               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 21.11.2018
            COM(2018) 759 final
            Rekommendation till
            RÅDETS REKOMMENDATION
            om den ekonomiska politiken i euroområdet
            {SWD(2018) 467 final}

               Rekommendation till

               RÅDETS REKOMMENDATION

               om den ekonomiska politiken i euroområdet

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 136 jämförd med artikel 121.2,

               med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken
                  1
               , särskilt artikel 5.2,

               med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser
                  2
               , särskilt artikel 6.1,

               med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

               med beaktande av Europeiska rådets slutsats,

               med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

               av följande skäl:

               (1)Samtidigt som euroområdet snart är inne på sjätte året av oavbruten ekonomisk tillväxt och det negativa produktionsgapet krymper, ökar riskerna för utsikterna och tillväxten förväntas avta. Den potentiella tillväxten är fortfarande betydligt lägre än före krisen och skillnaderna mellan länderna kvarstår, eftersom det finns markanta skillnader mellan medlemsstaterna i fråga om ekonomins motståndskraft. Reallönetillväxten är fortfarande måttlig och har varit långsammare än produktivitetsutvecklingen. Nominallönetillväxten och kärninflationen stiger i takt med den fortsatta sysselsättningstillväxten, men i vissa medlemsstater finns fortfarande fickor av underutnyttjande av arbetskraft eller hög arbetslöshet. Euroområdet har de senaste fem åren haft ett stort bytesbalansöverskott som varit knutet till dess exportutveckling och starkare konkurrensställning, men skillnaderna mellan länderna när det gäller ställning i förhållande till omvärlden är fortfarande stora. Medlemsstater som länge hade stora externa underskott har fortfarande en mycket negativ finansiell nettoställning mot omvärlden, vilket utgör en sårbarhet eftersom den i regel speglar en betydande privat eller offentlig skuldsättning. Skuldnedväxling i lämplig takt, ett gynnsamt tillväxt- och inflationsläge och fortsatta reformer för att öka produktiviteten är avgörande för att uppnå balans inom euroområdet
                  3
               . Förutom offentliga och privata investeringar är en gynnsam efterfrågeutveckling viktig och länder med stora överskott skulle bidra till uppnåendet av balans om de stärkte förutsättningarna för lönetillväxt.

               (2)För att öka den långsiktiga potentiella tillväxten och överbrygga nationella och regionala skillnader krävs ett ökat arbetskraftsdeltagande, tillväxtfrämjande strukturreformer och investeringar i materiella och immateriella tillgångar för att öka produktivitet och innovation, framför allt i medlemsstater där de är markant lägre än genomsnittet i euroområdet. Detta är viktigt för att stärka den ekonomiska, sociala och territoriella sammanhållningen i euroområdet.

               (3)En konsekvent och balanserad makroekonomisk policymix – dvs. penningpolitik, finanspolitik och strukturpolitik – i euroområdet är avgörande för att uppnå en stark och hållbar ekonomisk tillväxt. På senare år har Europeiska centralbanken använt okonventionella penningpolitiska verktyg för att föra inflationen tillbaka till det medelfristiga inflationsmålet och samtidigt stödja tillväxten och skapandet av arbetstillfällen. I ett läge där penningpolitiken gradvis normaliseras behövs lämpligt differentierade finanspolitiska strategier och fokus på strukturreformer för att även i fortsättningen stödja tillväxten på kort och lång sikt.

               (4)Ökad hållbarhet i de offentliga finanserna i euroområdet och dess medlemsstater kräver en differentierad politik på nationell nivå som till fullo respekterar stabilitets- och tillväxtpakten och tar hänsyn till det offentligfinansiella utrymmet. Samordning av ländernas finanspolitik i enlighet med gemensamma offentligfinansiella regler är en förutsättning för en väl fungerande ekonomisk och monetär union (EMU). De gemensamma offentligfinansiella reglerna är inriktade på att uppnå hållbar skuldsättning på nationell nivå, men samtidigt skapa utrymme för makroekonomisk stabilisering. Den finanspolitiska inriktningen i euroområdet var i genomsnitt i stort sett neutral under åren 2015–2018 och kommer enligt kommissionens prognos att bli något expansiv 2019 trots att produktionen är högre än den potentiella produktionen. Att åter bygga upp finansiella buffertar är särskilt viktigt i medlemsstater som fortfarande har en hög offentlig skuldsättning. Detta skulle dessutom minska deras sårbarhet för störningar och göra det möjligt för automatiska stabilisatorer att verka fullt ut i samband med nästa konjunkturnedgång. Ökade offentliga investeringar, särskilt i medlemsstater med offentligfinansiellt utrymme, skulle främja tillväxt och uppnåendet av balans.

               (5)Finansiella strukturreformer är fortfarande avgörande för att öka hållbarheten i de offentliga finanserna och stärka den ekonomiska tillväxtpotentialen. Bättre fungerande nationella finanspolitiska ramverk, väl genomförda utgiftsöversyner och en effektiv och transparent offentlig upphandling kan öka de offentliga utgifternas effektivitet och finanspolitikens trovärdighet. En förbättring av nationella budgetars sammansättning på både inkomst- och utgiftssidan, t.ex. genom att resurser flyttas över till investeringar, skulle öka offentliga budgetars inverkan på tillväxten och öka produktiviteten på sikt. Det är nödvändigt att förenkla och modernisera skattesystemen, samt att hantera skattebedrägerier, skatteflykt och skatteundandragande genom åtgärder mot aggressiv skatteplanering, för att göra skattesystemen mer effektiva och rättvisa. Det är mycket viktigt att skattesystemen främjar en fördjupning av den inre marknaden och uppmuntrar konkurrens mellan företag för att förbättra företagsklimatet i och motståndskraften hos euroområdets och medlemsstaternas ekonomier. Den gemensamma konsoliderade bolagsskattebasen spelar en avgörande roll i detta sammanhang.

               (6)Strukturella och institutionella faktorer på arbets- och produktmarknader samt väl fungerande offentliga förvaltningar är viktiga för motståndskraften hos euroområdets medlemsstater. Motståndskraftiga ekonomiska strukturer förhindrar att störningar får omfattande och långvariga effekter på inkomster och arbetskraftsutbud. Detta kan underlätta penningpolitikens funktion och begränsa skillnader, vilket skapar förutsättningar för en hållbar och inkluderande tillväxt. Bättre samordning och genomförande av strukturreformer, framför allt de som föreskrivs i de landsspecifika rekommendationerna, kan skapa positiva spridningseffekter mellan medlemsstaterna och förstärka de positiva effekterna i hela euroområdet. Reformer som ökar konkurrensen på produktmarknaderna, främjar resurseffektivitet och förbättrar företagsklimatet och institutionerna, inbegripet ett effektivt rättssystem, främjar ekonomisk motståndskraft i euroområdet och medlemsstaterna. Den inre marknaden har fortfarande en stor outnyttjad potential och det är nödvändigt att gå vidare för att fördjupa den – framför allt inom finansiella tjänster, digitala aktiviteter, energi och transport – samt säkerställa att lagstiftning genomförs i tid och att efterlevnaden kontrolleras på ett bättre sätt.

               (7)I den europeiska pelaren för sociala rättigheter fastställs tjugo principer för att främja lika möjligheter och tillgång till arbetsmarknaden, rättvisa arbetsvillkor samt social trygghet och social integration. Reformer som ökar arbetsmarknadsdeltagandet, underlättar övergångar och minskar segmenteringen kan öka tillväxten, stärka ekonomins motståndskraft och automatiska stabilisering, minska ojämlikheten och göra det lättare att hantera de utmaningar som följer av ekonomins förändring. Individanpassat stöd till arbetssökande, utbildning och omskolning kan leda till effektiv och snabb aktivering. Tillgång till utbildning av hög kvalitet är avgörande och kräver tillräckliga investeringar i humankapital och kompetens, i synnerhet för lågutbildade arbetstagare. Sådana reformer och investeringar förbättrar anställbarhet, innovation, produktivitet och löner på medellång och lång sikt, vilket ökar euroområdets motståndskraft och även säkerställer social integration och rörlighet både inom medlemsstaterna och i euroområdet som helhet. Skattebördan är relativt hög i euroområdet och ligger främst på arbete. Om den växlas bort från arbete till skattebaser med mindre skadlig inverkan på tillväxten, t.ex. förmögenhets-, konsumtions- eller miljöskatter, kan detta stärka arbetskraftsutbudet och efterfrågan. Lagar om anställningstrygghet måste säkerställa rättvisa och anständiga arbetsvillkor för alla arbetstagare, inte minst med tanke på de nya anställningsformer och avtalstyper som växer fram och som skapar nya möjligheter men också utmaningar i fråga om anställningstrygghet och socialförsäkringsskydd. Effektiva och hållbara sociala trygghetssystem är vidare avgörande för att säkerställa tillräckliga inkomster och tillgång till samhällsservice av hög kvalitet. Pensionsreformer och åtgärder för att skapa balans mellan arbete och privatliv är också viktiga för att främja arbetsmarknadsdeltagandet. Bestämmelser som i onödan begränsar rörligheten mellan arbeten, sektorer och geografiska områden hämmar omfördelning inom och mellan medlemsstaterna i euroområdet. Det är mycket viktigt att arbetsmarknadens parter involveras i sysselsättningsreformer, sociala reformer och relaterade ekonomiska reformer.

