relevanți” definiți la articolul 2 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1467/97. De asemenea, într-o recomandare pentru corectarea unui deficit excesiv, Consiliul solicită statului membru să realizeze o îmbunătățire anuală minimă a soldului structural, altfel spus a soldului ajustat ciclic, excluzând măsurile one-off și alte măsuri temporare, de cel puțin 0,5% din PIB ca valoare de referință.[1]
            JO L 209, 2.8.1997, p. 6.
            (6) În cazul Ciprului, se consideră că există circumstanțe speciale, care justifică o mai mare flexibilitate în aplicarea procedurii de deficit excesiv introdusă în 2005 odată cu reforma Pactului de stabilitate și creștere. În 2009, pentru prima dată în 35 de ani, activitatea economică s-a contractat. Recesiunea a reflectat scăderea semnificativă a cererii interne și mediul extern nefavorabil.   În mod concret, gradul ridicat de îndatorare a gospodăriilor, condițiile mai stricte de împrumut, înrăutățirea perspectivelor de pe piața muncii și manifestarea unor efecte negative la nivelul încrederii au condus la scăderea consumului privat.   În paralel, investițiile au înregistrat o ajustare drastică, în contextul scăderii cererii externe pentru locuințe, al utilizării reduse a capacităților și al restructurării bilanțurilor întreprinderilor.   În plus, exporturile de bunuri și servicii, în special în sectorul turismului, au scăzut abrupt din cauza crizei financiare și a încetinirii economice la nivel mondial, și în special din cauza perspectivelor de creștere mult mai scăzute ale principalilor parteneri comerciali (Regatul Unit, zona euro, Rusia). Deficitul din 2009 este o consecință a încetinirii creșterii economice și a măsurilor de stimulare luate de autoritățile cipriote în conformitate cu PERE. Existența unor circumstanțe speciale permite Consiliului să autorizeze corectarea pe termen mediu a deficitului excesiv.
            (7) În anii care au precedat criza, pe fondul unei conjuncturi economice favorabile și datorită creșterii spectaculoase a activelor și a veniturilor fiscale, Ciprul a putut acumula excedente bugetare, reducându-și astfel nivelul datoriei brute la 48,4% din PIB în 2008 (de la 70,2% în 2004). Însă în 2009, criza economică a lovit puternic finanțele publice. Drept rezultat, soldul bugetar a scăzut de la un excedent de 0,9% din PIB în 2008 până la un deficit de 6,1% din PIB în 2009. Acest lucru se explică totodată și prin măsurile discreționare luate ca răspuns la încetinirea economică (conform PERE) și prin efectele de compunere relativ importante datorate unei creșteri a PIB-ului mult mai puțin bazate pe veniturile fiscale. Deficitul se va adânci în continuare, până la 6,2% din PIB în 2010, conform notificării prezentate de ministerul Finanțelor în martie 2010 în cadrul PDE. Cu toate acestea, proiecțiile bugetare din previziunile serviciilor Comisiei din primăvara anului 2010 indică faptul că deficitul bugetar va atinge aproximativ 7% din PIB în 2010. Nu au fost incluse măsurile extrabugetare potențiale aflate încă în dezbatere, pentru care informațiile legate de modalitățile și calendarul implementării sunt incerte sau inexistente.
            (8) Luând în considerare circumstanțele speciale și cadrul PERE, se recomandă un efort fiscal anual mediu. Efortul fiscal trebuie să țină seama de totalitatea factorilor relevanți pentru îndeplinirea obiectivelor de politică fiscală, începând cu nivelul deficitului public și al datoriei brute, dar și de alți indicatori, cum ar fi situația contului curent, nivelul datoriilor contingente din sectorul financiar, plățile de dobânzi, primele de risc și schimbările preconizate la nivelul cheltuielilor pe termen mediu legate de îmbătrânirea populației. Pentru calcularea efortului fiscal anual mediu, se ia ca punct de plecare deficitul pe 2011 prognozat în previziunile serviciilor Comisiei din primăvara lui 2010. Efortul fiscal total necesar pentru atingerea nivelului-țintă de 3% al deficitului nominal până la termenul limită se calculează în continuare pe baza ipotezei unei scăderi treptate a output gap-ului până în 2015.
            (9) În acest context, este oportun să se aibă în vedere corectarea deficitului excesiv pe termen mediu, termenul limită pentru efectuarea corecției fiind 2012. În mod concret, având în vedere dezechilibrele externe și interne mari, o strategie de ajustare credibilă și sustenabilă ar presupune ca autoritățile cipriote să consolideze strategia bugetară din 2010 cu măsuri de controlare a cheltuielilor curente, să reducă deficitul sub 6% din PIB în 2010 și să acționeze rapid pentru a defini o strategie de consolidare axată pe cheltuieli. În acest scop, autoritățile cipriote ar trebui să asigure un efort bugetar anual mediu de 1¾% din PIB în perioada 2010-2012,   să precizeze măsurile care sunt necesare pentru corectarea deficitului bugetar excesiv până în 2012, dacă condițiile ciclice permit această evoluție, și să accelereze reducerea deficitului în cazul în care condițiile economice sau bugetare se dovedesc mai bune decât se anticipează în prezent. În programul de stabilitate prezentat Comisiei și Consiliului la 1 aprilie 2010, Cipru s-a angajat să își reducă deficitul la 4,5% din PIB în 2011 și la 3,4% din PIB în 2012. De aceea, efortul suplimentar solicitat Ciprului în prezenta recomandare în raport cu planul inițial al autorităților cipriote este considerat fezabil și necesar.   Consolidarea bugetară ar trebui să contribuie totodată la scăderea ratei datoriei publice brute aproape de valoarea de referință într-un ritm satisfăcător, prin restabilirea unui nivel adecvat al excedentului primar.
            (10) Recent, cadrul bugetar al Ciprului a fost îmbunătățit odată cu adoptarea Sistemului contabil de gestiune financiară (FIMAS). Începând din 2006, Cipru a implementat totodată adoptarea progresivă a unui cadru bugetar pe termen mediu pentru trei ani, iar din 2007 a introdus un sistem de bugetare bazat pe programe și pe rezultate. Cu toate acestea, noul cadru se află încă într-un stadiu incipient de implementare și se prevede că va fi complet operațional abia în 2012. Prin urmare, impactul acestuia se va face simțit doar pe termen mediu. Implementarea rapidă a noului cadru va fi esențială pentru o consolidare eficientă și de durată a finanțelor publice. Practica existentă de adoptare a unor bugete suplimentare în cursul anului implica o creștere a cheltuielilor curente peste nivelul inițial de realocare a fondurilor. Odată cu implementarea integrală a noului cadru bugetar, se preconizează că această practică va înceta, iar procesul de bugetare va fi mai eficient și va contribui la limitarea cheltuielilor pe ministere, în funcție de plafoanele fixate. În același timp, noul proces de bugetare va stabili o bază solidă pentru realocarea cheltuielilor în favoarea activităților cu potențial de creștere.
            (11) Impactul bugetar pe termen lung al îmbătrânirii populației se situează cu mult peste media din UE, fiind influențat în mare măsură de o creștere relativ accentuată a cheltuielilor din sectorul pensiilor ca pondere din PIB în deceniile următoare, parțial ca o consecință a faptului că sistemul de pensii este încă în curs de maturizare. Reforma sistemului de pensii introdusă în aprilie 2009 urmează să reducă ușor creșterea cheltuielilor cu pensiile și, mult mai important, să crească rata contribuției la asigurările sociale. Reforma ar urma să îmbunătățească soldul pe termen lung al sistemului de pensii și să reducă riscurile care amenință sustenabilitatea, fără a avea însă un efect asupra evaluării globale. Poziția bugetară din 2009 accentuează impactul bugetar al îmbătrânirii populației asupra deviației de la sustenabilitate. Îmbunătățirea soldului primar pe termen mediu și implementarea unor măsuri suplimentare pentru atenuarea creșterii considerabile a cheltuielilor datorate îmbătrânirii populației, în special a cheltuielilor cu pensiile și cu asistența medicală, ar contribui la reducerea riscurilor care amenință sustenabilitatea finanțelor publice, evaluate ca fiind ridicate în Raportul privind sustenabilitatea publicat de Comisie în 2009 În concluziile din 10 noiembrie 2009 referitoare la sustenabilitatea finanțelor publice, „Consiliul solicită statelor membre să își canalizeze atenția asupra strategiilor orientate spre sustenabilitate în programele privind stabilitatea și convergența pe care urmează să le elaboreze” și „invită Comisia, alături de Comitetul pentru politică economică si de Comitetul economic si financiar, să continue elaborarea de metodologii pentru evaluarea sustenabilității pe termen lung a finanțelor publice în timp util pentru următorul raport privind sustenabilitatea”, care este prevăzut pentru 2012. .[2]
            În concluziile din 10 noiembrie 2009 referitoare la sustenabilitatea finanțelor publice, „Consiliul solicită statelor membre să își canalizeze atenția asupra strategiilor orientate spre sustenabilitate în programele privind stabilitatea și convergența pe care urmează să le elaboreze” și „invită Comisia, alături de Comitetul pentru politică economică si de Comitetul economic si financiar, să continue elaborarea de metodologii pentru evaluarea sustenabilității pe termen lung a finanțelor publice în timp util pentru următorul raport privind sustenabilitatea”, care este prevăzut pentru 2012.
            (12) Potrivit datelor comunicate de autoritățile cipriote în aprilie 2010, datoria publică brută s-a situat la nivelul de 56,2% din PIB în 2009. Această creștere s-a datorat în principal deteriorării semnificative a soldului primar și efectelor de „bulgăre de zăpadă” de creștere a datoriei pe fondul scăderii PIB-ului nominal.   Ajustările stoc-flux au avut la rândul lor o contribuție negativă la nivelul datoriei, ridicându-se la aproximativ 1 punct procentual din PIB, din cauza acumulării activelor publice la sfârșitul anului pentru îndeplinirea obligațiilor legate de datoriile scadente la începutul lui ianuarie 2010, precum și a diferențelor dintre contabilitatea de casă și contabilitatea de angajament. Pentru 2010, Cipru a notificat o datorie planificată de 62% din PIB, depășind așadar valoarea de referință de 60% din PIB prevăzută în tratat (programul de stabilitate din aprilie 2010 anunță o cifră ușor mai scăzută, 61%, și preconizează o creștere ulterioară în 2011, până la 63,2% din PIB). Având în vedere riscurile care amenință scenariul macroeconomic și țintele bugetare, evoluția nivelului datoriei ar putea fi mai nefavorabilă decât cea preconizată. Potrivit previziunilor serviciilor Comisiei din primăvara anului 2010, datoria ar urma să crească până la 62,3% din PIB în 2010 și până la 67,6% în 2011, pe fondul deteriorării soldului primar.
            (13) O supraveghere mai atentă în cadrul PDE va necesita o monitorizare periodică și în timp util a progreselor înregistrate în implementarea strategiei de consolidare fiscală. În aceste condiții, ar fi util ca în viitoarele versiuni actualizate ale programului de stabilitate al Ciprului, un capitol separat să fie consacrat acestei chestiuni.
            (14) În general, în opinia Consiliului, măsurile de consolidare bugetară ar trebui să asigure o îmbunătățire durabilă a soldului bugetului general, vizând totodată creșterea calității finanțelor publice și consolidarea potențialului de creștere economică,
            ADOPTĂ PREZENTA RECOMANDARE:
            (1) Recunoscând că situația bugetară a Ciprului din 2009 a fost rezultatul unor măsuri reprezentând 1½% din PIB în 2009, care au constituit un răspuns adecvat la recesiune, fiind conforme cu principiile Planului european de redresare economică, precum și al acțiunii libere a stabilizatorilor automați, autoritățile cipriote ar trebui să pună capăt actualei situații de deficit excesiv cât mai rapid posibil și cel târziu până în 2012.
            (2) Autoritățile cipriote ar trebui să aducă deficitul public sub valoarea de 3% din PIB în mod credibil și sustenabil prin măsuri pe termen mediu. În mod concret, în acest scop, autoritățile din Cipru ar trebui:
            (a) să ia măsurile necesare pentru reducerea în 2010 a deficitului sub 6% din PIB și să definească o strategie de consolidare axată pe cheltuieli, pentru a aduce deficitul sub valoarea de referință până în 2012;
            (b) în acest scop, să asigure un efort fiscal anual mediu de 1¾% din PIB în perioada 2010-2012, care să contribuie totodată la scăderea datoriei publice brute aproape de valoarea de referință într-un ritm satisfăcător, prin asigurarea unui nivel adecvat al excedentului primar;
            (c) să precizeze și să implementeze riguros măsurile necesare pentru corectarea deficitului excesiv până în 2012, în cazul în care condițiile ciclice permit acest lucru, și să accelereze reducerea deficitului, în cazul în care condițiile economice sau bugetare se dovedesc mai favorabile decât se anticipează în prezent.
            (3) În vederea limitării riscurilor care amenință ajustarea, Cipru ar trebui să întărească caracterul obligatoriu al cadrului bugetar pe termen mediu și să îmbunătățească monitorizarea execuției bugetare pe parcursul întregului an.
            (4) Cipru ar trebui să îmbunătățească sustenabilitatea pe termen lung a finanțelor publice prin implementarea unor măsuri de reformă vizând controlul cheltuielilor cu pensiile și cu asistența medicală, în vederea limitării creșterii preconizate a cheltuielilor legate de îmbătrânirea populației.
            (5) De asemenea, pe lângă efortul fiscal, autoritățile cipriote ar trebui să valorifice toate oportunitățile, inclusiv cele care decurg din îmbunătățirea condițiilor economice, pentru a accelera reducerea nivelului datoriei publice brute către valoarea de referință.
            (6) Consiliul stabilește data de [13 ianuarie 2011] ca termen limită până la care guvernul Ciprului să întreprindă acțiuni eficiente pentru a preciza care sunt măsurile necesare în vederea progresării în direcția corectării deficitului excesiv. Evaluarea eficienței acțiunilor va ține cont de evoluțiile economice comparativ cu perspectivele economice din previziunile serviciilor Comisiei din primăvara anului 2010.
            Autoritățile cipriote ar trebui să raporteze progresele realizate în implementarea acestor recomandări într-un capitol separat din actualizările viitoare ale programului de stabilitate până la abrogarea procedurii de deficit excesiv.
            În plus, Consiliul subliniază importanța realizării obiectivului pe termen mediu (OTM) pentru gestionarea bugetară corespunzătoare a perioadelor de scădere economică. Consiliul invită așadar autoritățile cipriote să asigure continuarea consolidării bugetare în scopul atingerii obiectivului pe termen mediu în ceea ce privește poziția bugetară – un buget echilibrat în termeni structurali - și după corectarea deficitului excesiv. Aderarea la țintele bugetare și limitarea fermă a cheltuielilor pe termen mediu ar putea fi îmbunătățite prin implementarea integrală, așa cum se are în vedere, a unui cadru bugetar multianual eficient.