               (8)Även om euroområdets finanssektor har blivit betydligt starkare sedan krisen finns det fortfarande sårbarheter som måste hanteras. Den privata sektorns skuldsättning är fortsatt hög och skattesystemen ger fortfarande lånefinansiering en förmånlig behandling. Kraftiga ränteuppgångar på statsobligationer riskerar att urholka bankernas kapital och kan få negativa spridningseffekter till andra länder i euroområdet. Bankernas behov av att anpassa sina affärsmodeller, det låga ränteläget och ökad konkurrens från andra former av finansiering fortsätter att pressa bankernas lönsamhet. Nödlidande lån minskar som andel av den totala utlåningen och det sker snabbast i de medlemsstater där stockarna varit som störst. I länder där andelen nödlidande lån fortfarande ligger långt över genomsnittet i euroområdet krävs emellertid fortsatta, oförminskade ansträngningar. I mars 2018 lade kommissionen fram ett riskreduceringspaket – för att hantera gamla nödlidande lån och förhindra att de ökar i framtiden – som bör antas i sin helhet av parlamentet och rådet. Det är fortfarande avgörande för att fullborda bankunionen att bankpaketet från november 2016, som minskar riskerna ytterligare genom att införa internationellt överenskomna normer om bankers kapitalbuffertar och likviditet, antas före slutet av 2018. Efter allvarliga överträdelser av penningtvättsreglerna föreslog kommissionen att Europeiska bankmyndigheten skulle förstärkas liksom samarbetet på tillsynsområdet för att skärpa regelefterlevnaden på detta område. Stora framsteg har gjorts mot att upprätta bankunionen, men den är ännu inte fullbordad. Avsaknaden av en gemensam insättningsgaranti och en gemensam finansiell säkerhetsmekanism för Gemensamma resolutionsfonden gör det svårare för bankunionen att bryta kopplingen mellan banker och stater.

               (9)Fullbordandet av bankunionen och kapitalmarknadsunionen måste prioriteras för att stärka EMU:s arkitektur, men åtgärder krävs även avseende alla inslag i kommissionens färdplan för EMU fram till 2024. I en situation där penningpolitiken är gemensam men finanspolitiken decentraliserad behövs ökad riskdelning med tanke på de framsteg som har gjorts när det gäller riskreducering. I december 2017 och maj 2018 offentliggjorde kommissionen ett antal förslag med ytterligare åtgärder för att fullborda EMU, bl.a. inrättandet av en europeisk investeringsstabiliseringsfunktion och ett reformstödsprogram (som föreslogs i den fleråriga budgetramen). Förslagen bygger på diskussionsunderlaget om en fördjupning av EMU från maj 2017 och de fem ordförandenas rapport från juni 2015. I enlighet med överenskommelsen mellan euroområdets finansministrar i juni 2018 ska politiska beslut och konkreta steg tas beträffande bankunionen, bl.a. inledande av politiska förhandlingar om en europeisk insättningsgaranti och en ytterligare förstärkning av Europeiska stabilitetsmekanismen, som ledarna är överens om bör vara en finansiell säkerhetsmekanism för Gemensamma resolutionsfonden. Alla dessa reformer kommer att bidra till att stärka eurons internationella roll, så att den står i bättre proportion till euroområdets globala ekonomiska och finansiella betydelse. Det är viktigt att de diskuteras på ett öppet och transparent sätt i förhållande till medlemsstater utanför euroområdet.

               (10)Sysselsättningskommittén och kommittén för socialt skydd har rådfrågats om sysselsättningsaspekterna och de sociala aspekterna av denna rekommendation.

               HÄRIGENOM REKOMMENDERAS att medlemsstaterna i euroområdet enskilt och gemensamt inom Eurogruppen vidtar åtgärder under perioden 2019–2020 för att uppnå följande:

               1. Fördjupa den inre marknaden, förbättra företagsklimatet och genomföra reformer på produkt- och tjänstemarknader som ökar motståndskraften. Minska utlandsskulden och genomföra reformer för att öka produktiviteten i medlemsstater i euroområdet som har bytesbalansunderskott, stärka förutsättningarna för lönetillväxt under det att arbetsmarknadsparternas roll respekteras samt genomföra åtgärder som främjar investeringar i medlemsstater i euroområdet med stora bytesbalansöverskott.

               2. Återuppbygga finansiella buffertar i euroländer med hög offentlig skuldsättning, stödja offentliga och privata investeringar och förbättra de offentliga finansernas kvalitet och sammansättning i alla länder.

               3. Skatteväxla bort från arbete och stärka utbildningssystem och investeringar i kompetens samt effektivisera aktiva arbetsmarknadsåtgärder som underlättar övergångar. Motverka segmentering på arbetsmarknaden och säkerställa tillräckliga sociala trygghetssystem i hela euroområdet.

               4. Förverkliga den finansiella säkerhetsmekanismen för Gemensamma resolutionsfonden, skapa ett europeiskt insättningsgarantisystem och stärka det europeiska ramverket för reglering och tillsyn. Främja en ordnad skuldnedväxling avseende den privata sektorns betydande skuldsättning. Uppnå en snabb minskning av andelen nödlidande lån i euroområdet och förhindra att de ökar, bland annat genom att undanröja skattesystemets förmånliga behandling av lånefinansiering.

               5. Snabbt gå vidare i fullbordandet av Ekonomiska och monetära unionen, bl.a. för att stärka eurons internationella roll, varvid hänsyn ska tas till kommissionens förslag, inbegripet de som rör finanssektorn samt reformstödsprogrammet och Europeiska investeringsstabiliseringsfunktionen i förslaget till flerårig budgetram för perioden 2021–2027.

               Utfärdad i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordförande

                     (1)

                        EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        EUT L 306, 23.11.2011, s. 25.

                     (3)

                        Europeiska kommissionen (2018), rapport om varningsmekanismen 2019.


               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 8.1.2018
            COM(2018) 1 final
            Rekommendation till
            RÅDETS BESLUT
            om bemyndigande för kommissionen att inleda förhandlingar på Europeiska unionens vägnar för ingå ett protokoll för genomförande av partnerskapsavtalet om fiske med Konungariket Marocko
            {SWD(2018) 1 final}{SWD(2018) 2 final}

               MOTIVERING

               1.BAKGRUND TILL FÖRSLAGET

               •Motiv och syfte med förslaget

               Kommissionen föreslår att det förs förhandlingar om ett nytt protokoll för genomförande av partnerskapsavtalet om fiske med Kungariket Marocko, som uppfyller unionsflottans behov och är förenligt med förordning (EU) nr 1380/2013 om den gemensamma fiskeripolitiken och rådets slutsatser av den 19 mars 2012 om kommissionens meddelande om den gemensamma fiskeripolitikens internationella dimension.

               •Förenlighet med befintliga bestämmelser inom området

               Det nuvarande partnerskapsavtalet om fiske mellan Europeiska unionen och Konungariket Marocko trädde i kraft den 28 februari 2007
                  1
               . Det avtalet genomfördes genom två på varandra följande protokoll som innebar att unionsfartyg som fiskar efter pelagiska och demersala arter fick tillträde till Marockos fiskezon fram till den 14 december 2011, vilket var den dag då det andra genomförandeprotokollet avslutades, eftersom parlamentet inte godkände dess ingående. Parlamentet ifrågasatte det föreslagna instrumentets hållbarhet, valuta för pengarna och internationella laglighet. Ett tredje protokoll, som tog hänsyn till parlamentets invändningar, ingicks under 2014
                  2
                och kommer att löpa ut den 14 juli 2018.

               Marockos fiskezoner, som ligger nära EU och har rikliga fiskeresurser, är ett viktigt fiskevatten för både Spaniens och Portugals traditionella småskaliga fiske och för industriella flottor från mer avlägset belägna medlemsstater. Dessa fiskezoner inbegriper vatten under Marockos överhöghet eller jurisdiktion, dvs. även vattnen utanför Västsahara, där de facto-administrationen utövas av Marocko (särskilda rapporteringssystem har införts i det nuvarande protokollet för att visa på dess socioekonomiska fördelar för lokalbefolkningen).