            Prezenta recomandare se adresează Republicii Cipru.
            Adoptată la Bruxelles,
            Pentru Consiliu
            Președintele
            [1] JO L 209, 2.8.1997, p. 6.
            [2] În concluziile din 10 noiembrie 2009 referitoare la sustenabilitatea finanțelor publice, „Consiliul solicită statelor membre să își canalizeze atenția asupra strategiilor orientate spre sustenabilitate în programele privind stabilitatea și convergența pe care urmează să le elaboreze” și „invită Comisia, alături de Comitetul pentru politică economică si de Comitetul economic si financiar, să continue elaborarea de metodologii pentru evaluarea sustenabilității pe termen lung a finanțelor publice în timp util pentru următorul raport privind sustenabilitatea”, care este prevăzut pentru 2012.
         FI
            (...PICT...)|EUROOPAN KOMISSIO|
            Bryssel 15.6.2010
            SEK(2010) 741 lopullinen

            Suositus
            NEUVOSTON SUOSITUS

            Kyproksen julkisen talouden liiallisen alijäämän tilanteen lopettamiseksi
            Suositus
            NEUVOSTON SUOSITUS

            Kyproksen julkisen talouden liiallisen alijäämän tilanteen lopettamiseksi
            EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
            ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 126 artiklan 7 kohdan,
            ottaa huomioon Euroopan komission suosituksen,
            sekä katsoo seuraavaa:
            (1) Perussopimuksen 126 artiklan mukaan jäsenvaltioiden on vältettävä liiallisia julkisen talouden alijäämiä.
            (2) Vakaus- ja kasvusopimuksen tavoitteena on terve julkinen talous, jolla pyritään vahvistamaan hintavakauden edellytyksiä ja saavuttamaan uusien työpaikkojen syntyä edistävä vahva ja kestävä kasvu.
            (3) Kun vakaus- ja kasvusopimusta vuonna 2005 uudistettiin, pyrittiin lisäämään sopimuksen vaikuttavuutta ja vahvistamaan sen talousteoreettista perustaa sekä turvaamaan julkisen talouden kestävyys pitkällä aikavälillä. Sillä pyrittiin varmistamaan, että erityisesti talouden tilanne ja talousarviotilanne otettaisiin täysin huomioon liiallista alijäämää koskevan menettelyn kaikissa vaiheissa. Vakaus- ja kasvusopimuksen tarjoama kehys tukee tällä tavoin julkisen talouden rahoitusaseman ripeään tervehdyttämiseen tähtäävää hallituksen politiikkaa, jossa otetaan huomioon talouden tilanne.
            (4) Neuvosto päätti [13 päivänä heinäkuuta 2010] perussopimuksen 126 artiklan 6 kohdan mukaisesti, että Kyproksessa on liiallinen alijäämä.
            (5) Neuvoston on perussopimuksen 126 artiklan 7 kohdan ja liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn täytäntöönpanon nopeuttamisesta ja selkeyttämisestä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1467/97 EYVL L 209, 2.8.1997, s. 6.   (joka on osa vakaus- ja kasvusopimusta) 3 artiklan mukaisesti myös annettava kyseiselle jäsenvaltiolle suositukset julkisen talouden liiallisen alijäämän poistamiseksi määräajassa. Suosituksessa on vahvistettava enintään kuuden kuukauden määräaika, jonka kuluessa kyseisen jäsenvaltion on toteutettava tehokkaita toimia liiallisen alijäämän korjaamiseksi, sekä määräaika liiallisen alijäämän tilanteen korjaamiseksi. Korjaaminen olisi saatettava päätökseen liiallisen alijäämän toteamista seuraavana vuonna, paitsi jos on olemassa asiaan vaikuttavia erityisiä seikkoja. Päätettäessä, onko tällaisia erityisiä seikkoja, asetuksen (EY) N:o 1467/97 2 artiklan 3 kohdassa esitetyt merkitykselliset tekijät olisi otettava huomioon. Alijäämän korjaamista koskevassa suosituksessa neuvoston olisi kehotettava parantamaan rakenteellista julkisen talouden rahoitusasemaa (eli suhdannetasoitettua rahoitusasemaa, jossa ei ole otettu huomioon kertaluonteisia eikä muita väliaikaisia toimenpiteitä) vuosittain tietyllä vähimmäismäärällä, jonka ohjearvona on 0,5 prosenttia suhteessa BKT:hen.[1]
            EYVL L 209, 2.8.1997, s. 6.
            (6) Kyproksen tapauksessa katsotaan olevan olemassa erityisiä seikkoja, jotka antavat aihetta soveltaa liiallisia alijäämiä koskevaa menettelyä joustavasti vakaus- ja kasvusopimuksen vuoden 2005 uudistuksen mukaisesti. Taloudellinen toiminta supistui vuonna 2009 ensimmäistä kertaa 35 vuoteen. Taantumassa heijastuivat kotimaankysynnän merkittävä lasku ja epäsuotuisa ulkoinen ympäristö.   Erityisesti vaikutukset, jotka johtuivat kotitalouksien korkeasta velkaantumisesta sekä aiempaa tiukemmista lainaehdoista, heikkenevistä työllisyysnäkymistä ja luottamuksen puuttumisesta, vähensivät yksityistä kulutusta.   Samalla investoinneissa tapahtui suurta korjaantumista, kun asuntojen ulkomaankysyntä laski, kapasiteetin käyttöaste oli alhainen ja yritysten taseita uudelleenjärjesteltiin.   Lisäksi tavaroiden vienti ja palvelut, erityisesti matkailu, heikkenivät voimakkaasti finanssikriisin ja erityisesti tärkeimpien kauppakumppaneiden (Yhdistynyt kuningaskunta, euroalue ja Venäjä) kasvunäkymien roiman heikkenemisen seurauksena. Vuoden 2009 alijäämä on seurausta sekä talouden laskusuhdanteesta että Kyproksen viranomaisten Euroopan talouden elvytyssuunnitelman mukaisesti toteuttamista toimenpiteistä. Näiden erityisten seikkojen vuoksi neuvosto voi sallia liiallisen alijäämän korjaamisen keskipitkällä aikavälillä.
            (7) Kriisiä edeltäneinä vuosina ja hyvinä taloudellisina aikoina Kypros kartutti voimakkaasti kasvaneiden varallisuusmarkkinoiden ja verotulojen myötä julkisen talouden ylijäämää ja pienensi bruttovelkasuhteensa 48,4 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2008 (70,2 prosentista vuonna 2004). Vuonna 2009 talouskriisi vaikutti kuitenkin voimakkaasti julkiseen talouteen. Tämän vuoksi julkisen talouden rahoitusasema suhteessa BKT:hen kääntyi 6,1 prosenttia alijäämäiseksi vuonna 2009, kun se vuonna 2008 oli ollut 0,9 prosenttia ylijäämäinen suhteessa BKT:hen. Tämä johtui myös useista harkinnanvaraisista toimenpiteistä, joilla reagoitiin talouden laskusuhdanteeseen (Euroopan talouden elvytyssuunnitelman mukaisesti), sekä huomattavasti vähemmän veroihin perustuvan BKT:n kasvumallin aiheuttamista laajoista yhteisvaikutuksista. Alijäämän ennakoidaan valtiovarainministeriön maaliskuussa 2010 antamassa liiallisia alijäämiä koskevan menettelyn mukaisessa ilmoituksessa kasvavan vuonna 2010 entisestään 6,2 prosenttiin suhteessa BKT:hen. Komission yksiköiden kevään 2010 talousennusteen julkista taloutta koskevien ennusteiden mukaan julkisen talouden alijäämä kasvanee kuitenkin noin 7 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2010. Ilmoitukseen ei sisältynyt julkista taloutta koskevia mahdollisia lisätoimenpiteitä, joista keskustellaan edelleen ja joiden toteuttamisen ajoituksesta ja yksityiskohtaisista säännöistä ei ole varmuutta tai tietoa.
            (8) Erityisten seikkojen ja Euroopan talouden elvytyssuunnitelman asettaman kehyksen vuoksi suositellaan, että julkista taloutta vakautetaan keskimääräisin vuotuisin toimin. Julkisen talouden toimissa olisi otettava huomioon kaikki tekijät, jotka ovat merkityksellisiä julkisen talouden tavoitteiden saavuttamiseksi. Näitä ovat julkisen talouden alijäämä ja bruttovelka sekä muut indikaattorit, kuten vaihtotase, rahoitusalan vastuusitoumusten taso, korkomaksut, riskipreemiot ja ikääntymiseen liittyvissä menoissa keskipitkällä aikavälillä odotettavissa oleva muutos. Keskimääräisiä vuotuisia julkisen talouden toimia määriteltäessä lähtökohdaksi on otettu komission yksiköiden kevään 2010 talousennusteessa ennakoitu vuoden 2011 alijäämäluku. Julkisen talouden kokonaistoimet, joita tarvitaan tavoitteena olevan 3 prosentin nimellisen alijäämän saavuttamiseksi määräaikaan mennessä, on sen jälkeen määritelty olettamalla, että tuotantokuilu sulkeutuu vähitellen vuoteen 2015 mennessä.
            (9) Tätä taustaa vasten on aiheellista pyrkiä liiallisen alijäämän korjaamiseen keskipitkällä aikavälillä siten, että määräaika alijäämän korjaamiseksi on vuosi 2012. Erityisesti tilanteessa, jossa ulkoinen ja kotimainen epätasapaino ovat suuria, Kyproksen viranomaisten edellytetään uskottavan ja kestävän sopeutusuran saavuttamiseksi tehostavan finanssipoliittista strategiaa vuonna 2010 toimenpitein, joilla hillitään juoksevia menoja, supistavan alijäämä alle 6 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2010 ja määrittelevän ajoissa menoperusteinen vakauttamisstrategia. Sitä varten Kyproksen viranomaisten olisi varmistettava, että julkisen talouden toimet ovat vuosina 2010, 2011 ja 2012 vuosittain keskimäärin 1¾ prosenttia suhteessa BKT:hen,   määriteltävä toimenpiteet, jotka ovat tarpeen liiallisen alijäämän korjaamiseksi viimeistään vuonna 2012, mikäli suhdannekehitys sen sallii, ja nopeutettava alijäämän supistumista, jos taloudelliset tai finanssipoliittiset edellytykset osoittautuvat nykyisin odotettua paremmiksi. Komissiolle ja neuvostolle 1 päivänä huhtikuuta 2010 toimittamassaan vakausohjelmassa Kypros sitoutui supistamaan alijäämänsä 4,5 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2011 ja 3,4 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2012. Sen vuoksi katsotaan, että Kyprokselta tässä suosituksessa edellytetyt lisätoimet verrattuna Kyproksen viranomaisten alkuperäiseen suunnitelmaan ovat toteutettavissa ja välttämättömiä.   Julkisen talouden vakauttaminen myötävaikuttanee julkisen talouden bruttovelkasuhteen saattamiseen takaisin lasku-uralle, joka lähestyy viitearvoa tyydyttävää vauhtia, palauttamalla perusylijäämä riittävälle tasolle.
            (10) Kyproksen talousarviokehystä on hiljattain parannettu ottamalla käyttöön varainhoito- ja kirjanpitojärjestelmä (FIMAS). Kypros on myös ottanut asteittain käyttöön vuodesta 2006 alkaen kolmivuotisen keskipitkän aikavälin talousarviokehyksen ja siirtynyt vuodesta 2007 alkaen ohjelma- ja suoritebudjetointiin. Uutta kehystä on kuitenkin vasta alettu panna täytäntöön, ja sen on määrä toteutua kokonaisuudessaan vasta vuonna 2012. Näin ollen sen vaikutukset näkyvät vasta keskipitkällä aikavälillä. Uuden kehyksen oikein ajoitettu täytäntöönpano olisi erityisen tärkeää julkisen talouden vakauttamisen onnistumisen ja kestävyyden kannalta. Käytäntönä on ollut lisätalousarvioiden hyväksyminen pitkin vuotta, minkä seurauksena juoksevat menot ovat kasvaneet alun perin kaavailtua varojen uudelleenjakoa suuremmiksi. Tämä käytäntö loppuu, kun uusi talousarviokehys on saatu kokonaisuudessaan käyttöön, ja uusi tehokkaampi ja tuloksellisempi budjetointiprosessi hillitsee osaltaan ministeriöiden menojen kasvua asetettujen enimmäismäärien mukaisesti. Uusi budjetointiprosessi luo samalla vakaan perustan, jossa menoja voidaan kohdentaa uudelleen kasvua tukeviin toimenpiteisiin.
            (11) Väestön ikääntymisestä julkiseen talouteen aiheutuvat pitkän aikavälin vaikutukset ovat huomattavasti EU:n keskiarvoa suuremmat johtuen pääasiassa eläkemenojen suhteellisen voimakkaasta kasvusta suhteessa BKT:hen tulevina vuosikymmeninä. Tämä johtuu osin siitä, että eläkejärjestelmä on vasta kehitteillä. Huhtikuussa 2009 käyttöön otetun eläkeuudistuksen on määrä vähentää eläkemenoja hieman ja ennen kaikkea lisätä sosiaaliturvamaksuja. Uudistus parantanee eläkejärjestelmän pitkän aikavälin tasapainoa ja vähentänee kestävyyteen kohdistuvia riskejä vaikuttamatta kuitenkaan kokonaisarvioon. Vuoden 2009 rahoitusasema kärjistää vaikutuksia, joita väestön ikääntymisellä on julkisen talouden kestävyyskuiluun. Julkisen talouden kestävyyteen kohdistuvia riskejä, jotka arvioitiin suuriksi julkisen talouden kestävyyttä koskeneessa komission yksiköiden vuoden 2009 kertomuksessa Julkisen talouden kestävyyttä koskevissa 10. marraskuuta 2009 antamissaan päätelmissä ”neuvosto kehottaa jäsenvaltioita kiinnittämään huomiota kestävyyteen tähtääviin strategioihin tulevissa vakaus- ja lähentymisohjelmissaan” ja ”pyytää komissiota yhdessä talouspoliittisen komitean ja talous- ja rahoituskomitean kanssa kehittämään edelleen menetelmiä julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyden arvioimiseksi hyvissä ajoin ennen julkisen talouden kestävyyttä koskevan seuraavan kertomuksen laatimista”. Kyseinen kertomus on määrä laatia vuonna 2012. , voitaisiin pienentää parantamalla perusjäämää keskipitkällä aikavälillä ja toteuttamalla muita toimenpiteitä, jotka hillitsisivät ikääntymiseen liittyvien menojen, erityisesti eläke- ja terveydenhuoltomenojen, huomattavaa kasvua.[2]
            Julkisen talouden kestävyyttä koskevissa 10. marraskuuta 2009 antamissaan päätelmissä ”neuvosto kehottaa jäsenvaltioita kiinnittämään huomiota kestävyyteen tähtääviin strategioihin tulevissa vakaus- ja lähentymisohjelmissaan” ja ”pyytää komissiota yhdessä talouspoliittisen komitean ja talous- ja rahoituskomitean kanssa kehittämään edelleen menetelmiä julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyden arvioimiseksi hyvissä ajoin ennen julkisen talouden kestävyyttä koskevan seuraavan kertomuksen laatimista”. Kyseinen kertomus on määrä laatia vuonna 2012.
            (12) Kyproksen viranomaisten huhtikuussa 2010 antamien tietojen mukaan julkinen bruttovelka on 56,2 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2009. Kasvu johtui pääasiassa perusjäämän merkittävästä heikkenemisestä ja velkaa kasvattavista lumipallovaikutuksista nimellisen BKT:n laskiessa.   Myös virta-varanto-korjauserät vaikuttivat negatiivisesti velkatasoon noin yhdellä prosenttiyksiköllä suhteessa BKT:hen, mikä johtui julkisen talouden varojen kerryttämisestä vuoden lopussa vuoden 2010 tammikuun alkuun sijoittuvien erääntyviä velkoja koskevien velvollisuuksien täyttämiseksi sekä kassaperusteisen ja suoriteperusteisen tilinpidon välisten erojen kattamiseksi. Kypros ilmoitti velan ennakoiduksi määräksi 62 prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2010, mikä ylittää perussopimuksen 60 prosentin viitearvon. Vuoden 2010 vakausohjelmassa luvun ennakoidaan olevan hieman alhaisempi (61 prosenttia) ja kasvavan edelleen 63,2 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2011. Makrotalouden skenaarioon ja rahoitusaseman tavoitteisiin liittyvien heikkenemisen riskien vuoksi myös velkasuhteen kehitys voi olla ennakoitua heikompi. Komission yksiköiden kevään 2010 talousennusteessa velan ennustetaan kasvavan lisää 62,3 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2010 ja 67,6 prosenttiin vuonna 2011 heikentyneen perusjäämän vuoksi.
            (13) Liiallista alijäämää koskevan menettelyn mukainen tehostettu valvonta edellyttää, että edistymistä julkisen talouden vakauttamisstrategian täytäntöönpanossa seurataan säännöllisesti ja oikeaan aikaan. Sen vuoksi Kyproksen vakausohjelman tuleviin tarkistuksiin olisi hyödyllistä sisällyttää tätä asiaa käsittelevä erillinen kohta.
            (14) Yleisesti ottaen neuvosto katsoo, että julkista taloutta vakauttavilla toimenpiteillä olisi varmistettava julkisen talouden rahoitusaseman kestävä kohentuminen. Lisäksi toimenpiteillä on pyrittävä parantamaan julkisen talouden laatua ja lisäämään talouden kasvupotentiaalia,
            ON ANTANUT TÄMÄN SUOSITUKSEN:
            (1) Kun otetaan huomioon, että julkisen talouden rahoitusasema on Kyproksessa vuonna 2009 seurausta toimenpiteistä, jotka ovat suuruudeltaan noin 1½ prosenttia suhteessa BKT:hen vuonna 2009, ja jotka ovat tarkoituksenmukainen reaktio laskusuhdanteeseen ja ovat Euroopan talouden elvytyssuunnitelman mukaisia, sekä automaattisten vakauttajien esteettömästä toiminnasta, Kyproksen viranomaisten olisi lopetettava nykyinen liiallisen alijäämän tilanne mahdollisimman nopeasti ja viimeistään vuonna 2012.
            (2) Kyproksen viranomaisten olisi saatava julkisen talouden alijäämä alle 3 prosentin suhteessa BKT:hen uskottavalla ja kestävällä tavalla toteuttamalla toimia keskipitkällä aikavälillä. Tätä varten Kyproksen viranomaisten olisi erityisesti
            (a) toteutettava tarpeelliset toimenpiteet alijäämän supistamiseksi alle 6 prosenttiin suhteessa BKT:hen vuonna 2010 ja määriteltävä menoperusteinen vakauttamisstrategia, jotta alijäämä saadaan supistettua viitearvon alapuolelle viimeistään vuonna 2012;
            (b) tätä tarkoitusta varten varmistettava, että julkisen talouden toimet ovat vuosina 2010, 2011 ja 2012 vuosittain keskimäärin vähintään 1¾ prosenttia suhteessa BKT:hen, minkä pitäisi myös vaikuttaa julkisen bruttovelkasuhteen saattamiseen takaisin lasku-uralle, joka lähestyy viitearvoa tyydyttävää vauhtia, palauttamalla perusylijäämä riittävälle tasolle;
            (c) täsmennettävä toimenpiteet, jotka ovat tarpeen liiallisen alijäämän korjaamiseksi viimeistään vuonna 2012 suhdannekehityksen sen salliessa, ja pantava ne tinkimättömästi täytäntöön sekä nopeutettava alijäämän supistumista, jos taloudelliset tai finanssipoliittiset edellytykset osoittautuvat nykyisin oletettua paremmiksi.
            (3) Sopeutukseen liittyvien riskien torjumiseksi Kyproksen olisi vahvistettava keskipitkän aikavälin talousarviokehyksensä sitovaa luonnetta sekä seurattava tarkemmin talousarvion toteutumista koko vuoden ajan.
            (4) Sen olisi myös parannettava julkisen talouden kestävyyttä toteuttamalla uudistustoimenpiteitä eläke- ja terveydenhuoltomenojen hillitsemiseksi, jotta ikääntymiseen liittyvien menojen kasvu saataisiin pysäytettyä.
            (5) Julkisen talouden toimien lisäksi Kyproksen viranomaisten olisi myös hyödynnettävä kaikki mahdollisuudet, myös ne, jotka perustuvat parempiin talouden olosuhteisiin, nopeuttaa bruttovelkasuhteen alenemista kohti viitearvoa.
            (6) Neuvosto vahvistaa [13 päivän tammikuuta 2011] määräajaksi, johon mennessä Kyproksen olisi ryhdyttävä tuloksellisiin toimiin ja ilmoitettava toimenpiteet, jotka ovat tarpeen edistymisessä kohti liiallisen alijäämän korjaamista. Toimien tehokkuuden arvioinnissa otetaan huomioon talouden kehittyminen verrattuna komission yksiköiden kevään 2010 talousennusteen talousnäkymiin.
            Kyproksen viranomaisten olisi raportoitava edistymisestä näiden suositusten täytäntöönpanossa erillisessä kohdassa laatiessaan vakausohjelman tulevia tarkistuksia ennen liiallista alijäämää koskevan menettelyn kumoamista.
            Lisäksi neuvosto korostaa, että keskipitkän aikavälin tavoitteen saavuttaminen on tärkeää talouden laskusuhdanteiden asianmukaisen budjettihallinnoinnin kannalta. Sen vuoksi se kehottaa Kyproksen viranomaisia varmistamaan, että julkisen talouden vakauttamista kohti rahoitusasemaa koskevaa keskipitkän aikavälin tavoitetta eli rakenteellisesti tasapainossa olevaa talousarviota jatketaan sen jälkeen, kun liiallinen alijäämä on korjattu. Julkisen talouden tavoitteissa pysymistä ja menojen tiukkaa hillitsemistä keskipitkällä aikavälillä voitaisiin parantaa panemalla täysimääräisesti täytäntöön suunnitelmien mukainen tehokas monivuotinen talousarviokehys.
            Tämä suositus on osoitettu Kyproksen tasavallalle.
            Tehty Brysselissä
            Neuvoston puolesta
            Puheenjohtaja
            [1] EYVL L 209, 2.8.1997, s. 6.
            [2] Julkisen talouden kestävyyttä koskevissa 10. marraskuuta 2009 antamissaan päätelmissä ”neuvosto kehottaa jäsenvaltioita kiinnittämään huomiota kestävyyteen tähtääviin strategioihin tulevissa vakaus- ja lähentymisohjelmissaan” ja ”pyytää komissiota yhdessä talouspoliittisen komitean ja talous- ja rahoituskomitean kanssa kehittämään edelleen menetelmiä julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyyden arvioimiseksi hyvissä ajoin ennen julkisen talouden kestävyyttä koskevan seuraavan kertomuksen laatimista”. Kyseinen kertomus on määrä laatia vuonna 2012.
         PT
            (...PICT...)|COMISSÃO EUROPEIA|
            Bruxelas, 15.6.2010
            SEC(2010) 741 final

            Recomendação de
            RECOMENDAÇÃO DO CONSELHO

            com vista a pôr termo à situação de défice orçamental excessivo em Chipre
            Recomendação de
            RECOMENDAÇÃO DO CONSELHO

            com vista a pôr termo à situação de défice orçamental excessivo em Chipre
            O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
            Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia, e, nomeadamente, o seu artigo 126.º, n.º 7,
            Tendo em conta a Recomendação da Comissão Europeia,
            Considerando o seguinte:
            (1) De acordo com o disposto no artigo 126.º do Tratado, os Estados-Membros deverão evitar défices orçamentais excessivos.
            (2) O Pa c to de Estabilidade e Crescimento tem por objectivo assegurar a solidez das finanças públicas como meio de reforçar as condições para a estabilidade dos preços e para um crescimento robusto e sustentável, conducente à criação de emprego.
            (3) Em 2005, a reforma do Pacto de Estabilidade e Crescimento procurou reforçar a sua eficácia e os seus fundamentos económicos, bem como assegurar a sustentabilidade, a longo prazo, das finanças públicas. O seu objectivo era, nomeadamente, assegurar que o contexto económico e orçamental fosse plenamente tido em conta em todas as etapas do Pacto de Estabilidade e Crescimento. Desta maneira, o Pacto de Estabilidade e Crescimento fornece o quadro de apoio às políticas governamentais que visam um regresso rápido a situações orçamentais sólidas e têm em conta a situação económica.
            (4) O Conselho adoptou, em [13 de Julho de 2010], uma decisão em que constatava a existência de um défice excessivo em Chipre, em conformidade com o disposto no artigo 126º, nº 6, do Tratado.
            (5) De acordo com o artigo 126.º, n.º 7, do Tratado e com o artigo 3.º do Regulamento (CE) n.º 1467/97 do Conselho relativo à aceleração e clarificação da aplicação do procedimento relativo aos défices excessivos JO L 209 de 2.8.1997, p. 6.   (que faz parte do Pacto de Estabilidade e Crescimento), o Conselho deve igualmente dirigir recomendações ao Estado-Membro em causa com vista a pôr termo à situação de défice excessivo num dado prazo. A recomendação deve estabelecer um prazo máximo de seis meses para o Estado-Membro em causa tomar medidas eficazes para corrigir a situação de défice excessivo, bem como um prazo para a correcção desse défice que deverá estar concluída no ano seguinte ao da sua identificação, salvo em caso de circunstâncias especiais. Os «factores pertinentes» devem ser devidamente tidos em conta no momento de decidir se existem circunstâncias especiais, tal como clarificado no artigo 2.º, n.º 3, do Regulamento (CE) n.º 1467/97. Além disso, numa recomendação para corrigir um défice excessivo, o Conselho requererá a realização de uma melhoria anual mínima do saldo estrutural, isto é, o saldo corrigido de variações cíclicas, líquido de medidas extraordinárias ou temporárias, de 0,5% do PIB como valor de referência.[1]
            JO L 209 de 2.8.1997, p. 6.
            (6) Considera-se que, no caso de Chipre, existem circunstâncias especiais que são relevantes para uma flexibilidade acrescida na aplicação do procedimento relativo aos défices excessivos introduzido pela reforma de 2005 do Pacto de Estabilidade e Crescimento. Em 2009, pela primeira vez nos últimos 35 anos, a actividade económica de Chipre registou uma contracção. A recessão reflectiu a queda significativa da procura interna e uma conjuntura externa desfavorável.   Em especial, o elevado endividamento das famílias, juntamente com condições mais rigorosas de acesso ao crédito, perspectivas desfavoráveis do mercado de trabalho e as repercussões dos efeitos negativos na confiança, conduziram a um declínio do consumo privado.   Paralelamente, o investimento registou uma forte correcção, num contexto marcado pela quebra da procura de habitação por parte de estrangeiros, pela reduzida utilização da capacidade e pela reestruturação dos balanços das empresas.   Além disso, a exportação de bens e serviços, em especial o turismo, registaram uma descida acentuada, na sequência da crise financeira e do abrandamento global, nomeadamente das perspectivas de crescimento, muito inferiores ao previsto, dos principais parceiros comerciais (área do euro, Reino Unido e Rússia). Em 2009, o défice decorre tanto da recessão económica como das medidas de incentivo da economia, adoptadas pelas autoridades cipriotas em conformidade com o PREE. A existência de circunstâncias especiais permite ao Conselho autorizar a correcção do défice excessivo num horizonte de médio prazo.
            (7) Nos anos que antecederam a crise, num contexto de conjuntura favorável, apoiada por um forte expansão dos activo e pelo dinamismo das receitas fiscais, Chipre acumulou excedentes orçamentais e reduziu o rácio da dívida pública bruta para 48,4% do PIB em 2008 (contra 70,2% em 2004). Porém, em 2009, a crise económica afectou gravemente as finanças públicas, pelo que o saldo orçamental passou de um excedente de 0,9% do PIB em 2008 para um défice de 6,1% do PIB em 2009. Esta situação também resultou de um conjunto de medidas discricionárias em resposta à recessão económica, adoptadas em conformidade com o PREE, e de uma ampla série de efeitos associados decorrentes de um padrão de crescimento menos rico em receitas fiscais. O défice deverá agravar-se para 6,2% do PIB em 2010, segundo a notificação do PDE de Março de 2010, apresentada pelo Ministério das Finanças. No entanto, as previsões da Primavera de 2010 dos serviços da Comissão apontam para um défice orçamental de cerca de 7% do PIB em 2010. As eventuais medidas extra-orçamentais, que se encontram em debate, relativamente às quais ainda não existem certezas ou informações concretas sobre as respectivas modalidades e calendário de execução, não foram tomadas em conta.