               På det stora hela innebär partnerskapsavtalet om fiske med Marocko att fartyg från elva medlemsstater kan verka i sex olika fiskekategorier, som omfattar små pelagiska arter, demersala arter och långvandrande arter. Marockos fiskezon utgör den norra gränsen för utbredningsområdet för bestånd ”C” bestående av små pelagiska arter, som sträcker sig över Mauretaniens, Senegals och Guinea-Bissaus vatten, som alla ingår i nätverket av bilaterala partnerskapsavtal om hållbart fiske.

               Partnerskapsavtalen om hållbart fiske bidrar till att främja den gemensamma fiskeripolitikens mål på internationell nivå och säkerställer att unionens fiske utanför unionens vatten följer samma principer och standarder som de som tillämpas enligt unionsrätten. Dessutom stärker partnerskapsavtalen om hållbart fiske EU:s ställning i internationella och regionala organisationer, särskilt Internationella kommissionen för bevarande av tonfisk i Atlanten (Iccat). Slutligen grundas partnerskapsavtalen om hållbart fiske på bästa tillgängliga vetenskapliga utlåtanden och bidrar till att förbättra efterlevnaden av internationella åtgärder, däribland åtgärder för att bekämpa olagligt, orapporterat och oreglerat fiske.

               Särskild uppmärksamhet kommer att ägnas genomförandet av den ekonomiska ersättning som betalas till Marocko för att stödja en hållbar fiskeriförvaltning, särskilt mot bakgrund av rekommendationerna i Europeiska revisionsrättens rapport nr 11 från 2015 om partnerskapsavtal om hållbart fiske.

               •Förenlighet med unionens politik inom andra områden

               Förhandlingar om ett protokoll om fiske med Konungariket Marocko är i linje med EU:s yttre åtgärder i förhållande till grannländerna och i överenstämmelse med unionens mål när det gäller respekt för demokratiska principer och mänskliga rättigheter.

               Förhandlingarna kommer under hela processen att föras i samråd med alla berörda avdelningar inom kommissionen liksom Europeiska utrikestjänsten och med stöd av EU:s behöriga delegation.

               2.RÄTTSLIG GRUND, SUBSIDIARITETSPRINCIPEN OCH PROPORTIONALITETSPRINCIPEN

               •Rättslig grund

               Den rättsliga grunden för beslutet återfinns i artikel 218 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, närmare bestämt i femte delen (om unionens yttre åtgärder) avdelning V (om internationella avtal), där förfarandet för förhandlingar om och ingående av avtal mellan EU och tredjeländer anges.

               •Subsidiaritetsprincipen (för icke-exklusiv befogenhet)

               Ej tillämpligt, exklusiv befogenhet.

               •Proportionalitetsprincipen

               Beslutet står i proportion till det eftersträvade målet.

               •Val av instrument

               Instrumentet föreskrivs i artikel 218.3 och 218.4 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.

               3.RESULTAT AV EFTERHANDSUTVÄRDERINGAR, SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSBEDÖMNINGAR

               •Efterhandsutvärderingar/kontroller av ändamålsenligheten med befintlig lagstiftning

               Under 2017 gjorde kommissionen en efterhands-/förhandsutvärdering av möjligheten att förnya fiskeprotokollet med Konungariket Marocko. Slutsatserna av utvärderingen återfinns i ett separat arbetsdokument från kommissionens avdelningar
                  3
               .

               I utvärderingsrapporten konstaterades att det inom EU:s flottor definitivt finns ett intresse av att fortsätta att fiska i Marocko. En förnyelse av protokollet kommer också att förbättra övervakningen och kontrollen och bidra till en bättre förvaltning av fisket i regionen. Utvärderingen visade att en förnyelse av protokollet även skulle vara till nytta för Marocko med tanke på den betydelse som den ekonomiska ersättning som betalas enligt protokollet har för Marockos Halieutis-strategi för utveckling av fiskerisektorn. Marocko har uttryckt intresse för att inleda förhandlingar med EU om ett förnyat protokoll.

               •Samråd med berörda parter

               Berörda parter, bl.a. företrädare för branschen och civilsamhällesorganisationer har rådfrågats inom ramen för utvärderingen särskilt inom ramen för rådgivande nämnden för fjärrfiske.

               •Insamling och användning av sakkunnigutlåtanden

               Ej tillämpligt.

               •Konsekvensbedömning

               Ej tillämpligt.

               •Lagstiftningens ändamålsenlighet och förenkling

               Ej tillämpligt.

               •Grundläggande rättigheter

               I de förhandlingsdirektiv som föreslås som bilaga till beslutet rekommenderas bemyndigande för kommissionen att inleda förhandlingar, inbegripet en klausul som gör det möjligt att avbryta protokollets tillämpning vid kränkningar av mänskliga rättigheter och demokratiska principer.

               4.BUDGETKONSEKVENSER

               Budgetkonsekvenserna av det nya protokollet omfattar utbetalning av en ekonomisk ersättning till Konungariket Marocko. Budgetanslagen i form av åtagandebemyndiganden och betalningsbemyndiganden måste varje år föras in i budgetposten för partnerskapsavtal om hållbart fiske (11 03 01) och vara förenliga med budgetplaneringen för den fleråriga budgetramen för 2014–2020. De årliga beloppen för åtaganden och betalningar fastställs inom ramen för det årliga budgetförfarandet, med reservposten för protokoll som inte hade trätt i kraft vid årets början
                  4
               .

               Förhandlingarna väntas slutföras innan det nuvarande protokollet löper ut, dvs. senast den 14 juli 2018.

               5.ÖVRIGA INSLAG

               •Genomförandeplaner samt åtgärder för övervakning, utvärdering och rapportering

               Förhandlingarna kommer enligt planerna att inledas i början av 2018.

               •Ingående redogörelse för de specifika bestämmelserna i förslaget

               Kommissionen rekommenderar följande:

               – Rådet bör bemyndiga kommissionen att inleda och föra förhandlingar för att ingå ett nytt protokoll till partnerskapsavtalet om fiske med Konungariket Marocko.

               – Kommissionen bör utses till EU:s förhandlare i detta ärende.

               – Kommissionen bör föra dessa förhandlingar i samråd med den särskilda kommittén i enlighet med bestämmelserna i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.

               – Rådet bör godkänna förhandlingsdirektiven i bilagan till denna rekommendation.

               Rekommendation till

               RÅDETS BESLUT

               om bemyndigande för kommissionen att inleda förhandlingar på Europeiska unionens vägnar för ingå ett protokoll för genomförande av partnerskapsavtalet om fiske med Konungariket Marocko

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 218.3 och 218.4,

               med beaktande av kommissionens rekommendation, och
                  av följande skäl:

               Förhandlingar bör inledas i syfte att ingå ett nytt protokoll för genomförande av partnerskapsavtalet om fiske med Konungariket Marocko.

               HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

               Artikel 1

               Kommissionen bemyndigas att föra förhandlingar, på Europeiska unionens vägnar, för att förnya ett protokoll för genomförande av partnerskapsavtalet om fiske med Konungariket Marocko.

                Artikel 2

               Förhandlingarna ska föras i samråd med den särskilda kommitté som utses av rådet och i enlighet med förhandlingsdirektiven i bilagan.

               Artikel 3

               Detta beslut riktar sig till kommissionen.

               Utfärdat i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordförande

                     (1)

                        EUT L 78, 17.3.2007, s. 31.

                     (2)

                        EUT L 349, 21.12.2013, s. 1.

                     (3)

                        Evaluation rétrospective et prospective du Protocole à l'accord de partenariat dans le domaine de la pêche durable entre l'Union européenne et le Royaume du Maroc, slutrapport, september 2017 (F&S, Poseidon och Megapesca).

                     (4)

                        Kapitel 40 (reservpost 40 02 41) i linje med det interinstitutionella avtalet om den fleråriga budgetramen (2013/C 37/01).

    ---documentbreak---

               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den8.1.2018
            COM(2018) 1 final
            BILAGA
            till
            rekommendationen
            till rådets beslut om bemyndigande för kommissionen att inleda förhandlingar på Europeiska unionens vägnar för ingå ett protokoll för genomförande av partnerskapsavtalet om fiske med Konungariket Marocko
            {SWD(2018) 1 final}{SWD(2018) 2 final}

               BILAGA

               Förhandlingsdirektiv

               –Syftet med förhandingarna är att det ska ingås ett protokoll till partnerskapsavtalet om fiske mellan Europeiska unionen och Konungariket Marocko i överensstämmelse med förordning (EU) nr 1380/2013 om den gemensamma fiskeripolitiken och rådets slutsatser av den 19 mars 2012 om kommissionens meddelande av den 13 juli 2011 om den gemensamma fiskeripolitikens internationella dimension.

               –För att främja hållbart och ansvarsfullt fiske samt bidra till strikt efterlevnad av internationell rätt, och samtidigt säkerställa ömsesidiga fördelar för EU och Marocko genom detta nya protokoll kommer kommissionens förhandlingsmål att baseras på följande:

               ·Säkerställa tillträde till vatten som står under Konungariket Marockos överhöghet eller jurisdiktion när det gäller fiske, dvs. inbegripet vatten söder om 27°40' N, och nödvändiga tillstånd för fartyg i EU:s flotta som fiskar efter små pelagiska arter, demersala arter och långvandrande arter att fiska i dessa vatten och därigenom bland annat upprätthålla det nätverk av partnerskapsavtal om hållbart fiske som är tillgängligt för EU-operatörer.

               ·Ta hänsyn till bästa tillgängliga vetenskapliga utlåtanden och relevanta förvaltningsplaner som antagits av berörda regionala fiskeriförvaltningsorganisationer i syfte att säkerställa fiskets miljömässiga hållbarhet och främja förvaltningen av världshaven på internationell nivå. Fisket bör inriktas uteslutande på tillgängliga resurser med hänsyn till den lokala flottans fiskekapacitet, samtidigt som särskild uppmärksamhet ägnas åt att de berörda bestånden är gränsöverskridande eller långvandrande.

               ·Eftersträva en lämplig andel av fiskeresurserna, som står helt i proportion till EU-flottornas intressen, när dessa resurser också är av intresse för andra utländska flottor samt tillämpning av samma tekniska villkor för alla utländska flottor.

               ·Säkerställa att tillträdet till fisket bygger på EU-flottans verksamhet i regionen, mot bakgrund av de senaste och bästa tillgängliga vetenskapliga bedömningarna.

               ·Etablera en dialog för att stärka sektorspolitiken i syfte att främja genomförandet av en ansvarsfull fiskeripolitik kopplad till landets utvecklingsmål, i synnerhet när det gäller fiskeriförvaltning, kampen mot olagligt, orapporterat och oreglerat fiske, kontroll och övervakning av fiske och tillhandahållande av vetenskapliga utlåtanden.

               ·Införa en klausul om konsekvenserna av kränkningar av mänskliga rättigheter och demokratiska principer.

               ·Införa lämpliga mekanismer för att säkerställa att kommissionen i tillräcklig utsträckning informeras om och görs delaktig i den geografiska fördelningen när det gäller användningen av det sektorsstöd som erhålls enligt protokollet, så att kommissionen i rimlig grad kan säkerställa att protokollet gynnar befolkningen i det icke självstyrande territoriet Västsahara.

               ·I protokollet bör i synnerhet följande anges:

               ·De fiskemöjligheter, uppdelade per kategori, som ska beviljas Europeiska unionens fartyg.

               ·Den ekonomiska ersättningen och betalningsvillkoren.

               ·Mekanismerna för ett ändamålsenligt genomförande av sektorsstödet och en regelbunden övervakning av det.

               –För att undvika att fiskeverksamheten avbryts bör det nya protokollet innehålla en klausul om provisorisk tillämpning


               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 20.11.2017
            COM(2017) 670 final
            Rekommendation till
            RÅDETS BESLUT
            om bemyndigande för kommissionen att inleda förhandlingar med Schweiziska edsförbundet om ett avtal om villkoren för Schweiziska edsförbundets deltagande i Europeiska byrån för GNSS

               MOTIVERING

               1.BAKGRUND TILL REKOMMENDATIONEN

               •Motiv och syfte med rekommendationen

               Europeiska byrån för GNSS (nedan kallad byrån) inrättas genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 912/2010
                  1
               . Byrån sköter viktiga säkerhets- och marknadsföringsuppgifter avseende de europeiska satellitnavigeringsprogrammen Galileo och Egnos och har av kommissionen också fått programförvaltningsansvar för utnyttjandet av dessa program.

               Byrån är öppen för tredjeländers deltagande genom att ett internationellt avtal ingås mellan unionen och det berörda landet. Norge är det första landet utanför EU som deltar i byrån.

               Schweiz har sedan 1990-talet varit en partner och bidragsgivare till de europeiska satellitnavigeringsprogrammen Egnos och Galileo genom sitt medlemskap i Europeiska rymdorganisationen (ESA). Schweizisk industri har specifik, ibland exklusiv, teknisk kunskap inom vissa sektorer av satellitnavigeringsteknik. Schweiz är värd för en markstation inom Egnos.

               Efter det att EU:s satellitnavigeringsprogram omprofilerades 2008 har samarbetet avseende satellitnavigering mellan EU och Schweiz baserats på samarbetsavtalet mellan Europeiska unionen och dess medlemsstater, å ena sidan, och Schweiziska edsförbundet, å andra sidan, om de europeiska programmen för satellitnavigering, (nedan kallat samarbetsavtalet) som undertecknades 2013 och provisoriskt har tillämpats sedan den 1 januari 2014
                  2
               .

               Artikel 16 i samarbetsavtalet fastställer att ”Schweiz ska ha rätt att medverka i Europeiska byrån för GNSS enligt villkor som ska fastställas i ett avtal mellan Europeiska unionen och Schweiz. Dessa förhandlingar ska inledas så snart Schweiz lämnar in en begäran om detta och de nödvändiga förfarandena i Europeiska unionen har slutförts.”

               Genom en skrivelse av den 20 maj 2014 lämnade Schweiz in en begäran om medverkan i byrån.

               Detta dokument innehåller därför en rekommendation om att inleda förhandlingar med Schweiz om ingående av ett avtal om villkoren för Schweiz medverkan i byrån.

               En sådan medverkan förväntas ytterligare stärka EU:s och Schweiz långa partnerskap på satellitnavigeringsområdet.

               För perioden 2014–2017 har Schweiz bidragit till de europeiska satellitnavigeringsprogrammen med ungefär 240 miljoner EUR.

               •Förenlighet med befintliga bestämmelser inom området

               I artikel 23 i förordning (EU) nr 912/2010
                  3
                fastställs att ”Byrån ska vara öppen för deltagande av tredjeländer och internationella organisationer. Deltagandet och villkoren för detta ska fastställas i ett avtal mellan unionen och tredjelandet eller den internationella organisationen i enlighet med förfarandet i artikel 218 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.”

               Artikel 16 i samarbetsavtalet fastställer att ”Schweiz ska ha rätt att medverka i Europeiska byrån för GNSS enligt villkor som ska fastställas i ett avtal mellan Europeiska unionen och Schweiz.”

               •Förenlighet med unionens politik inom andra områden

               De europeiska satellitnavigeringssystemen är vitala för Europeiska unionens strategi som syftar till att säkerställa full integration av land-, sjö- och luftinfrastruktur för att uppnå en säker, friktionsfri, ekonomisk och miljövänlig navigering. Det utgör en del av EU:s internationella satellitnavigeringsstrategi att främja samarbetsavtal om satellitnavigering med ett antal länder, däribland Schweiz.

               De rekommenderade förhandlingsdirektiven syftar till att göra det möjligt för Schweiz, en viktig partner i de europeiska satellitnavigeringsprogrammen, att delta i byrån. Detta innebär att en uppsättning rättigheter och skyldigheter som gäller för deltagande i byrån utvidgas till att omfatta Schweiz.

               Denna rekommendation syftar inte till att överföra ägande- eller beslutsrättigheter till Schweiz.

               2.RÄTTSLIG GRUND, SUBSIDIARITETSPRINCIPEN OCH PROPORTIONALITETSPRINCIPEN

               •Rättslig grund

               Artikel 218.3 och 218.4 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.

               •Subsidiaritetsprincipen (för icke-exklusiv befogenhet)

               Målen för förslaget kan inte i tillräcklig utsträckning uppnås av medlemsstaterna. Byrån är ett unionsorgan som inrättats genom unionslagstiftning, och tredjeländers deltagande i byrån kan därför inte godkännas av en enskild medlemsstat. Deltagandet bör istället regleras genom ett internationellt avtal som unionen ingår. Avtalet är begränsat till de frågor som är nödvändiga för att möjliggöra Schweiz deltagande i byrån.

               •Proportionalitetsprincipen

                  Ej tillämpligt.

               •Val av instrument

               Ett internationellt avtal är det enda instrument som säkerställer EU-omfattande enhetlighet och rättsäkerhet i förhållande till Schweiz avseende landets deltagande i byrån. Fördraget erbjuder inga andra genomförbara alternativ för att reglera förhållandet till ett tredjeland.

               Dessutom krävs det ett internationellt avtal enligt artikel 23 i förordning (EU) nr 912/2010.

               3.RESULTAT AV EFTERHANDSUTVÄRDERINGAR, SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSBEDÖMNINGAR

               •Efterhandsutvärderingar/kontroller av ändamålsenligheten med befintlig lagstiftning

                  Ej tillämpligt.