            (8) Considerando as circunstâncias especiais e o quadro do PREE, é recomendado um esforço orçamental médio anual que será avaliado com base em todos os factores relevantes para a consecução dos objectivos de política orçamental, começando com os níveis globais do défice das administrações públicas e da dívida pública bruta e outros indicadores, tais como a situação da balança de transacções correntes, o nível de passivos eventuais do sector financeiro, os pagamentos de juros, os prémios de risco e a evolução esperada das despesas relacionadas com o envelhecimento demográfico a médio prazo. Ao calcular o esforço médio anual, considera-se como ponto de partida o valor do défice para 2011 constante das previsões da Primavera de 2010 dos serviços da Comissão. O esforço orçamental total necessário para alcançar a meta do défice nominal de 3% dentro do prazo fixado é então calculado com base no pressuposto de uma redução gradual do hiato do produto até 2015.
            (9) Neste contexto, é oportuno considerar a correcção do défice excessivo num horizonte de médio prazo até 2012. Em especial, tendo em conta os elevados desequilíbrios externos e internos, a definição de uma trajectória de ajustamento credível e sustentável exigirá que as autoridades cipriotas reforcem a estratégia orçamental em 2010 com medidas de controlo das despesas, a fim de reduzir o défice para um nível inferior a 6% do PIB em 2010, e tomem medidas oportunas para definir uma estratégia de consolidação orçamental centrada nas despesas. Para o efeito, as autoridades cipriotas devem assegurar um esforço orçamental médio anual de 1¾% do PIB, no período de 2010-2012,   especificar quais as medidas necessárias para alcançar a correcção do défice excessivo até 2012, desde que as variações cíclicas o permitam, e acelerar a redução do défice se as condições económicas e orçamentais se revelarem mais favoráveis do que actualmente se prevê.   No seu programa de estabilidade apresentado à Comissão e ao Conselho em 1 de Abril de 2010, Chipre comprometia-se a reduzir o seu défice para 4,5% do PIB em 2011 e 3,4% em 2012. Por conseguinte, o esforço adicional solicitado a Chipre na presente recomendação, comparativamente ao seu plano inicial, é considerado exequível e necessário.   A consolidação orçamental deve também contribuir para diminuir, a um ritmo satisfatório, o rácio da dívida pública bruta para níveis próximos do valor de referência, regressando a um nível adequado do excedente primário.
            (10) Num passado recente, assistiu-se a uma melhoria do quadro orçamental cipriota, na sequência da adopção do sistema contabilístico de gestão financeira (FIMAS) e da introdução progressiva, a partir de 2006, de um quadro orçamental a médio prazo de três anos (MTBF), assim como da instituição, em 2007, de uma orçamentação com base nos programas e nos resultados (PPB). Contudo, o novo quadro ainda se encontra numa fase inicial de aplicação e só deverá estar totalmente operacional em 2012. Consequentemente, o seu impacto só poderá produzir efeitos a médio prazo. Uma execução atempada do novo quadro será fundamental para uma consolidação bem sucedida e sustentável das finanças públicas. Até agora, a prática de adopção de orçamentos suplementares ao longo do ano implicou um aumento das despesas correntes para lá da pretendida reafectação de fundos. A aplicação efectiva do novo quadro orçamental deverá pôr termo a esta prática e reforçar a eficácia do processo de orçamentação, contribuindo assim para conter as despesas das administrações públicas, de acordo com as metas estabelecidas. Ao mesmo tempo, o novo processo de orçamentação estabeleceria uma base sólida que permitiria reorientar as despesas para actividades susceptíveis de promover o crescimento.
            (11) O impacto orçamental a longo prazo do envelhecimento demográfico é muito superior à média da UE, devido sobretudo ao aumento relativamente importante das despesas com pensões em percentagem do PIB nas próximas décadas, em parte porque o regime de pensões ainda se encontra numa fase de maturação. A reforma do sistema de pensões, introduzida em Abril de 2009, deverá diminuir ligeiramente o aumento das despesas neste sector e, principalmente, as contribuições para a segurança social. A reforma melhorará o equilíbrio a longo prazo do regime de pensões e reduzirá os riscos que pesam sobre a sustentabilidade sem, no entanto, afectar a avaliação global. Na situação orçamental em 2009, o hiato da sustentabilida é acentuado pelo impacto orçamental do envelhecimento da população. A melhoria do saldo primário a médio prazo e a aplicação de novas medidas destinadas a reduzir o aumento substancial das despesas ligadas ao envelhecimento demográfico, em especial no que respeita às pensões e aos cuidados de saúde, contribuiria para atenuar os riscos que ameaçam a sustentabilidade das finanças públicas, considerados elevados no relatório da Comissão de 2009 sobre a sustentabilidade Nas suas conclusões de 10 de Novembro de 2009 sobre a sustentabilidade das finanças públicas «o Conselho convida os Estados-Membros a concentrar a atenção nas estratégias orientadas para a sustentabilidade nos seus próximos programas de estabilidade e convergência» e «convida a Comissão, juntamente com o Comité de Política Económica e o Comité Económico e Financeiro, a aprofundar o desenvolvimento de metodologias para avaliar a sustentabilidade das finanças públicas a longo prazo em tempo útil antes do próximo relatório de sustentabilidade», previsto para 2012. .[2]
            Nas suas conclusões de 10 de Novembro de 2009 sobre a sustentabilidade das finanças públicas «o Conselho convida os Estados-Membros a concentrar a atenção nas estratégias orientadas para a sustentabilidade nos seus próximos programas de estabilidade e convergência» e «convida a Comissão, juntamente com o Comité de Política Económica e o Comité Económico e Financeiro, a aprofundar o desenvolvimento de metodologias para avaliar a sustentabilidade das finanças públicas a longo prazo em tempo útil antes do próximo relatório de sustentabilidade», previsto para 2012.
            (12) De acordo com dados notificados pelas autoridades cipriotas em Abril de 2010, a dívida bruta das administrações públicas correspondia a 56,2% do PIB em 2009. Este aumento deveu-se sobretudo à importante deterioração do saldo primário e ao efeito de «bola de neve» do aumento do défice, num cenário de queda do PIB nominal.   Os ajustamentos dívida-fluxo também contribuíram negativamente para o nível da dívida em cerca de 1 ponto percentual do PIB, devido à acumulação de activos públicos no final do ano, a fim de fazer face às obrigações surgidas no início de Janeiro de 2010, bem como a diferenças entre contabilidade de caixa e contabilidade de exercício. Para 2010, Chipre notificou um previsão de dívida de 62% do PIB, excedendo assim o valor de referência de 60% previsto no Tratado (o programa de estabilidade de Abril de 2010 prevê um valor ligeiramente inferior - 61% - e um aumento para 63,2% do PIB em 2011). Atendendo aos riscos que pesam sobre os objectivos orçamentais e as perspectivas macroeconómicas, a evolução do rácio da dívida poderá ser menos optimista do que o previsto. De acordo com as previsões da Primavera de 2010 dos serviços da Comissão, a dívida deverá aumentar de novo para 62,3% do PIB em 2010 e 67,6% em 2011, num contexto de deterioração do saldo primário.
            (13) Uma supervisão reforçada no âmbito do procedimento relativo aos défices excessivos exige um acompanhamento regular e atempado dos progressos realizados na implementação da estratégia de consolidação orçamental. Por conseguinte, poderia ser útil que as futuras actualizações do programa de estabilidade de Chipre consagrassem um capítulo específico a esta questão.
            (14) Em termos gerais e na perspectiva do Conselho, as medidas de consolidação orçamental devem assegurar uma melhoria duradoura do saldo das administrações públicas, tendo igualmente como objectivo o reforço da qualidade das finanças públicas e do potencial de crescimento da economia,
            ADOPTOU A PRESENTE RECOMENDAÇÃO:
            (1) Reconhecendo que a situação orçamental de Chipre em 2009 resultou de medidas correspondentes a 1½% do PIB, as quais constituíram uma resposta adequada à recessão e foram adoptadas em conformidade com Plano de Relançamento da Economia Europeia, assim como do funcionamento dos estabilizadores automáticos, as autoridades cipriotas devem pôr termo quanto antes à actual situação de défice excessivo e o mais tardar até 2012.
            (2) As autoridades cipriotas devem reduzir o défice das administrações públicas para um valor inferior a 3% do PIB de forma credível e sustentável, tomando medidas numa perspectiva de médio prazo. Para este efeito, as autoridades cipriotas devem:
            (a) tomar as medidas necessárias para reduzir o défice em 2010 para um valor inferior a 6% do PIB e definir uma estratégia de consolidação orçamental centrada nas despesas, a fim de reconduzir o défice abaixo do valor de referência até 2012;
            (b) garantir um esforço orçamental médio anual mínimo de 1¾% do PIB no período 2010-2012, que deve também contribuir para diminuir, a um ritmo satisfatório, o rácio da dívida pública bruta para níveis próximos do valor de referência, regressando a um nível adequado de excedente primário;
            (c) especificar e aplicar rigorosamente as medidas necessárias com vista a corrigir o défice excessivo até 2012, desde que as variações cíclicas o permitam, e acelerar a redução do défice se as condições económicas e orçamentais se revelarem mais favoráveis do que actualmente se espera.
            (3) A fim de limitar os riscos para o ajustamento, Chipre deve reforçar o carácter obrigatório do quadro orçamental de médio prazo, bem como acompanhar de perto o cumprimento dos objectivos orçamentais ao longo do ano.
            (4) A fim de melhorar a sustentabilidade das finanças públicas a longo prazo, Chipre deve aplicar reformas para controlar a despesa dos sistemas de pensões e de saúde, tendo em vista conter o aumento previsto das despesas associadas ao envelhecimento demográfico.
            (5) Além disso, as autoridades cipriotas deverão, para lá do esforço orçamental, aproveitar todas as oportunidades, incluindo as decorrentes da melhoria das condições económicas, para acelerar a redução do rácio da dívida pública bruta para níveis próximos do valor de referência.
            (6) O Conselho estabeleceu o prazo de [13 de Janeiro de 2011] para que o Governo cipriota defina as acções necessárias para avançar na correcção do défice excessivo. A avaliação das medidas eficazes terá em conta os desenvolvimentos económicos comparativamente à perspectiva económica das previsões da Primavera de 2010 dos serviços da Comissão.
            As autoridades cipriotas devem dar conta dos progressos realizados na concretização destas recomendações num capítulo específico das próximas actualizações do programa de estabilidade a elaborar até à revogação do procedimento de défice excessivo.
            Além disso, o Conselho destaca a importância do objectivo de médio prazo para uma gestão orçamental adequada das recessões económicas. Por conseguinte, convida as autoridades cipriotas a garantir o carácter sustentável do processo de consolidação orçamental na perspectiva do objectivo orçamental de médio prazo de equilíbrio estrutural, após a correcção da situação de défice excessivo. O cumprimento das metas orçamentais e o controlo rigoroso das despesas a médio prazo podem ser melhorados graças à aplicação, como previsto, de um quadro orçamental plurianual eficaz.
            A República de Chipre é a destinatária da presente recomendação.
            Feito em Bruxelas,
            Pelo Conselho
            O Presidente
            [1] JO L 209 de 2.8.1997, p. 6.
            [2] Nas suas conclusões de 10 de Novembro de 2009 sobre a sustentabilidade das finanças públicas «o Conselho convida os Estados-Membros a concentrar a atenção nas estratégias orientadas para a sustentabilidade nos seus próximos programas de estabilidade e convergência» e «convida a Comissão, juntamente com o Comité de Política Económica e o Comité Económico e Financeiro, a aprofundar o desenvolvimento de metodologias para avaliar a sustentabilidade das finanças públicas a longo prazo em tempo útil antes do próximo relatório de sustentabilidade», previsto para 2012.
         EL
            (...PICT...)|ΕΥΡΩΠΑΪΚΗ ΕΠΙΤΡΟΠΗ|
            Βρυξέλλες, 15.6.2010
            SEC(2010)   741 τελικό

            Σύσταση για
            ΣΥΣΤΑΣΗ ΤΟΥ ΣΥΜΒΟΥΛΙΟΥ

            προκειμένου να τερματιστεί η κατάσταση υπερβολικού δημοσιονομικού ελλείμματος στην Κύπρο
            Σύσταση για
            ΣΥΣΤΑΣΗ ΤΟΥ ΣΥΜΒΟΥΛΙΟΥ

            προκειμένου να τερματιστεί η κατάσταση υπερβολικού δημοσιονομικού ελλείμματος στην Κύπρο
            ΤΟ ΣΥΜΒΟΥΛΙΟ ΤΗΣ ΕΥΡΩΠΑΪΚΗΣ ΕΝΩΣΗΣ,
            Έχοντας υπόψη:
            τη συνθήκη για τη λειτουργία της Ευρωπαϊκής Ένωσης, και ιδίως το άρθρο 126 παράγραφος 7,
            τη σύσταση της Ευρωπαϊκής Επιτροπής,
            Εκτιμώντας τα ακόλουθα:
            (1) Σύμφωνα με το άρθρο 126 της Συνθήκης, τα κράτη μέλη αποφεύγουν τα υπερβολικά δημοσιονομικά ελλείμματα.
            (2) Το Σύμφωνο Σταθερότητας και Ανάπτυξης βασίζεται στον στόχο της επίτευξης υγιών δημόσιων οικονομικών, ως μέσου ενίσχυσης των συνθηκών για σταθερότητα τιμών και ισχυρή διατηρήσιμη ανάπτυξη που ευνοούν τη δημιουργία απασχόλησης.
            (3) Η μεταρρύθμιση του Συμφώνου Σταθερότητας και Ανάπτυξης το 2005 επεδίωκε την ενίσχυση της αποτελεσματικότητάς του και των οικονομικών του ερεισμάτων, καθώς επίσης και τη διασφάλιση της μακροπρόθεσμης διατηρησιμότητας των δημόσιων οικονομικών. Στόχος ήταν να διασφαλιστεί ιδίως ότι το ιδιαίτερο οικονομικό και δημοσιονομικό υπόβαθρο θα λαμβανόταν πλήρως υπόψη σε όλα τα στάδια της διαδικασίας υπερβολικού ελλείμματος. Κατ’ αυτόν τον τρόπο, το Σύμφωνο Σταθερότητας και Ανάπτυξης παρέχει το πλαίσιο στήριξης των κυβερνητικών πολιτικών για την άμεση επιστροφή σε υγιείς δημοσιονομικές θέσεις, λαμβάνοντας υπόψη την οικονομική κατάσταση.
            (4) Το Συμβούλιο αποφάσισε, στις [13 Ιουλίου 2010], σύμφωνα με το άρθρο 126 παράγραφος 6 της Συνθήκης, ότι στην Κύπρο υφίσταται υπερβολικό έλλειμμα.
            (5) Βάσει του άρθρου 126 παράγραφος 7 της Συνθήκης και του άρθρου 3 του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1467/97 του Συμβουλίου για την επιτάχυνση και τη διασαφήνιση της εφαρμογής της διαδικασίας υπερβολικού ελλείμματος ΕΕ L 209 της 2.8.1997, σ. 6.   (που αποτελεί μέρος του Συμφώνου Σταθερότητας και Ανάπτυξης), το Συμβούλιο πρέπει επίσης να απευθύνει στο οικείο κράτος μέλος σύσταση για τον τερματισμό της κατάστασης υπερβολικού ελλείμματος εντός συγκεκριμένης προθεσμίας. Η σύσταση πρέπει να ορίζει ανώτατη προθεσμία έξι μηνών για την ανάληψη αποτελεσματικής δράσης από το οικείο κράτος μέλος για τη διόρθωση του υπερβολικού ελλείμματος, καθώς επίσης και προθεσμία για τη διόρθωση του υπερβολικού ελλείμματος, η οποία θα πρέπει να λήγει εντός του έτους που ακολουθεί εκείνο κατά το οποίο διαπιστώθηκε το υπερβολικό έλλειμμα, εκτός εάν συντρέχουν ειδικές περιστάσεις. Προκειμένου να αποφασιστεί αν συντρέχουν ειδικές περιστάσεις, πρέπει να λαμβάνονται υπόψη «σχετικοί παράγοντες», οι οποίοι διευκρινίζονται στο άρθρο 2 παράγραφος 3 του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1467/97. Επιπλέον, στη σύσταση για τη διόρθωση του υπερβολικού ελλείμματος, το Συμβούλιο πρέπει να καλεί το ενδιαφερόμενο κράτος μέλος να επιτύχει ελάχιστη ετήσια βελτίωση του διαρθρωτικού ισοζυγίου, δηλαδή του κυκλικά προσαρμοσμένου ισοζυγίου μη συμπεριλαμβανομένων των εκτάκτων και λοιπών προσωρινών μέτρων, ύψους τουλάχιστον 0,5% του ΑΕΠ ως ένδειξης προόδου.[1]
            ΕΕ L 209 της 2.8.1997, σ. 6.
            (6) Στην περίπτωση της Κύπρου θεωρείται ότι συντρέχουν οι ειδικές περιστάσεις που δικαιολογούν μεγαλύτερη ευελιξία στην εφαρμογή της ΔΥΕ, η οποία καθιερώθηκε με τη μεταρρύθμιση του Συμφώνου Σταθερότητας και Ανάπτυξης το 2005. Το 2009, για πρώτη φορά σε διάστημα 35 ετών, παρατηρήθηκε συρρίκνωση της οικονομικής δραστηριότητας. Η ύφεση ήταν αποτέλεσμα της σημαντικής πτώσης της εγχώριας ζήτησης και των αντίξοων εξωτερικών συνθηκών.   Ειδικότερα, η υψηλή δανειακή επιβάρυνση των νοικοκυριών σε συνδυασμό με τους αυστηρότερους όρους χορήγησης δανείων, τις επιδεινούμενες προοπτικές στην αγορά εργασίας και την κάμψη της εμπιστοσύνης, οδήγησαν σε μείωση της ιδιωτικής κατανάλωσης.   Ταυτόχρονα, οι επενδύσεις κατέγραψαν ισχυρή διόρθωση, λόγω της πτώσης της ζήτησης στέγης από το εξωτερικό, της χαμηλής χρήσης της παραγωγικής ικανότητας και της αναδιάρθρωσης των εταιρικών ισολογισμών.   Επιπλέον, οι εξαγωγές αγαθών και υπηρεσιών, και ιδίως ο τουρισμός, σημείωσαν υπέστησαν σημαντική μείωση λόγω της χρηματοπιστωτικής κρίσης και της παγκόσμιας επιβράδυνσης της οικονομικής δραστηριότητας, και ιδίως λόγω των αισθητά χαμηλότερων αναπτυξιακών προοπτικών των κυριότερων εμπορικών εταίρων (Ηνωμένο Βασίλειο, ευρωζώνη, Ρωσία). Το έλλειμμα που εμφανίστηκε το 2009 είναι αποτέλεσμα τόσο της οικονομικής επιβράδυνσης όσο και των δημοσιονομικών μέτρων τόνωσης της οικονομικής δραστηριότητας που θεσπίστηκαν από τις κυπριακές αρχές στο πλαίσιο του ΕΣΑΟ. Η ύπαρξη ειδικών περιστάσεων παρέχει στο Συμβούλιο τη δυνατότητα να επιτρέψει τη διόρθωση του υπερβολικού ελλείμματος σε μεσοπρόθεσμο πλαίσιο.
            (7) Στη διάρκεια των ετών που προηγήθηκαν της κρίσης και χάρη στην ευνοϊκή οικονομική συγκυρία, η Κύπρος κατόρθωσε να σχηματίσει δημοσιονομικά πλεονάσματα και να μειώσει τον ακαθάριστο δείκτη χρέους σε 48,4% του ΑΕΠ το 2008 (από 70,2% το 2004). Ωστόσο, το 2009 η οικονομική κρίση είχε σοβαρές επιπτώσεις στα δημόσια οικονομικά. Αποτέλεσμα ήταν η εμφάνιση δημοσιονομικού ελλείμματος ύψους 6,1% του ΑΕΠ το 2009, έναντι πλεονάσματος 0,9% του ΑΕΠ το 2008. Το έλλειμμα αυτό οφειλόταν επίσης σε μια σειρά μέτρων διακριτικής ευχέρειας που λήφθηκαν για να αντιμετωπιστεί η επιβράδυνση της οικονομικής δραστηριότητας (σύμφωνα με το ΕΣΑΟ) και στα αρκετά σημαντικά αποτελέσματα του μοντέλου ανάπτυξης του ΑΕΠ το οποίο στηριζόταν σε πολύ μικρότερο βαθμό σε φόρους. Το έλλειμμα προβλέπεται να διευρυνθεί περαιτέρω σε 6,2% του ΑΕΠ το 2010 σύμφωνα με την κοινοποίηση βάσει της ΔΥΕ του Μαρτίου 2010 που υποβλήθηκε από το Υπουργείο Οικονομικών. Ωστόσο, όπως αναφέρεται στις εαρινές προγνώσεις των υπηρεσιών της Επιτροπής του 2010 σχετικά με τις δημοσιονομικές εξελίξεις, το δημοσιονομικό έλλειμμα προβλέπεται να φθάσει σε περίπου 7% του ΑΕΠ το 2010. Δεν είχαν συνυπολογιστεί πιθανά μέτρα εκτός προϋπολογισμού που βρίσκονται ακόμη υπό συζήτηση ή για τα οποία δεν υπάρχει βεβαιότητα ή πληροφορίες ως προς το χρονοδιάγραμμα και την εφαρμογή τους.
            (8) Λαμβανομένων υπόψη των ειδικών περιστάσεων και του πλαισίου ΕΣΑΟ, συνιστάται η επίτευξη μέσης ετήσιας δημοσιονομικής προσαρμογής. Η δημοσιονομική προσαρμογή θα πρέπει να αναληφθεί λαμβανομένων υπόψη όλων των παραγόντων που σχετίζονται με την επίτευξη των στόχων της δημοσιονομικής πολιτικής, αρχής γενομένης από το έλλειμμα της γενικής κυβέρνησης και το ακαθάριστο χρέος, καθώς και άλλων δεικτών, όπως η κατάσταση του ισοζυγίου τρεχουσών συναλλαγών, το επίπεδο των ενδεχόμενων υποχρεώσεων του χρηματοπιστωτικού τομέα, οι πληρωμές τόκων, τα ασφάλιστρα κινδύνου και η αναμενόμενη μεσοπρόθεσμη μεταβολή των δαπανών που συνδέονται με τη γήρανση του πληθυσμού. Ο υπολογισμός της μέσης ετήσιας δημοσιονομικής προσαρμογής έγινε με βάση το έλλειμμα του 2011 σύμφωνα με τις εαρινές προγνώσεις των υπηρεσιών της Επιτροπής του 2010. Η συνολική δημοσιονομική προσαρμογή, που απαιτείται για την επίτευξη του στόχου του 3% όσον αφορά το ονομαστικό έλλειμμα εντός της προβλεπόμενης προθεσμίας, υπολογίζεται εν συνεχεία με βάση την υπόθεση ότι θα μειώνεται σταδιακά το κενό παραγωγής μέχρι το 2015.
            (9) Με βάση τα προαναφερόμενα, κρίνεται σκόπιμο να τεθεί η διόρθωση του υπερβολικού ελλείμματος σε μεσοπρόθεσμο πλαίσιο, δηλαδή η προθεσμία για τη διόρθωσή του να λήγει το 2012. Ειδικότερα, λαμβάνοντας υπόψη τις υψηλές εξωτερικές και εσωτερικές ανισορροπίες, μια αξιόπιστη και διατηρήσιμη πορεία προσαρμογής θα απαιτούσε από τις κυπριακές αρχές να ενισχύσουν τη δημοσιονομική στρατηγική το 2010 με μέτρα για τον έλεγχο των τρεχουσών δαπανών, να μειώσουν το έλλειμμα κάτω από το επίπεδο του 6% του ΑΕΠ το 2010, και να λάβουν έγκαιρα μέτρα για τη χάραξη μιας στρατηγικής δημοσιονομικής εξυγίανσης που στηρίζεται στην περιστολή των δαπανών. Για τον σκοπό αυτόν, οι κυπριακές αρχές πρέπει να εξασφαλίσουν μέση ετήσια δημοσιονομική προσαρμογή ύψους 1¾% του ΑΕΠ κατά την περίοδο 2010-2012.   Πρέπει επίσης να προσδιορίσουν τα μέτρα που είναι αναγκαία για την επίτευξη της διόρθωσης του υπερβολικού ελλείμματος έως το 2012, εφόσον το επιτρέψουν οι κυκλικές συνθήκες, και να επιταχύνουν τη μείωση του ελλείμματος, εάν οι οικονομικές ή οι δημοσιονομικές συνθήκες αποδειχθούν καλύτερες από αυτές που προβλέπονται προς το παρόν. Στο πρόγραμμα σταθερότητας που υπέβαλε στην Επιτροπή και το Συμβούλιο την 1 η  Απριλίου 2010, η Κύπρος ανέλαβε τη δέσμευση να μειώσει το έλλειμμά της σε 4,5% του ΑΕΠ το 2011 και σε 3,4% του ΑΕΠ το 2012. Συνεπώς, η πρόσθετη προσπάθεια που καλείται να καταβάλει η Κύπρος με την παρούσα σύσταση, σε σύγκριση με το αρχικό σχέδιο των κυπριακών αρχών, θεωρείται εφικτή και αναγκαία.   Η δημοσιονομική εξυγίανση αναμένεται ότι θα συμβάλει επίσης στην επάνοδο του ακαθάριστου δημόσιου χρέους σε καθοδική πορεία ώστε να προσεγγίσει με ικανοποιητικό ρυθμό την τιμή αναφοράς μέσω της επαναφοράς του πρωτογενούς πλεονάσματος σε ικανοποιητικό επίπεδο.
            (10) Κατά το πρόσφατο παρελθόν, το δημοσιονομικό πλαίσιο της Κύπρου βελτιώθηκε με την υιοθέτηση του Ολοκληρωμένου Συστήματος Διοικητικής και Οικονομικής Πληροφόρησης του Γενικού Λογιστηρίου (FIMAS - Financial Management Accounting System). Από το 2006, η Κύπρος εισήγαγε τη βαθμιαία εφαρμογή ενός τριετούς μεσοπρόθεσμου δημοσιονομικού πλαισίου (ΜΔΠ) και από το 2007 καθιέρωσε την κατάρτιση του προϋπολογισμού βάσει επιδόσεων και προγραμμάτων (ΚΠΕΠ). Ωστόσο, το νέο πλαίσιο βρίσκεται ακόμη σε αρχικό στάδιο εφαρμογής και δεν προβλέπεται να έχει τεθεί πλήρως σε λειτουργία πριν από το 2012. Κατά συνέπεια, ο αντίκτυπός του θα γίνει αισθητός μόνο μεσοπρόθεσμα. Η έγκαιρη εφαρμογή του νέου πλαισίου είναι κρίσιμη για την επιτυχή και μόνιμη εξυγίανση των δημόσιων οικονομικών. Η υπάρχουσα πρακτική της έγκρισης συμπληρωματικών προϋπολογισμών κατά τη διάρκεια του έτους συνεπάγεται αύξηση στις τρέχουσες δαπάνες πέραν της σχεδιαζόμενης ανακατανομής των κονδυλίων. Αφ' ης στιγμής τεθεί πλήρως σε λειτουργία το νέο πλαίσιο κατάρτισης του προϋπολογισμού, η πρακτική αυτή θα εγκαταλειφθεί και η δημοσιονομική διαδικασία αναμένεται να καταστεί αποδοτικότερη και αποτελεσματικότερη και να συμβάλει στη συγκράτηση των δαπανών ανά υπουργείο σύμφωνα με τα όρια που έχουν τεθεί. Συγχρόνως, η νέα διαδικασία κατάρτισης του προϋπολογισμού θα θέσει σε υγιείς βάσεις την ανακατανομή των δαπανών δίνοντας βάρος στις δραστηριότητες που ενισχύουν την ανάπτυξη.