               •Samråd med berörda parter

               Kommissionen har samrått med medlemsstaterna om förslaget. Det har konstaterats att ett sådant förslag är till fördel för unionen och särskilt för det ytterligare genomförandet av de europeiska satellitnavigeringsprogrammen och för byråns arbete.

               •Insamling och användning av sakkunnigutlåtanden

                  Ej tillämpligt.

               •Konsekvensbedömning

                  Ej tillämpligt.

               • Lagstiftningens ändamålsenlighet och förenkling

                  Ej tillämpligt.

               •Grundläggande rättigheter

                  Ej tillämpligt.

               4.BUDGETKONSEKVENSER

               Schweiz bör bidra ekonomiskt till byråns budget för att i full utsträckning täcka kostnaderna för landets deltagande i byråns arbete.

               Förslaget kommer därför inte ha några konsekvenser för unionens budget.

               5.ÖVRIGA INSLAG

               •Genomförandeplaner samt åtgärder för övervakning, utvärdering och rapportering

                  Ej tillämpligt.

               •Förklarande dokument (för direktiv)

                  Ej tillämpligt.

               •Ingående redogörelse för de specifika bestämmelserna i förslaget

               Europeiska kommissionen och Schweiz har vid ett flertal tillfällen under de senaste åren diskuterat möjligheter att formalisera Schweiz deltagande i byrån.

               Som ett resultat av det ingångna samarbetsavtalet får Schweiz delta i programkommittén för de europeiska satellitnavigeringsprogrammen som observatör utan rösträtt.

               Det avtal som eftersträvas bör inte ge Schweiz rätt att delta i forum, arbetsgrupper eller diskussioner som rör offentligt reglerade tjänster.

               Avtalet bör slutligen innehålla en mekanism som möjliggör en flexibel anpassning till ny utveckling, exempelvis eventuell framtida unionslagstiftning avseende byrån.

               Rekommendation till

               RÅDETS BESLUT

               om bemyndigande för kommissionen att inleda förhandlingar med Schweiziska edsförbundet om ett avtal om villkoren för Schweiziska edsförbundets deltagande i Europeiska byrån för GNSS

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 218.3 och 218.4,

               med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation, och av följande skäl:

               Förhandlingar bör inledas i syfte att ingå ett avtal med Schweiziska edsförbundet om villkoren för Schweiziska edsförbundets deltagande i Europeiska byrån för GNSS.

               HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

               Artikel 1

               Kommissionen bemyndigas härmed att på unionens vägnar förhandla om ett internationellt avtal med Schweiziska edsförbundet om villkoren för Schweiziska edsförbundets deltagande i Europeiska byrån för GNSS.

               Artikel 2

               Förhandlingsdirektiven fastställs i bilagan.

               Artikel 3

               Förhandlingarna ska genomföras i samråd med [namnet på den kommitté som består av medlemsstaternas företrädare ska läggas till av rådet].

               Artikel 4

               Detta beslut riktar sig till kommissionen.

               Utfärdat i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordförande

                     (1)

                        Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 912/2010 av den 22 september 2010 om inrättande av Europeiska byrån för GNSS och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 1321/2004 om inrättandet av strukturer för förvaltningen av de europeiska programmen för satellitbaserad radionavigering och om ändring av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 683/2008 (EUT L 276, 20.10.2010, s. 11).

                     (2)

                        EUT L 15, 20.1.2014, s. 1.

                     (3)

                        Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 912/2010 av den 22 september 2010 om inrättande av Europeiska byrån för GNSS och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 1321/2004 om inrättandet av strukturer för förvaltningen av de europeiska programmen för satellitbaserad radionavigering och om ändring av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 683/2008 (EUT L 276, 20.10.2010, s. 11).

    ---documentbreak---

               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den20.11.2017
            COM(2017) 670 final
            BILAGA
            till
            Rekommendation till RÅDETS BESLUT
            om bemyndigande för kommissionen att inleda förhandlingar med Schweiziska edsförbundet om ett avtal om villkoren för Schweiziska edsförbundets deltagande i Europeiska byrån för GNSS

               BILAGA

               ISYFTET MED FÖRHANDLINGARNA

               Syftet med förhandlingarna är att fastställa villkoren för Schweiz deltagande i Europeiska byrån för GNSS (nedan kallad byrån).

               IIAVTALETS TILLÄMPNINGSOMRÅDE

               Avtalet bör i den utsträckning det är möjligt omfatta följande delar avseende deltagandet i byrån:

               (1)Villkoren för Schweiz deltagande i byrån.

               (2)Schweiz ekonomiska bidrag till byrån.

               (3)Villkoren för schweiziska företrädares deltagande i byråns styrelse som observatörer utan rösträtt.

               (4)Villkoren enligt vilka det är möjligt att anställa schweiziska medborgare vid byrån (på kontrakt).

               (5)Tillämpningen av bestämmelserna om unionens finansiella kontroll.

               (6)Varaktigheten för Schweiz deltagande i byrån.

               (7)Avtalet bör överensstämma med berörd EU-lagstiftning, bland annat Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1285/2013 av den 11 december 2013 om uppbyggnad och drift av de europeiska satellitnavigeringssystemen och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 876/2002 och Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 683/2008 och med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 912/2010
                  1
                om inrättande av Europeiska byrån för GNSS.

               (8)Tillämpningen av protokollet om Europeiska unionens immunitet och privilegier i Schweiz.

               IIIUTVECKLING

               Ett förenklat förfarande för att anpassa avtalet i tekniskt avseende mot bakgrund av förändrade omständigheter bör inkluderas i avtalet. Detta kan innefatta upprättandet av en kommitté för att övervaka avtalets genomförande och för att bedöma och avgöra behovet av att ändra avtalet.

               IVTVISTLÖSNING OCH UPPSÄGNING AV AVTALET

               Avtalet bör också tillhandahålla en mekanism för tvistlösning. Det bör också innehålla bestämmelser som gör det möjligt för parterna att säga upp avtalet om så är nödvändigt.

                     (1)

                        EUT L 276, 20.10.2010, s.11


               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den17.7.2018
            COM(2018) 541 final
            Rekommendation till
            RÅDETS BESLUT
            om bemyndigande för kommissionen att inleda förhandlingar på Europeiska unionens vägnar för att ingå ett partnerskapsavtal och protokoll om hållbart fiske med Republiken Gambia

               MOTIVERING

               1.BAKGRUND TILL FÖRSLAGET

               •Motiv och syfte med förslaget

               Kommissionen föreslår förhandlingar om ett partnerskapsavtal om hållbart fiske med Republiken Gambia som uppfyller unionsflottans behov och är förenligt med förordning (EU) nr 1380/2013 om den gemensamma fiskeripolitiken och rådets slutsatser av den 19 mars 2012 om kommissionens meddelande om den gemensamma fiskeripolitikens internationella dimension.

               •Förenlighet med befintliga bestämmelser inom området

               Det finns ett avtal mellan Europeiska unionen och Republiken Gambia som går tillbaka till 1987, då de båda parterna ingick ett fiskeavtal som godkändes genom rådets förordning (EEG) nr 1580/87 av den 2 juni 1987 om ingående av avtalet mellan Europeiska ekonomiska gemenskapen och Republiken Gambias regering om fiske utanför Gambia. Detta avtal genomfördes genom tre på varandra följande protokoll som gjorde det möjligt för unionens fartyg att få tillträde till Gambias fiskezon fram till juni 1996, då det sista genomförandeprotokollet löpte ut. Därefter anses avtalet vara vilande.

               Europeiska unionen har redan ett välutvecklat nät av bilaterala partnerskapsavtal om hållbart fiske i Väst- och Centralafrika, närmare bestämt med Marocko, Mauretanien, Senegal, Kap Verde, Liberia, Elfenbenskusten och São Tomé och Príncipe.

               Partnerskapsavtalen om hållbart fiske bidrar till att främja den gemensamma fiskeripolitikens mål på internationell nivå och säkerställer att unionens fiske utanför unionens vatten bygger på samma principer och standarder som de som tillämpas enligt unionsrätten. Dessutom främjar partnerskapsavtal om hållbart fiske vetenskapligt samarbete mellan EU och dess partner liksom öppenhet och hållbarhet för en bättre förvaltning av fiskeresurser, och de gynnar styrning genom att stödja övervakning, kontroll och tillsyn av nationella och utländska flottors verksamhet samtidigt som de ger finansiering till kampen mot olagligt, orapporterat och oreglerat fiske (IUU) för att bidra till en hållbar utveckling av den lokala fiskerinäringen.

               Partnerskapsavtal om hållbart fiske stärker EU:s ställning som medlem i Internationella kommissionen för bevarande av tonfisk i Atlanten (Iccat), som är det organ som inrättats enligt internationell rätt för att bevara och förvalta långvandrande arter i regionen.