            (11) Ο μακροπρόθεσμος αντίκτυπος της δημογραφικής γήρανσης στον προϋπολογισμό είναι αρκετά υψηλότερος από τον μέσο όρο της ΕΕ, κυρίως λόγω της σχετικά μεγάλης αύξησης των συνταξιοδοτικών δαπανών ως ποσοστού του ΑΕΠ κατά τις προσεχείς δεκαετίες, κάτι που εν μέρει οφείλεται στο γεγονός ότι το συνταξιοδοτικό σύστημα εξακολουθεί να βρίσκεται σε στάδιο ωρίμανσης. Μια μεταρρύθμιση του συνταξιοδοτικού συστήματος που τέθηκε σε εφαρμογή τον Απρίλιο του 2009 αναμένεται να μειώσει ελαφρώς την αύξηση των συνταξιοδοτικών δαπανών και, κυρίως, να αυξήσει τις εισφορές κοινωνικής ασφάλισης. Η μεταρρύθμιση αναμένεται να βελτιώσει τη μακροπρόθεσμη ισορροπία του συνταξιοδοτικού συστήματος και να μειώσει τους κινδύνους για τη διατηρησιμότητα, χωρίς ωστόσο να επηρεάσει τη συνολική αξιολόγηση. Η δημοσιονομική κατάσταση του 2009 επιτείνει τις δημοσιονομικές επιπτώσεις της δημογραφικής γήρανσης στο κενό διατηρησιμότητας. Η βελτίωση του πρωτογενούς ισοζυγίου μεσοπρόθεσμα και η εφαρμογή περαιτέρω μέτρων με στόχο τη συγκράτηση της σημαντικής αύξησης των σχετικών με τη δημογραφική γήρανση δαπανών, κυρίως για συντάξεις και ιατροφαρμακευτική περίθαλψη, αναμένεται ότι θα συμβάλουν στη μείωση των κινδύνων για τη διατηρησιμότητα των δημόσιων οικονομικών, οι οποίοι θεωρήθηκαν υψηλοί στην έκθεση της Επιτροπής του 2009 για τη διατηρησιμότητα των δημόσιων οικονομικών Στα συμπεράσματα του Συμβουλίου της 10ης Νοεμβρίου 2009 σχετικά με τη διατηρησιμότητα των δημόσιων οικονομικών «το Συμβούλιο καλεί τα κράτη μέλη να εστιάσουν την προσοχή τους σε στρατηγικές με γνώμονα την βιωσιμότητα στα προσεχή προγράμματά τους σταθερότητας και σύγκλισης» και περαιτέρω «καλεί την Επιτροπή, από κοινού με την Επιτροπή Οικονομικής Πολιτικής και την Οικονομική και Δημοσιονομική Επιτροπή, να αναπτύξουν περαιτέρω μεθοδολογίες για την εκτίμηση της μακροπρόθεσμης βιωσιμότητας των δημόσιων οικονομικών εγκαίρως για την επόμενη έκθεση για τη βιωσιμότητα», που προβλέπεται για το 2012. .[2]
            Στα συμπεράσματα του Συμβουλίου της 10ης Νοεμβρίου 2009 σχετικά με τη διατηρησιμότητα των δημόσιων οικονομικών «το Συμβούλιο καλεί τα κράτη μέλη να εστιάσουν την προσοχή τους σε στρατηγικές με γνώμονα την βιωσιμότητα στα προσεχή προγράμματά τους σταθερότητας και σύγκλισης» και περαιτέρω «καλεί την Επιτροπή, από κοινού με την Επιτροπή Οικονομικής Πολιτικής και την Οικονομική και Δημοσιονομική Επιτροπή, να αναπτύξουν περαιτέρω μεθοδολογίες για την εκτίμηση της μακροπρόθεσμης βιωσιμότητας των δημόσιων οικονομικών εγκαίρως για την επόμενη έκθεση για τη βιωσιμότητα», που προβλέπεται για το 2012.
            (12) Σύμφωνα με τα στοιχεία που κοινοποιήθηκαν από τις κυπριακές αρχές τον Απρίλιο του 2010, το ακαθάριστο χρέος της γενικής κυβέρνησης έφθασε σε 56,2% του ΑΕΠ το 2009. Η αύξηση οφειλόταν κυρίως στη σημαντική επιδείνωση του πρωτογενούς ισοζυγίου και τα αποτελέσματα «χιονοστιβάδας» στην αύξηση του χρέους λόγω της μείωσης του ονομαστικού ΑΕΠ.   Η προσαρμογή των αποθεμάτων-ροών συνέβαλε επίσης αρνητικά στο επίπεδο του χρέους σε ποσοστό που ισοδυναμεί σε 1 ποσοστιαία μονάδα του ΑΕΠ, λόγω της συσσώρευσης περιουσιακών στοιχείων του δημοσίου στα τέλη του έτους προκειμένου να εκπληρωθούν υποχρεώσεις του κράτους που έληγαν στις αρχές Ιανουαρίου 2010, καθώς και οι διαφορές μεταξύ ρευστών διαθεσίμων και απαιτήσεων. Για το 2010, η Κύπρος κοινοποίησε στοιχεία βάσει των οποίων το χρέος αναμένεται να φθάσει σε 62% του ΑΕΠ, υπερβαίνοντας έτσι το επίπεδο αναφοράς του 60% του ΑΕΠ που ορίζει η Συνθήκη (το πρόγραμμα σταθερότητας του Απριλίου 2010 προβλέπει ελαφρώς χαμηλότερο ποσοστό (61%) και περαιτέρω αύξηση σε 63,2% του ΑΕΠ το 2011). Δεδομένων των κινδύνων που περιβάλλουν το μακροοικονομικό σενάριο και των δημοσιονομικών στόχων, η εξέλιξη του δείκτη του χρέους μπορεί να είναι λιγότερο ευνοϊκή από όσο προβλέπεται στο πρόγραμμα. Σύμφωνα με τις εαρινές προγνώσεις των υπηρεσιών της Επιτροπής του 2010, το χρέος θα αυξηθεί περαιτέρω σε 62,3% του ΑΕΠ το 2010 και σε 67,6% το 2011, λόγω της επιδείνωσης του πρωτογενούς ισοζυγίου.
            (13) Η ενίσχυση της επιτήρησης στο πλαίσιο της ΔΥΕ συνεπάγεται τακτική και έγκαιρη παρακολούθηση της προόδου που σημειώνεται κατά την εφαρμογή της στρατηγικής δημοσιονομικής εξυγίανσης. Σε αυτό το πλαίσιο, θα ήταν σκόπιμο να αφιερωθεί για το θέμα αυτό ένα ειδικό κεφάλαιο στις προσεχείς επικαιροποιήσεις του προγράμματος σταθερότητας της Κύπρου.
            (14) Εν γένει, το Συμβούλιο θεωρεί ότι τα μέτρα δημοσιονομικής εξυγίανσης θα πρέπει να εξασφαλίζουν τη διαρκή βελτίωση του ισοζυγίου της γενικής κυβέρνησης και παράλληλα να αποσκοπούν στη βελτίωση της ποιότητας των δημόσιων οικονομικών της χώρας, καθώς και στην ενίσχυση του αναπτυξιακού δυναμικού της οικονομίας της.
            ΕΞΕΔΩΣΕ ΤΗΝ ΠΑΡΟΥΣΑ ΣΥΣΤΑΣΗ:
            (1) Αναγνωρίζοντας ότι η δημοσιονομική κατάσταση της Κύπρου κατά το 2009 προέκυψε, αφενός, από μέτρα ύψους 1½% του ΑΕΠ το 2009, τα οποία αποτελούσαν ενδεδειγμένο τρόπο αντιμετώπισης της επιβράδυνσης της οικονομικής δραστηριότητας, και που ήταν σε γενικές γραμμές σύμφωνα με τις αρχές του Ευρωπαϊκού Σχεδίου για την Ανάκαμψη της Οικονομίας και, αφετέρου, από τη λειτουργία των αυτόματων σταθεροποιητών, οι κυπριακές αρχές οφείλουν να θέσουν τέρμα στην παρούσα κατάσταση υπερβολικού ελλείμματος το συντομότερο δυνατό και το αργότερο μέχρι το 2012.
            (2) Οι κυπριακές αρχές πρέπει να μειώσουν το έλλειμμα της γενικής κυβέρνησης σε επίπεδο κάτω από το 3% του ΑΕΠ κατά τρόπο αξιόπιστο και διατηρήσιμο με τη λήψη μέτρων σε μεσοπρόθεσμο πλαίσιο. Για τον σκοπό αυτόν οι κυπριακές αρχές πρέπει:
            (a) να λάβουν τα αναγκαία μέτρα για τη μείωση του ελλείμματος του 2010 σε επίπεδο χαμηλότερο του 6% του ΑΕΠ και να χαράξουν μια στρατηγική εξυγίανσης που θα εστιάζεται στην περιστολή των δαπανών, ώστε να μειωθεί το έλλειμμα κάτω από την τιμή αναφοράς μέχρι το 2012·
            (b) για τον σκοπό αυτόν, να εξασφαλίσουν μέση ετήσια δημοσιονομική προσαρμογή τουλάχιστον 1¾% του ΑΕΠ κατά την περίοδο 2010-2012, η οποία εκτιμάται ότι θα συμβάλει επίσης στην επάνοδο του δείκτη του ακαθάριστου δημόσιου χρέους σε καθοδική πορεία ώστε να προσεγγίσει την τιμή αναφοράς με ικανοποιητικό ρυθμό, μέσω της επαναφοράς του πρωτογενούς πλεονάσματος σε ικανοποιητικό επίπεδο·
            (c) να καθορίσουν και να εφαρμόσουν αυστηρά τα μέτρα που απαιτούνται για την επίτευξη της διόρθωσης του υπερβολικού ελλείμματος μέχρι το 2012, εφόσον το επιτρέψουν οι κυκλικές συνθήκες, και να επιταχύνουν τη μείωση του ελλείμματος σε περίπτωση που οι οικονομικές ή οι δημοσιονομικές συνθήκες αποδειχτούν ευνοϊκότερες από αυτές που αναμένονται προς το παρόν.
            (3) Προκειμένου να περιοριστούν οι κίνδυνοι για την προσαρμογή, η Κύπρος πρέπει να ενισχύσει τον δεσμευτικό χαρακτήρα του μεσοπρόθεσμου δημοσιονομικού πλαισίου της, καθώς και να βελτιώσει την παρακολούθηση της εκτέλεσης του προϋπολογισμού καθ' όλη τη διάρκεια του έτους.
            (4) Η Κύπρος πρέπει να βελτιώσει τη μακροπρόθεσμη διατηρησιμότητα των δημόσιων οικονομικών με την εφαρμογή μεταρρυθμιστικών μέτρων για τον έλεγχο των δαπανών για συντάξεις και ιατροφαρμακευτική περίθαλψη, προκειμένου να περιοριστεί η προβλεπόμενη αύξηση των δαπανών λόγω της γήρανσης του πληθυσμού.
            (5) Επιπλέον, πέρα από τις προσπάθειες στον δημοσιονομικό τομέα, οι κυπριακές αρχές πρέπει να αξιοποιήσουν κάθε ευκαιρία, περιλαμβανομένων των ευκαιριών που δημιουργεί η ενδεχόμενη βελτίωση των οικονομικών συνθηκών, για να επιταχύνουν τον ρυθμό μείωσης του δείκτη ακαθάριστου δημόσιου χρέους και τη μείωσή του προς το επίπεδο της τιμής αναφοράς.
            (6) Το Συμβούλιο θέτει ως προθεσμία στην κυπριακή κυβέρνηση την [13η Ιανουαρίου 2011] για τη ανάληψη αποτελεσματικής δράσης και τον προσδιορισμό των αναγκαίων μέτρων για την επίτευξη προόδου όσον αφορά τη διόρθωση του υπερβολικού ελλείμματος. Για την αξιολόγηση της αποτελεσματικότητας των ενεργειών, θα ληφθούν υπόψη οι οικονομικές εξελίξεις σε σύγκριση με τις οικονομικές προοπτικές στις εαρινές προγνώσεις των υπηρεσιών της Επιτροπής του 2010.
            Οι κυπριακές αρχές οφείλουν να αναφέρουν την πρόοδο που συντελείται όσον αφορά την εφαρμογή των ανωτέρω συστάσεων σε ιδιαίτερο κεφάλαιο των προσεχών επικαιροποιημένων προγραμμάτων σταθερότητας, μέχρι την άρση της διαδικασίας υπερβολικού ελλείμματος.
            Επιπλέον, το Συμβούλιο τονίζει τη σημασία που έχει η επίτευξη του μεσοπρόθεσμου στόχου (ΜΔΣ) για την ενδεδειγμένη δημοσιονομική διαχείριση σε περίπτωση επιβράδυνσης της οικονομικής δραστηριότητας. Συνεπώς, καλεί τις κυπριακές αρχές να μεριμνήσουν ώστε η δημοσιονομική εξυγίανση για την επίτευξη του μεσοπρόθεσμου στόχου ως προς τη δημοσιονομική θέση – ισοσκελισμένος προϋπολογισμός σε διαρθρωτικούς όρους – να διατηρηθεί και μετά τη διόρθωση του υπερβολικού ελλείμματος. Η τήρηση των δημοσιονομικών στόχων και η αυστηρή περιστολή των δαπανών σε μεσοπρόθεσμη βάση θα μπορούσαν να βελτιωθούν με την πλήρη εφαρμογή, όπως έχει προγραμματιστεί, ενός αποτελεσματικού πολυετούς δημοσιονομικού πλαισίου.
            Η παρούσα σύσταση απευθύνεται στην Κυπριακή Δημοκρατία.
            Βρυξέλλες,
            Για το Συμβούλιο
            Ο Πρόεδρος
            [1] ΕΕ L 209 της 2.8.1997, σ. 6.
            [2] Στα συμπεράσματα του Συμβουλίου της 10ης Νοεμβρίου 2009 σχετικά με τη διατηρησιμότητα των δημόσιων οικονομικών «το Συμβούλιο καλεί τα κράτη μέλη να εστιάσουν την προσοχή τους σε στρατηγικές με γνώμονα την βιωσιμότητα στα προσεχή προγράμματά τους σταθερότητας και σύγκλισης» και περαιτέρω «καλεί την Επιτροπή, από κοινού με την Επιτροπή Οικονομικής Πολιτικής και την Οικονομική και Δημοσιονομική Επιτροπή, να αναπτύξουν περαιτέρω μεθοδολογίες για την εκτίμηση της μακροπρόθεσμης βιωσιμότητας των δημόσιων οικονομικών εγκαίρως για την επόμενη έκθεση για τη βιωσιμότητα», που προβλέπεται για το 2012.
         EN
            (...PICT...)|EUROPEAN COMMISSION|
            Brussels, 15.6.2010
            SEC(2010) 741 final

            Recommendation for a
            COUNCIL RECOMMENDATION
            with a view to bringing an end to the situation of an excessive government deficit in Cyprus
            Recommendation for a
            COUNCIL RECOMMENDATION
            with a view to bringing an end to the situation of an excessive government deficit in Cyprus
            THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,
            Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular Article 126(7) thereof;
            Having regard to the recommendation from the European Commission;
            Whereas:
            (1) According to Article 126 of the Treaty Member States shall avoid excessive government deficits.
            (2) The Stability and Growth Pact is based on the objective of sound government finances as a means of strengthening the conditions for price stability and for strong sustainable growth conducive to employment creation.
            (3) The 2005 reform of the Stability and Growth Pact sought to strengthen its effectiveness and economic underpinnings as well as to safeguard the sustainability of the public finances in the long run. It aimed at ensuring that in particular the economic and budgetary background was taken into account fully in all steps in the EDP. In this way, the Stability and Growth Pact provides the framework supporting government policies for a prompt return to sound budgetary positions taking account of the economic situation.
            (4) The Council has decided on [13 July 2010], in accordance with Article 126(6) of the Treaty, that an excessive deficit exists in Cyprus.
            (5) In accordance with Article 126(7) of the Treaty and Article 3 of Council Regulation (EC) No 1467/97 on speeding up and clarifying the implementation of the excessive deficit procedure OJ L 209, 2.8.1997, p. 6.   (which is part of the Stability and Growth Pact), the Council is also required to make recommendations to the Member State concerned with a view to bringing the situation of excessive deficit to an end within a given period. The recommendation has to establish a deadline of six months at the most for effective action to be taken by the Member State concerned to correct the excessive deficit as well as a deadline for the correction of the excessive deficit, which should be completed in the year following its identification unless there are special circumstances. In deciding whether special circumstances exist, “relevant factors” as clarified in Article 2(3) of Regulation (EC) No 1467/97 should be taken into account. Furthermore, in a recommendation to correct an excessive deficit the Council should request the achievement of a minimum annual improvement in the structural balance, i.e. the cyclically-adjusted balance excluding one-off and other temporary measures, of 0.5% of GDP as a benchmark.[1]
            OJ L 209, 2.8.1997, p. 6.
            (6) Special circumstances, which are relevant for the greater flexibility in the application of the EDP introduced with the 2005 reform of the Stability and Growth Pact, are deemed to exist in the case of Cyprus. In 2009, for the first time in 35 years, economic activity contracted. The recession reflected a significant fall in  domestic demand and an adverse external environment. In particular,  high household indebtedness together with tighter lending conditions, a worsening labour market outlook and  negative confidence effects led to a decline in private consumption. In parallel, investment recorded a strong correction, amidst a fall in foreign demand for housing, low capacity utilisation and  restructuring of corporate balance sheets . Moreover, exports of goods and services, especially tourism, plummeted  as a consequence of the financial crisis and the global slowdown, in particular the much lower growth prospects of the main trading partners (United Kingdom, Euro Area, Russia). The deficit in 2009 is a consequence of both the economic downturn and the stimulus measures taken in line with the EERP by the Cypriot authorities. The existence of special circumstances authorises the Council to allow the correction of the excessive deficit in a medium-term framework.
            (7) In the years prior to the crisis and in a context of  good economic times, supported by an asset boom and buoyant tax receipts , Cyprus was able to build up budgetary surpluses and reduced its gross debt ratio to 48.4% of GDP in 2008 (from 70.2% in 2004). In 2009, however, the economic crisis weighed heavily on public finances. As a result, the budget balance plunged from a surplus of 0.9% of GDP in 2008 to a deficit of 6.1% of GDP in 2009.  This was also the result of a number of discretionary measures in response to the economic downturn (in line with the EERP) and of rather large composition effects on account of a much less tax-rich GDP growth pattern.  The deficit is projected to widen further to 6.2% of GDP in 2010 according to the March 2010 EDP notification presented by the Ministry of Finance.  However, the budgetary projections of the Commission services’ spring 2010 forecasts indicate that  the budgetary deficit would reach about 7% of GDP in 2010. Potential extra-budgetary measures still under discussion with uncertain or no information on their modalities and timing of implementation, were not incorporated.
            (8) Considering the special circumstances and the EERP framework, an average annual fiscal effort is recommended. The fiscal effort should take into account all factors relevant for achieving the fiscal policy objectives, starting with the level of the general government deficit and gross debt as well as other indicators, such as the current account position, the level of contingent liabilities of the financial sector, interest payments, risk premia and the expected change in age-related expenditure in the medium term. In calculating the average annual fiscal effort, the 2011 deficit in the Commission services' spring 2010 forecast is taken as the starting point. The total fiscal effort needed to reach the nominal deficit target of 3% by the deadline is then calculated by assuming a gradual closure of the output gap by 2015.
            (9) Against this background, it is appropriate to consider the correction of the excessive deficit in a medium-term framework with a deadline for the correction of 2012. In particular, in view of the high external and domestic imbalances, a credible and sustainable adjustment path would require Cypriot authorities  to strengthen the fiscal strategy in 2010 with measures to control current expenditure,  to reduce the deficit to below 6% of GDP in 2010,  and take timely action to define an expenditure-driven consolidation strategy.  To this effect, the Cypriot authorities should ensure an average annual fiscal effort of 1¾% of GDP over the period 2010-2012;   specify the measures that are necessary to achieve the correction of the excessive deficit by 2012, cyclical conditions permitting, and accelerate the reduction of the deficit if economic or budgetary conditions turn out better than currently expected. In its stability programme submitted to the Commission and the Council on 1 April 2010, Cyprus committed to reduce its deficit to 4.5% of GDP in 2011 and 3.4% of GDP in 2012. Therefore, the additional effort requested to Cyprus in this recommendation compared to the initial plan of the Cypriot authorities is considered to be doable and necessary.   The budgetary consolidation should also contribute to bringing the government gross debt ratio back on a declining path that approaches the reference value at a satisfactory pace by restoring an adequate level of the primary surplus.
            (10) In the recent past, Cyprus' budgetary framework has been improved with the adoption of the Financial Management Accounting System (FIMAS). As from 2006, Cyprus also enacted the gradual adoption of a three-year medium term budgetary framework (MTBF) and as from 2007 it introduced a Programme and Performance Budgeting (PPB). Nevertheless, the new framework is still phasing in and is only foreseen to be fully in place in 2012. Therefore, its impact could become effective only in the medium-term. The new framework's timely implementation would be critical for a successful and lasting consolidation of public finances. The existing practice of adopting supplementary budgets during the course of the year has implied an increase in current expenditure beyond the intended reallocation of funds. Once the new budgeting framework is fully implemented, it is expected to end this practise and lead to a more effective and efficient budgeting process and contribute to containing expenditure by ministry according to the ceilings set. At the same time, the new budgeting process would set a sound basis for reallocating expenditure in favour of growth enhancing activities.
            (11) The long-term budgetary impact of ageing is significantly above the EU average, mainly as a result of a relatively high increase in pension expenditure as a share of GDP over the coming decades partly due to the fact that the pension scheme is still in a maturing phase. A pension reform introduced in April 2009 would slightly reduce the increase in pension expenditure and, more significantly, raise the social security contribution rates. The reform should improve the long-term balance of the pension system and reduce risks to sustainability, however without having an effect on the overall assessment. The budgetary position in 2009 compounds the budgetary impact of population ageing on   the sustainability gap . Improving the primary balance over the medium term and implementing further measures aimed at curbing the substantial increase in age-related expenditure, especially pension and healthcare expenditure, would contribute to reducing the risks to the sustainability of public finances,  which were assessed in the Commission 2009 Sustainability Report In the Council conclusions from 10 November 2009 on sustainability of public finances "the Council calls on Member States to focus attention to sustainability-oriented strategies in their upcoming stability and convergence programmes" and further "invites the Commission, together with the Economic Policy Committee and the Economic and Financial Committee, to further develop methodologies for assessing the long-term sustainability of public finances in time for the next Sustainability report", which is foreseen in 2012.  as high.[2]
            In the Council conclusions from 10 November 2009 on sustainability of public finances "the Council calls on Member States to focus attention to sustainability-oriented strategies in their upcoming stability and convergence programmes" and further "invites the Commission, together with the Economic Policy Committee and the Economic and Financial Committee, to further develop methodologies for assessing the long-term sustainability of public finances in time for the next Sustainability report", which is foreseen in 2012.
            (12) According to data notified by the Cypriot authorities in April 2010, general government gross debt was 56.2% of GDP in 2009.  This increase was  mainly the result of the significant deterioration in the primary balance and  debt-increasing "snowball" effects on the back of falling nominal GDP. Stock-flow adjustments also had a negative contribution to the debt level equivalent to about 1 percentage point of GDP, due to accumulation of government assets at the end of the year in order to meet debt maturity obligations arising early in January of 2010, as well as, differences between cash and accruals.  For 2010, Cyprus notified a planned debt of 62% of GDP, thus exceeding the 60% of GDP Treaty reference value (the April 2010 stability programme plans a slightly lower figure (61%) and foresees a further increase to 63.2% of GDP in 2011).  In view of the downward risks to the macroeconomic scenario and the budgetary targets, the evolution of the debt ratio may be less favourable than planned.  The Commission services spring 2010 forecast projects debt to rise further to 62.3% of GDP in 2010 and 67.6% in 2011, on the back of a deteriorated primary balance.
            (13) Enhanced surveillance under the EDP will require regular and timely monitoring of the progress made in the implementation of the fiscal consolidation strategy. In this context, a separate chapter in the forthcoming updates of the Cypriot stability programme could usefully be devoted to this issue.
            (14) In general, in the view of the Council, budgetary consolidation measures should secure a lasting improvement in the general government balance, while being geared towards enhancing the quality of the public finances and reinforcing the growth potential of the economy.
            HAS ADOPTED THIS RECOMMENDATION:
            (1) Recognising that Cyprus’ budgetary position in 2009 resulted from measures amounting to about 1½% of GDP in 2009, which is an adequate response to the downturn and were in line with the European Economic Recovery Plan, as well as from the free play of automatic stabilisers, Cyprus’ authorities should put an end to the present excessive deficit situation as rapidly as possible and at the latest by 2012.
            (2) The Cypriot authorities should bring the general government deficit below 3% of GDP in a credible and sustainable manner by taking action in a medium-term framework. Specifically, to this end, the Cypriot authorities should:
            (a) take necessary measures to reduce the 2010 deficit to below 6% of GDP  and define an expenditure-driven consolidation strategy , in order to bring the deficit below the reference value by 2012;
            (b) to this end ensure an average annual fiscal effort of at least 1¾% of GDP over the period 2010-2012, which should also contribute to bringing the government gross debt ratio back on a declining path that approaches the reference value at a satisfactory pace by restoring an adequate level of the primary surplus;
            (c) specify and rigorously implement the measures that are necessary to achieve the correction of the excessive deficit by 2012, cyclical conditions permitting, and accelerate the reduction of the deficit if economic or budgetary conditions turn out better than currently expected.
            (3) To limit risks to the adjustment, Cyprus should strengthen the binding nature of its medium-term budgetary framework as well as improve the monitoring of the budget execution throughout the year.
            (4) Improve the long-term sustainability of public finances by implementing reform measures to control pension and health care expenditure in order to curb the projected increase in age-related expenditure.
            (5) In addition, the Cypriot authorities should seize opportunities beyond the fiscal effort, including from better economic conditions, to accelerate the reduction of the gross debt ratio back towards the reference value.
            (6) The Council establishes the deadline of [13 January 2011] for the Cypriot government to take effective action to specify the measures that will be necessary to progress towards the correction of the excessive deficit. The assessment of effective action will take into account economic developments compared to the economic outlook in the Commission services' spring 2010 forecast.
            The Cypriot authorities should report on progress made in the implementation of these recommendations in a separate chapter in the forthcoming updates of the stability programmes until the abrogation of the excessive deficit procedure.
            In addition, the Council highlights the importance of achieving the medium-term objective (MTO) for appropriate budgetary management of economic downturns. It therefore invites the Cypriot authorities to ensure that budgetary consolidation towards the medium-term objective for the budgetary position – a balanced budget in structural terms – is sustained after the excessive deficit will have been corrected. The adherence to the budgetary targets and the firm containment of expenditure over the medium-term could be improved by the full implementation, as envisaged, of an effective multi-annual budgetary framework.
            This recommendation is addressed to the Republic of Cyprus.
            Done at Brussels,
            For the Council
            The President
            [1] OJ L 209, 2.8.1997, p. 6.
            [2] In the Council conclusions from 10 November 2009 on sustainability of public finances "the Council calls on Member States to focus attention to sustainability-oriented strategies in their upcoming stability and convergence programmes" and further "invites the Commission, together with the Economic Policy Committee and the Economic and Financial Committee, to further develop methodologies for assessing the long-term sustainability of public finances in time for the next Sustainability report", which is foreseen in 2012.
         CS
            (...PICT...)|EVROPSKÁ KOMISE|
            V Bruselu dne 15.6.2010
            SEK(2010) 741 v konečném znění

            Doporučení pro
            DOPORUČENÍ RADY

            s cílem odstranit nadměrný schodek veřejných financí na Kypru
            Doporučení pro
            DOPORUČENÍ RADY

            s cílem odstranit nadměrný schodek veřejných financí na Kypru
            RADA EVROPSKÉ UNIE,
            s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 126 odst. 7 této smlouvy,
            s ohledem na doporučení Evropské komise,
            vzhledem k těmto důvodům:
            (1) Podle článku 126 Smlouvy se členské státy vyvarují nadměrných schodků veřejných financí.
            (2) Pakt o stabilitě a růstu vychází z cíle zdravých veřejných financí, které jsou prostředkem pro posílení podmínek pro cenovou stabilitu a pro silný udržitelný růst, jenž bude přispívat k vytváření nových pracovních míst.
            (3) V roce 2005 došlo k reformě Paktu o stabilitě a růstu, která se pokusila posílit jeho účinnost a ekonomické základy a zajistit dlouhodobou udržitelnost veřejných financí. Cílem reformy bylo zajistit, aby ve všech krocích postupu při nadměrném schodku byla plně zohledněna zejména hospodářská a rozpočtová situace. Pakt o stabilitě a růstu tak poskytuje rámec na podporu vládních politik k rychlému návratu ke zdravému stavu rozpočtů s přihlédnutím k hospodářské situaci.
            (4) Rada dne [13. července 2010] v souladu s čl. 126 odst. 6 Smlouvy rozhodla, že na Kypru existuje nadměrný schodek.
            (5) Podle čl. 126 odst. 7 Smlouvy a článku 3 nařízení Rady (ES) č. 1467/97 o urychlení a vyjasnění postupu při nadměrném schodku Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 6.   (které tvoří součást Paktu o stabilitě a růstu) je Rada také povinna podat dotyčnému členskému státu doporučení s cílem odstranit nadměrný schodek během určené lhůty. Doporučení musí stanovit nejvýše šestiměsíční lhůtu, během níž má dotčený členský stát přijmout účinná opatření, jakož i lhůtu pro odstranění nadměrného schodku, což by mělo být ukončeno v následujícím roce po jeho zjištění, pokud nenastanou zvláštní okolnosti. Při rozhodování o existenci zvláštních okolností by se měly zohlednit „rozhodující faktory“ upřesněné v čl. 2 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1467/97. Rada by ve svém doporučení k odstranění nadměrného schodku měla dále požadovat dosažení minimálního ročního zlepšení strukturálního salda, tj. cyklicky očištěného salda bez jednorázových a jiných dočasných opatření, o doporučenou hodnotu 0,5 % HDP.[1]
            Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 6.