               •Förenlighet med EU:s politik inom andra områden

               Förhandlingarna om ett partnerskapsavtal och protokoll om hållbart fiske med Republiken Gambia är i linje med EU:s yttre åtgärder i förhållande till länderna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet (AVS-länderna).

               2.RÄTTSLIG GRUND, SUBSIDIARITETSPRINCIPEN OCH PROPORTIONALITETSPRINCIPEN

               •Rättslig grund

               Den rättsliga grunden för beslutet återfinns i artikel 218 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt – femte delen (om unionens yttre åtgärder) avdelning V (om internationella avtal) – där förfarandet för förhandlingar om och ingående av avtal mellan EU och tredjeländer anges.

               •Subsidiaritetsprincipen (för icke-exklusiv befogenhet)

               Ej tillämpligt, exklusiv befogenhet.

               •Proportionalitetsprincipen

               Beslutet står i proportion till det eftersträvade målet.

               •Val av instrument

               Instrumentet föreskrivs i artikel 218.3 och 218.4 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.

               3.RESULTAT AV EFTERHANDSUTVÄRDERINGAR, SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSBEDÖMNINGAR

               •Efterhandsutvärdering/kontroll av ändamålsenligheten med befintlig lagstiftning

               Under 2017 genomförde kommissionen en förhandsutvärdering av ett eventuellt partnerskapsavtal om hållbart fiske med Republiken Gambia. I utvärderingsrapporten konstaterades att det i EU:s fiskesektorer definitivt finns ett intresse av att fiska i Gambias vatten, inom ramen för den regionala strategin, och att ett partnerskapsavtal om hållbart fiske med Gambia skulle bidra till stärkt övervakning, kontroll och tillsyn och till en bättre förvaltning av fisket i regionen. Gambia har uttryckt intresse för att inleda förhandlingar med EU om ett eventuellt partnerskapsavtal om hållbart fiske.

               •Samråd med berörda parter

               Samråd kommer att äga rum inom ramen för rådgivande nämnden för fjärrfiske. Det planeras också särskilda möten med medlemsstaterna, företrädare för industrin och eventuellt icke-statliga organisationer.

               •Insamling och användning av sakkunnigutlåtanden

               Ej tillämpligt

               •Konsekvensbedömning

               Ej tillämpligt

               •Lagstiftningens ändamålsenlighet och förenkling

               Ej tillämpligt

               •Grundläggande rättigheter

               I de förhandlingsdirektiv som föreslås som bilaga till beslutet rekommenderas bemyndigande för kommissionen att inleda förhandlingar, inbegripet om en klausul som gör det möjligt att avbryta avtalets och protokollets tillämpning vid kränkningar av mänskliga rättigheter och demokratiska principer.

               4.BUDGETKONSEKVENSER

               De budgetkonsekvenser som är förbundna med det nya partnerskapsavtalet och protokollet om hållbart fiske kommer att kräva att det betalas ett ekonomiskt bidrag till Republiken Gambia som är förenligt med den fleråriga budgetramen för 2014–2020, särskilt anslagen till budgetposten för partnerskapsavtal om hållbart fiske. De årliga beloppen för åtaganden och betalningar fastställs inom ramen för det årliga budgetförfarandet, med reservposten för protokoll som inte hade trätt i kraft vid årets början
                  1
               .

               5.ÖVRIGA INSLAG

               •Genomförandeplaner samt åtgärder för övervakning, utvärdering och rapportering

               Förhandlingarna kommer enligt planerna att inledas under tredje eller fjärde kvartalet 2018.

               •Ingående redogörelse för de specifika bestämmelserna i förslaget

               Kommissionen rekommenderar följande:

               - Rådet bör bemyndiga kommissionen att inleda och föra förhandlingar för att ingå ett partnerskapsavtal och protokoll om hållbart fiske med Republiken Gambia.

               - Kommissionen bör utses till EU:s förhandlare i detta ärende.

               - Kommissionen bör föra dessa förhandlingar i samråd med den särskilda kommittén i enlighet med fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.

               - Rådet bör godkänna förhandlingsdirektiven i bilagan till denna rekommendation.

               Rekommendation till

               RÅDETS BESLUT

               om bemyndigande för kommissionen att inleda förhandlingar på Europeiska unionens vägnar för att ingå ett partnerskapsavtal och protokoll om hållbart fiske med Republiken Gambia

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 218.3 och 218.4,

               med beaktande av kommissionens rekommendation, och
                  av följande skäl:

               Förhandlingar bör inledas för att ingå ett partnerskapsavtal och protokoll om hållbart fiske med Republiken Gambia.

               HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

               Artikel 1

               Kommissionen bemyndigas att inleda förhandlingar, på Europeiska unionens vägnar, för att ingå ett partnerskapsavtal och protokoll om hållbart fiske med Republiken Gambia.

               Artikel 2

               Förhandlingarna ska föras i samråd med den särskilda kommitté som utses av rådet och i enlighet med förhandlingsdirektiven i bilagan.

               Artikel 3

               Detta beslut riktar sig till kommissionen.

               Utfärdat i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordförande

                     (1)

                        Kapitel 40 (reservpost 40 02 41) i linje med det interinstitutionella avtalet om den fleråriga budgetramen (2013/C 373/01).

    ---documentbreak---

               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den17.7.2018
            COM(2018) 541 final
            BILAGA
            till
            rekommendationen till
            rådets beslut om bemyndigande för kommissionen att inleda förhandlingar på Europeiska unionens vägnar för att ingå ett partnerskapsavtal och protokoll om hållbart fiske med Republiken Gambia

               BILAGA

               Förhandlingsdirektiv

               –Syftet med förhandlingarna är att det ska ingås ett partnerskapsavtal och protokoll om hållbart fiske mellan Europeiska unionen och Republiken Gambia i enlighet med förordning (EU) nr 1380/2013 om den gemensamma fiskeripolitiken och med rådets slutsatser av den 19 mars 2012 om kommissionens meddelande av den 13 juli 2011 om den gemensamma fiskeripolitikens internationella dimension.

               –I partnerskapsavtalet om fiske bör det därför fastställas en allmän ram, allmänna principer och mål som ska ligga till grund för partnerskapet med Gambia. Avtalet bör innehålla en klausul om upphävande av det nuvarande avtalet mellan Republiken Gambias regering och Europeiska ekonomiska gemenskapen om fiske utanför Gambia
                  1
               .

               –För att främja ett hållbart och ansvarsfullt fiske och samtidigt säkerställa fördelar för både EU och Gambia genom detta nya avtal och protokoll ska kommissionens förhandlingsmål grundas på följande:

               ·Säkerställa tillträde till Republiken Gambias exklusiva ekonomiska zon och de tillstånd som krävs för att fartyg i EU-flottan ska kunna fiska i den exklusiva ekonomiska zonen, och därigenom bland annat utveckla det nätverk av partnerskapsavtal om hållbart fiske som är tillgängligt för EU-operatörer.

               ·Beakta bästa tillgängliga vetenskapliga utlåtanden och relevanta förvaltningsplaner som antagits av regionala fiskeriförvaltningsorganisationer i syfte att säkerställa fiskets miljömässiga hållbarhet och främja världshavsförvaltningen på internationell nivå. Fisket bör inriktas uteslutande på tillgängliga resurser, med beaktande av den lokala flottans fiskekapacitet, samtidigt som särskild uppmärksamhet ägnas åt att de berörda bestånden är långvandrande.

               ·Eftersträva en lämplig andel av fiskeresurserna, som står helt i proportion till EU-flottornas intressen, när dessa resurser också är av intresse för andra utländska flottor.

               ·Säkerställa att tillträdet till fiske bygger på EU-flottans verksamhet i regionen, mot bakgrund av de senaste och bästa tillgängliga vetenskapliga utlåtandena.

               ·Etablera en dialog för att stärka sektorspolitiken i syfte att främja genomförandet av en ansvarsfull fiskeripolitik kopplad till landets utvecklingsmål, i synnerhet när det gäller fiskeriförvaltning, kampen mot olagligt, orapporterat och oreglerat fiske, övervakning, kontroll och tillsyn av fiske och tillhandahållande av vetenskapliga utlåtanden. Främja ekonomisk verksamhet som bidrar till att bland annat motverka orsakerna till utvandringen från Gambia.

               ·Införa en klausul om konsekvenserna av kränkningar av mänskliga rättigheter och demokratiska principer.

               –I protokollet bör i synnerhet följande anges:

               ·De fiskemöjligheter, fördelade per kategori, som ska beviljas Europeiska unionens fartyg.

               ·Den ekonomiska ersättningen och betalningsvillkoren.

               ·Mekanismerna för att genomföra sektorstödet.

                     (1)

                        Rådets förordning (EEG) nr 1580/87 av den 2 juni 1987 (EGT L 146, 6.6.1987).