            (6) Má se za to, že v případě Kypru existují zvláštní okolnosti, které jsou rozhodující pro větší flexibilitu při uplatňování postupu při nadměrném schodku, kterou zavedla reforma Paktu o stabilitě a růstu z roku 2005. V roce 2009 hospodářská aktivita poprvé za 35 let poklesla. V této recesi se odrazil podstatný pokles v domácí poptávce a nepříznivé vnější prostředí.   Zejména vysoká zadluženost domácností spolu s přísnějšími úvěrovými podmínkami, zhoršujícím se výhledem na trhu práce a nepříznivými vlivy na důvěru občanů vedly k poklesu soukromé spotřeby.   Současně došlo k silné korekci v oblasti investic v době, kdy byl zaznamenán pokles zahraniční poptávky po bydlení, malá míra využívání kapacit a restrukturalizace bilancí firem.   Navíc se propadl vývoz zboží a služeb, zejména v oblasti cestovního ruchu, v důsledku finanční krize a celosvětového zpomalení a především mnohem nižšího očekávání růstu u hlavních obchodních partnerů (Spojené království, eurozóna, Rusko). Schodek v roce 2009 je následkem hospodářského útlumu i stimulačních opatření, která kyperské orgány přijaly v souladu s Plánem evropské hospodářské obnovy. Existence zvláštních okolností opravňuje Radu povolit nápravu nadměrného schodku ve střednědobém horizontu.
            (7) V letech předcházejících krizi, za příznivé hospodářské situace a za podpory výrazného růstu cen aktiv a vysokých daňových příjmů, byl Kypr schopen vytvářet rozpočtové přebytky a snížil poměr svého hrubého veřejného dluhu k HDP na 48,4 % v roce 2008 (ze 70,2 % v roce 2004). V roce 2009 však byly veřejné finance značně zatíženy hospodářskou krizí. V důsledku toho se rozpočtové saldo propadlo z přebytku 0,9 % HDP v roce 2008 do schodku ve výši 6,1 % HDP v roce 2009. Bylo to také důsledkem řady diskrečních opatření v reakci na hospodářský útlum (v souladu s Plánem evropské hospodářské obnovy) a poměrně velkých účinků struktury HDP způsobených daňově mnohem méně výnosnou skladbou růstu. Oznámení v rámci postupu při nadměrném schodku z března 2010, předložené ministerstvem financí, předpokládá v roce 2010 další zvýšení schodku na 6,2 % HDP. Rozpočtové projekce obsažené v prognózách útvarů Komise z jara 2010 však naznačují, že schodek rozpočtu v roce 2010 dosáhne okolo 7 % HDP. Nebyla zahrnuta možná mimorozpočtová opatření, o nichž se dosud diskutuje a k nimž jsou k dispozici jen nejisté nebo žádné informace o způsobu a načasování jejich provádění.
            (8) Vzhledem ke zvláštním okolnostem a rámci Plánu evropské hospodářské obnovy je doporučeno průměrné roční fiskální úsilí. Fiskální úsilí by mělo zohlednit všechny faktory, jež mají význam pro dosažení cílů fiskální politiky, od úrovně schodku veřejných financí a hrubého zadlužení až po jiné ukazatele, jako je např. saldo běžného účtu, výše podmíněných závazků finančního sektoru, platby úroků, rizikové prémie a očekávaná změna ve výdajích souvisejících se stárnutím obyvatelstva ve střednědobém horizontu. Při výpočtu průměrného ročního fiskálního úsilí se za výchozí bod bere schodek za rok 2011 uvedený v prognóze útvarů Komise z jara 2010. Celkové fiskální úsilí nezbytné k dosažení nominálního cílového schodku ve výši 3 % ve stanovené lhůtě se pak vypočte na základě předpokladu postupného zacelování mezery výstupu do roku 2015.
            (9) Na tomto pozadí je vhodné uvažovat o nápravě nadměrného schodku ve střednědobém rámci s lhůtou pro nápravu do roku 2012. Vzhledem ke značné vnější a domácí nerovnováze by věrohodný a udržitelný postup korekce od kyperských orgánů konkrétně vyžadoval, aby v roce 2010 posílily fiskální strategii pomocí opatření na kontrolu běžných výdajů pro snížení schodku pod 6 % HDP v roce 2010 a aby přijaly včasná opatření k vymezení konsolidační strategie zaměřené na stranu výdajů. Za tímto účelem by kyperské orgány měly v letech 2010–2012 zajistit průměrné roční fiskální úsilí ve výši 1¾ % HDP a   upřesnit opatření nezbytná k nápravě nadměrného schodku do roku 2012 v případě, že to podmínky hospodářského cyklu dovolí, a k rychlejšímu snižování schodku, pokud se ukáže, že hospodářské nebo rozpočtové podmínky jsou lepší, než se momentálně očekává. Ve svém programu stability předloženém Komisi a Radě dne 1. dubna 2010 se Kypr zavázal snížit schodek na 4,5 % HDP v roce 2011 a na 3,4 % HDP v roce 2012. Další úsilí, které od Kypru požaduje toto doporučení, se proto ve srovnání s původním plánem kyperských orgánů považuje za proveditelné a nezbytné.   Konsolidace rozpočtu by také měla přispět k tomu, aby poměr hrubého veřejného dluhu k HDP začal opět klesat a aby se obnovením odpovídající úrovně primárního přebytku uspokojivým tempem přibližoval k referenční hodnotě.
            (10) V nedávné minulosti došlo ke zkvalitnění rozpočtového rámce Kypru v souvislosti s přijetím účetního systému pro finanční řízení (FIMAS). Kypr počínaje rokem 2006 rovněž provedl postupný přechod na tříletý střednědobý rozpočtový rámec a v roce 2007 zavedl metodiku sestavování rozpočtu podle programů a výsledků. Tento nový rámec je však stále ve fázi zavádění a předpokládá se, že v plném rozsahu bude zaveden až v roce 2012. Jeho dopad by se proto mohl projevit až ve střednědobém horizontu. Včasné zavedení nového rámce by mělo zásadní význam pro úspěšnou a trvalou konsolidaci veřejných financí. Stávající postup přijímání dodatečných rozpočtů v průběhu roku znamenal růst běžných výdajů nad plánované přerozdělení prostředků. Nový rozpočtový rámec by měl po úplném zavedení tuto praxi ukončit a měl by vést k efektivnějšímu a účinnějšímu procesu sestavování rozpočtu, který přispěje k omezení výdajů podle jednotlivých ministerstev a stanovených stropů. Zároveň by nový proces sestavování rozpočtu měl položit pevný základ pro přerozdělení výdajů ve prospěch aktivit podporujících hospodářský růst.
            (11) Dlouhodobý dopad stárnutí obyvatelstva na rozpočet výrazně převyšuje průměr EU, což je dáno především relativně vysokým růstem výdajů na důchody v poměru k HDP v nadcházejících desetiletích částečně v důsledku toho, že důchodový systém je stále ve fázi rozvoje. Důchodová reforma zahájená v dubnu 2009 má růst výdajů na důchody mírně snížit, a především zvýšit výši příspěvků na sociální zabezpečení. Reforma by měla zlepšit dlouhodobé saldo důchodového systému a zmenšit rizika ohrožující udržitelnost, neměla by však mít vliv na celkové hodnocení. Rozpočtová pozice v roce 2009 dále zesiluje rozpočtový dopad stárnutí obyvatelstva na mezeru udržitelnosti. Ke snížení rizik ohrožujících udržitelnost veřejných financí, jež byla v roce 2009 ve zprávě Komise o udržitelnosti V závěrech Rady ze dne 10. listopadu 2009 o udržitelnosti veřejných financí „Rada vyzývá členské státy, aby ve svých budoucích programech stability a konvergenčních programech zaměřily pozornost na strategie orientované na udržitelnost“ a dále „vyzývá Komisi spolu s Výborem pro hospodářskou politiku a Hospodářským a finančním výborem, aby dále vyvíjely metodiku hodnocení dlouhodobé udržitelnosti veřejných financí, jež by měla být včas k dispozici pro účely nadcházející zprávy o udržitelnosti“, která se plánuje na rok 2012.  hodnocena jako vysoká, by přispělo zlepšení primárního salda ve střednědobém horizontu a zavedení dalších opatření zaměřených na omezování významného růstu výdajů souvisejících se stárnutím obyvatelstva, zejména výdajů na důchody a zdravotnictví.[2]
            V závěrech Rady ze dne 10. listopadu 2009 o udržitelnosti veřejných financí „Rada vyzývá členské státy, aby ve svých budoucích programech stability a konvergenčních programech zaměřily pozornost na strategie orientované na udržitelnost“ a dále „vyzývá Komisi spolu s Výborem pro hospodářskou politiku a Hospodářským a finančním výborem, aby dále vyvíjely metodiku hodnocení dlouhodobé udržitelnosti veřejných financí, jež by měla být včas k dispozici pro účely nadcházející zprávy o udržitelnosti“, která se plánuje na rok 2012.
            (12) Podle údajů oznámených kyperskými orgány v dubnu 2010 činil hrubý veřejný dluh v roce 2009 56,2 % HDP. Toto zvýšení bylo způsobeno zejména podstatným zhoršením primárního salda a dluh zvyšujícími „efekty sněhové koule“ v důsledku klesajícího nominálního HDP.   Úroveň zadlužení negativně ovlivnila i vnitřní dynamika dluhu, odpovídající přibližně 1 procentnímu bodu HDP, způsobená akumulací státních aktiv na konci roku s cílem splnit závazky vyplývající ze splatnosti dluhů, připadající na začátek ledna 2010, jakož i rozdíly mezi hotovostním a akruálním principem. Na rok 2010 oznámil Kypr plánovaný dluh ve výši 62 % HDP, který tak překračuje referenční hodnotu 60 % HDP podle Smlouvy (program stability z dubna 2010 počítá s mírně nižší hodnotou (61 %) a předpokládá další nárůst na 63,2 % HDP v roce 2011). Vzhledem k rizikům nepříznivého vývoje ohrožujícím makroekonomický scénář a plnění rozpočtových cílů je možné, že vývoj míry zadlužení by mohl být méně příznivý, než se plánuje. Prognóza útvarů Komise z jara 2010 předpokládá další růst dluhu na 62,3 % HDP v roce 2010 a na 67,6 % v roce 2011 v důsledku zhoršeného primárního salda.
            (13) Posílený dohled v rámci postupu při nadměrném schodku si vyžádá pravidelnou a včasnou kontrolu pokroku v provádění strategie fiskální konsolidace. V tomto ohledu by mohla být uvedené otázce účelně věnována samostatná kapitola v nadcházejících aktualizacích kyperského programu stability.
            (14) Obecně by podle názoru Rady měla opatření na konsolidaci rozpočtu zajistit trvalé zlepšení salda veřejných financí a zároveň se zaměřit na vytvoření vhodných podmínek ke zlepšení kvality veřejných financí a posílení růstových možností ekonomiky,
            PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:
            (1) S vědomím, že rozpočtová pozice Kypru v roce 2009 je výsledkem opatření odpovídajících přibližně 1½ % HDP v roce 2009, jež byla přiměřenou reakcí na hospodářský útlum v souladu s Plánem evropské hospodářské obnovy, jakož i výsledkem volného působení automatických stabilizátorů, by kyperské orgány měly odstranit současný nadměrný schodek co nejrychleji, nejpozději do roku 2012.
            (2) Kyperské orgány by měly věrohodným a udržitelným způsobem snížit schodek veřejných financí pod 3 % HDP prostřednictvím opatření ve střednědobém rámci. Za tímto účelem by kyperské orgány konkrétně měly:
            a) provést nezbytná opatření ke snížení schodku pod 6 % HDP v roce 2010 a vymezit konsolidační strategii zaměřenou na stranu výdajů s cílem snížit do roku 2012 schodek pod referenční hodnotu;
            b) zajistit za tímto účelem průměrné roční fiskální úsilí ve výši nejméně 1¾ % HDP v období let 2010–2012, což by také mělo přispět k postupnému návratu poměru hrubého veřejného dluhu k HDP k referenční hodnotě uspokojivým tempem prostřednictvím obnovení odpovídající úrovně primárního přebytku;
            c) upřesnit a důkladně provést opatření nezbytná k nápravě nadměrného schodku do roku 2012 v případě, že to podmínky hospodářského cyklu dovolí, a zrychlit snižování schodku, pokud se ukáže, že jsou hospodářské nebo rozpočtové podmínky lepší, než se momentálně očekává.
            (3) Za účelem omezení rizik ohrožujících korekci by Kypr měl posílit závaznou povahu střednědobého rozpočtového rámce, jakož i zlepšit dohled nad dodržováním rozpočtových cílů během roku.
            (4) Zlepšit dlouhodobou udržitelnost veřejných financí zavedením reformních opatření ke kontrole výdajů na důchody a zdravotní péči s cílem omezit předpokládaný růst výdajů souvisejících se stárnutím obyvatelstva.
            (5) Kyperské orgány by měly dále využít každé příležitosti nad rámec fiskálního úsilí, včetně lepších hospodářských podmínek, aby urychlily snižování poměru hrubého veřejného dluhu k HDP směrem k referenční hodnotě.
            (6) Rada stanoví lhůtu do [13. ledna 2011], ve které kyperská vláda přijme účinná opatření a upřesní ta opatření, jež budou nezbytná k dosažení pokroku při nápravě nadměrného schodku. Ve zhodnocení účinných opatření se přihlédne k hospodářskému vývoji ve srovnání s hospodářským výhledem v prognóze útvarů Komise z jara 2010.
            Kyperské orgány by měly podávat zprávy o pokroku při provádění těchto doporučení v samostatné kapitole nadcházejících aktualizací programů stability, dokud nebude postup při nadměrném schodku zrušen.
            Rada rovněž zdůrazňuje význam dosažení střednědobého cíle pro řádné řízení rozpočtu v době hospodářského útlumu. Vyzývá proto kyperské orgány, aby po nápravě nadměrného schodku zajistily rozpočtovou konsolidaci směřující ke střednědobému cíli pro rozpočtovou pozici v podobě vyrovnaného strukturálního salda rozpočtu. Dodržení rozpočtových cílů a rozhodné omezení výdajů ve střednědobém horizontu by bylo možné zlepšit tím, že bude v plném rozsahu podle plánu proveden efektivní víceletý rozpočtový rámec.
            Toto doporučení je určeno Kyperské republice.
            V Bruselu dne
            Za Radu
            předseda/předsedkyně
            [1] Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 6.
            [2] V závěrech Rady ze dne 10. listopadu 2009 o udržitelnosti veřejných financí „Rada vyzývá členské státy, aby ve svých budoucích programech stability a konvergenčních programech zaměřily pozornost na strategie orientované na udržitelnost“ a dále „vyzývá Komisi spolu s Výborem pro hospodářskou politiku a Hospodářským a finančním výborem, aby dále vyvíjely metodiku hodnocení dlouhodobé udržitelnosti veřejných financí, jež by měla být včas k dispozici pro účely nadcházející zprávy o udržitelnosti“, která se plánuje na rok 2012.