               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 27.11.2018
            COM(2018) 765 final
            Rekommendation till
            RÅDETS BESLUT
            om bemyndigande att inleda förhandlingar om ett avtal om ändring av den befintliga tullkvoten för fjäderfäkött och beredningar av fjäderfäkött och om ändring av gällande tulltaxa för andra styckningsdelar av fjäderfä enligt bilaga I-A till kapitel 1 i associeringsavtalet mellan Europeiska unionen och dess medlemsstater, å ena sidan, och Ukraina, å andra sidan

               MOTIVERING

               1.BAKGRUND TILL FÖRSLAGET

               • Motiv och syfte med förslaget

               Associeringsavtalet
                  1
                mellan Europeiska unionen och dess medlemsstater, å ena sidan, och Ukraina, å andra sidan (nedan kallat avtalet), vilket inbegriper ett djupgående och omfattande frihandelsområde, har tillämpats provisoriskt sedan den 1 januari 2016 och trädde helt i kraft den 1 september 2017. I avtalet föreskrivs bland annat förmånliga villkor för den bilaterala handeln med varor.

                  Från och med mitten av 2016 ökade importen
                     2
                   till EU av en ny styckningsdel av fjäderfä med ursprung i Ukraina, på de förmånsvillkor som anges i avtalet. Den nya styckningsdelen består av ett traditionellt bröst på vilket vingens humerusben fortfarande sitter kvar och humerusbenets vikt utgör endast en mycket liten del av styckningsdelens totala vikt. Efter minimal bearbetning kan styckningsdelen saluföras som fjäderfäbröst i EU. Styckningsdelen ifråga importeras huvudsakligen enligt KN-nummer 0207 13 70 (Andra slag, färska) men vissa mindre kvantiteter importerades till EU enligt KN-nummer 0207 14 70 (Andra slag, frysta). Enligt avtalet är importen till EU enligt dessa båda KN-nummer befriad från tull och inga kvantitativa begränsningar gäller.

                  Det bör framhållas att den traditionella styckningsdelen bröst av fjäderfä (enligt KN-nummer 0207 13 50 eller 0207 14 50) omfattas av en kvantitativt begränsad tullkvot med nolltullsats (kvoten ligger för närvarande på 17 600 ton, men kommer att öka till 20 000 ton år 2021)
                     3
                   och för import därutöver tillämpas tullsatser för mest gynnad nation.

                  Den snabba ökningen av den tullfria importen av denna specifika styckningsdel av fjäderfä, vilken varken förekom eller kunde förutses under förhandlingarna om avtalet, undergräver det skydd för fjäderfäbröst som föreskrivs i avtalet och riskerar att rubba den känsliga balansen på EU-marknaden för fjäderfäkött.

                  Syftet med detta förslag är att göra det möjligt att inleda förhandlingar om ändring av avtalet för att bättre avgränsa importen till EU av fjäderfäkött från Ukraina och samtidigt sörja för att unionens producenter skyddas på det sätt som var avsikten.

                  Den planerade ändringen skulle således innebära att de två KN-numren 0207 13 70 och 0207 14 70 integreras med den befintliga tullkvoten som för närvarande omfattar 17 600 ton, att denna ökas till 20 000 ton 2021 (löpnummer 09.4273) och att kvoten ses över. Import enligt KN-numren 0207 13 70 och 0207 14 70 utöver kvoten skulle då omfattas av tullsatserna för mest gynnad nation.

                  När kvotens eller kvoternas nya omfattning fastställs är det lämpligt att ta hänsyn till vilka volymer av fjäderfäprodukter enligt KN-numren 0207 13 70 och 0207 14 70 som importerats till EU från Ukraina mellan juli 2017 och juni 2018 och att också ta hänsyn till den väntade ökningen av handeln.

               • Förenlighet med befintliga bestämmelser inom området

                  Syftet är att skapa en stabil och förutsägbar miljö för handeln med fjäderfäkött enligt avtalet och att säkerställa att handeln med Ukraina ökar i en rimlig och måttlig takt. Detta är förenligt med målet om fri och rättvis handel som nämns i artikel 3.5 i fördraget om Europeiska unionen samt med målet om en harmonisk utveckling av världshandeln som nämns i artikel 206 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget).

               • Förenlighet med unionens politik inom andra områden

                  De mål som beskrivs ovan är förenliga med den gemensamma jordbrukspolitiken, särskilt med de mål som anges i artikel 39 i EUF-fördraget, av vilka att stabilisera marknaderna är ett.

               2.RÄTTSLIG GRUND, SUBSIDIARITETSPRINCIPEN OCH PROPORTIONALITETSPRINCIPEN

               •Rättslig grund

                  Artikel 207 jämförd med artikel 218.4 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget).

               •Subsidiaritetsprincipen (för icke-exklusiv befogenhet)

                  Enligt artikel 5.3 i EU-fördraget är subsidiaritetsprincipen inte tillämplig på områden där EU har exklusiv befogenhet. I artikel 3 i EUF-fördraget anges att den gemensamma handelspolitiken är ett av de områden där unionen har exklusiv befogenhet. I denna politik ingår förhandlingar om handelsavtal i enlighet med, bland annat, artikel 207 i EUF-fördraget.

               •Proportionalitetsprincipen

                  Förslaget är förenligt med proportionalitetsprincipen. Det enda sättet att lösa det problem som beskrivs ovan och uppnå syftet med detta förslag är att ändra tullsatserna och tullkvoten för fjäderfäkött och beredningar av fjäderfäkött i avtalet.

               •Val av instrument

                  Beslut av Europeiska unionens råd.

               3.RESULTAT AV EFTERHANDSUTVÄRDERINGAR, SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSBEDÖMNINGAR

               •Efterhandsutvärderingar/kontroller av ändamålsenligheten med befintlig lagstiftning

                  Ej tillämpligt.

               •Samråd med berörda parter

                  Kommissionen har fått upplysningar från flera berörda parter, bland annat från den europeiska fjäderfäsektorn, om de farhågor som uppstått till följd av importen till unionen av den nya styckningsdelen, huvudsakligen fjäderfäbröst från Ukraina. Kommissionen har noggrant övervakat importen av fjäderfäkött från Ukraina och har gjort en ingående analys av de synpunkter som berörda parter har framfört i frågan.

               •Insamling och användning av sakkunnigutlåtanden

                  Kommissionen har också varit i kontakt med flera berörda parter som lämnat synpunkter på de specifika hinder för marknadstillträde som de anser uppstår i samband med den tullfria importen av fjäderfäkött från Ukraina.

               •Konsekvensbedömning

               Förslaget åtföljs inte av en konsekvensbedömning,

               Som anges ovan under rubriken Motiv och syfte med förslaget ökar importen av den nya styckningsdelen av fjäderfäkött snabbt. Eftersom importen ifråga inte omfattas av några kvantitativa begränsningar finns det en risk för att den undergräver det skydd för fjäderfäbröst i form av tullkvoter som föreskrivs i avtalet och för att den dessutom rubbar den känsliga balansen på EU-marknaden för fjäderfäkött. Det är därför angeläget att hitta en lösning på denna situation. Kommissionen har tagit emot ett antal skriftliga frågor från ledamöter av Europaparlamentet och den europeiska fjäderfäsektorn i vilka man efterlyser åtgärder i syfte att finna en lösning.

               Värdet av importen till EU enligt de båda KN-numren 0207 13 70 och 0207 14 70 under kalenderåren 2016 och 2017 uppgick till sammanlagt 43,9 miljoner euro. Denna import utgör 23,9 % av EU:s totala import av fjäderfäkött från Ukraina under 2016 och 2017 och motsvarar 1,1 % av EU:s totala import av fjäderfäkött från samtliga tredje länder under de båda kalenderåren.

                  Genom den föreslagna åtgärden integreras den nuvarande tullfria importen enligt KN-numren 0207 13 70 och 0207 14 70 (Andra slag, färska eller frysta) med den befintliga tullkvoten för import av fjäderfäkött från Ukraina. Detta innebär att den föreslagna åtgärden skulle stabilisera den befintliga importen till EU av fjäderfäkött från Ukraina och åtgärden förväntas inte få några andra konsekvenser för den bilaterala handeln.

                  Den tidsperiod under vilken den berörda importen från Ukraina ökade sammanfaller med den period under vilken importen från Brasilien, som är en av de största leverantörerna av fjäderfäkött, minskade, huvudsakligen av skäl med anknytning till livsmedelssäkerhet. På grund av denna mycket speciella situation kunde balansen bevaras på EU-marknaden.

                  Om tullpositionerna för Andra slag, färska eller frysta i avtalet förblir tullfria är det sannolikt att Ukrainas redan stora och ökande kapacitet att producera fjäderfän kommer att leda till ökande import till EU. Om ingen tull införs för dessa tullpositioner kommer Ukrainas fjäderfäsektor att ha fortsatt obegränsat tillträde till EU:s marknad för fjäderfäbröst. Detta riskerar att destabilisera priserna och att störa balansen mellan produktion och import på EU:s marknad för fjäderfäkött.

                  •
                        Lagstiftningens ändamålsenlighet och förenkling

               Ej tillämpligt.

               •Grundläggande rättigheter

                  Förslaget har inga konsekvenser för skyddet av de grundläggande rättigheterna.

               4.BUDGETKONSEKVENSER

                  Den föreslagna åtgärden bör inte få några konsekvenser för EU:s budget i form av uteblivna tullar till följd av införandet av en ökad tullkvot för fjäderfäkött. Ökningen av kvoten bör stort sett motsvara den årliga import av fjäderfäkött som för närvarande förs in till unionen tullfritt.

               5.ÖVRIGA INSLAG

               •Genomförandeplaner samt åtgärder för övervakning, utvärdering och rapportering

                  Kommissionen övervakar noggrant importen av fjäderfäkött från tredje land. Till följd av övervakningen kunde kommissionen i god tid upptäcka importen av den nya tullfria styckningsdelen av fjäderfäkött. Kommissionen kommer att fortsätta att noggrant övervaka importen av fjäderfäkött.

               •Förklarande dokument (för direktiv)

                  Ej tillämpligt.

               •Ingående redogörelse för de specifika bestämmelserna i förslaget

                  Detta förslag avser det bemyndigande som rådet bör ge kommissionen att på EU:s vägnar förhandla fram en ändring av avtalet.

                  I enlighet med artikel 207 i EUF-fördraget föreslås att Europeiska unionens råd utser handelspolitiska kommittén till den kommitté med vilken samråd ska ske under förhandlingarna.

                  Europaparlamentet kommer att informeras i alla skeden av förfarandet i enlighet med artikel 218.10 i EUF-fördraget.

                  Kommissionen rekommenderar att förhandlingsdirektiven offentliggörs omedelbart efter antagandet.

               Rekommendation till

               RÅDETS BESLUT

               om bemyndigande att inleda förhandlingar om ett avtal om ändring av den befintliga tullkvoten för fjäderfäkött och beredningar av fjäderfäkött och om ändring av gällande tulltaxa för andra styckningsdelar av fjäderfä enligt bilaga I-A till kapitel 1 i associeringsavtalet mellan Europeiska unionen och dess medlemsstater, å ena sidan, och Ukraina, å andra sidan

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 218.4,

               med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation, och

               av följande skäl:

               (1)Associeringsavtalet
                  4
                mellan Europeiska unionen och dess medlemsstater, å ena sidan, och Ukraina, å andra sidan (nedan kallat avtalet), har tillämpats provisoriskt sedan den 1 januari 2016 och trädde i kraft den 1 september 2017.

               (2)Sedan mitten av 2016 importeras en ny styckningsdel av fjäderfä enligt KN-numren 0207 13 70 (Andra slag, färska) och 0207 14 70 (Andra slag, frysta) från Ukraina till EU. Importen har ökat kraftigt och uppgick till 25 000 ton under de första sex månaderna 2018. Enligt avtalet är denna import befriad från tull och inga kvantitativa begränsningar gäller.

               (3)Den nya styckningsdelen består av ett traditionellt bröst på vilket vingens humerusben fortfarande sitter kvar och styckningsdelen kan efter minimal bearbetning i unionen saluföras som fjäderfäbröst. Om importen av denna styckningsdel inte begränsas kan den underminera de villkor enligt vilka traditionella styckningsdelar av fjäderfä importeras till unionen enligt avtalet, särskilt med avseende på de kvantitativa begränsningar som införts i form av en tullkvot.

               (4)Förhandlingar bör därför inledas med Ukraina i syfte att ingå ett avtal om ändring av associeringsavtalet vad gäller tullavgifter och tullkvoten för fjäderfäkött och beredningar av fjäderfäkött.

               HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

               Artikel 1

               Kommissionen bemyndigas att på unionens vägnar förhandla om en ändring av EU:s tulltaxa för KN-numren 0207 13 70 och 0207 14 70 (Andra slag, färska eller frysta) i bilaga I-A till kapitel 1 och av tullkvoten för fjäderfäkött och beredningar av fjäderfäkött i tillägget till bilaga I-A till associeringsavtalet.

               Artikel 2

               Förhandlingsdirektiven anges i bilagan.

               Artikel 3

               Förhandlingarna ska föras i samråd med [....].

               Artikel 4

               Detta beslut och dess bilaga ska offentliggöras omedelbart efter antagandet.

               Artikel 5

               Detta beslut riktar sig till kommissionen.

               Utfärdat i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordförande

                     (1)

                        EUT L 161, 29.5.2014, s. 3.

                     (2)

                        Under de första sex månaderna 2018 uppgick importen av styckningsdelen ifråga preliminärt till 25 000 ton.

                     (3)

                        Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2015/2078 av den 18 november 2015 (EUT L 302, 19.11.2015, s. 63).

                     (4)

                        EUT L 161, 29.5.2014, s. 3.

    ---documentbreak---

               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 27.11.2018
            COM(2018) 765 final
            BILAGA
            till
            Rekommendation till rådets beslut
            om bemyndigande att inleda förhandlingar om ett avtal om ändring av den befintliga tullkvoten för fjäderfäkött och beredningar av fjäderfäkött och om ändring av gällande tulltaxa för andra styckningsdelar av fjäderfä enligt bilaga I-A till kapitel 1 i associeringsavtalet mellan Europeiska unionen och dess medlemsstater, å ena sidan, och Ukraina, å andra sidan

               BILAGA

               (1)Kommissionen bör inleda förhandlingar med Ukraina om ändring av associeringsavtalet i syfte att säkerställa att importen till EU av fjäderfäkött från Ukraina sker på sådana villkor att EU-producenterna skyddas på lämpligt sätt.

               (2)För att möjliggöra detta bör kommissionen förhandla med syftet att få till stånd följande ändringar av associeringsavtalet:

               –Införande av KN-numren 0207 13 70 och 0207 14 70 (Andra slag, färska och frysta) i den nuvarande tullkvoten (löpnummer 09.4273) för fjäderfäkött som unionen öppnat för Ukrainas vidkommande.

               –En avsevärd volymmässig ökning av tullkvoten (löpnummer 09.4273) för fjäderfäkött som unionen öppnat för Ukrainas vidkommande.

               –Återinförande av en tull för mest gynnad nation på 100,8 EUR/100kg/netto för tullpositionerna 0207 1370 och 0207 14 70 för import från Ukraina utöver tullkvoten för fjäderfäkött (löpnummer 09.4273).

               (3)Kommissionen ska rapportera till rådet om förhandlingarnas resultat och om eventuella problem som uppstått under förhandlingarna.


               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 13.9.2013
            COM(2013) 628 final
            Rekommendation till
            RÅDETS BESLUT
            om bemyndigande att inleda förhandlingar om ett övergripande avtal om vetenskapligt och tekniskt samarbete mellan Europeiska atomenergigemenskapen, å ena sidan, och Schweiziska edsförbundet, å andra sidan, om att associera Schweiziska edsförbundet till Horisont 2020 – ramprogrammet för forskning och innovation (2014–2020) och Europeiska atomenergigemenskapens forsknings- och utbildningsprogram (2014–2018) som kompletterar Horisont 2020 samt om att reglera Schweiz deltagande i Iterprojektet 2014–2020

               MOTIVERING

               1.BAKGRUND TILL FÖRSLAGET

               Genom en skrivelse av den 7 mars 2011 uttryckte Schweiziska edsförbundet (nedan kallat Schweiz) sitt intresse för en associering.

               Schweiz uppfyller av allt att döma kriterierna för associering såsom de formuleras i artikel 7 i förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om inrättande av Horisont 2020 – ramprogrammet för forskning och innovation (2014–2020)
                  1
                och i artikel 5 i förslaget till rådets förordning om Europeiska atomenergigemenskapens forsknings- och utbildningsprogram (2014–2018) som kompletterar Horisont 2020 – ramprogrammet för forskning och innovation
                  2
               .

               Schweiz har varit associerat till EU:s ramprogram för vetenskaplig och teknisk utveckling sedan 2004. Schweiz associering till EU:s ramprogram har varit fördelaktigt för EU, då det har ökat forskningssamarbetet mellan enheter från Europeiska unionen och Schweiz, särskilt på områdena informations- och kommunikationsteknik, hälsa och nanovetenskap. Schweiz är också en aktiv partner som bidrar ekonomiskt inom ramen för artikel 185-initiativ. Tack vare sina framstående laboratorier och institut för fissions- och fusionsteknik betraktas Schweiz som en utmärkt partner med en stark ställning inom Euratoms forskningsområden.

               Nyligen associerades Schweiz till Europeiska gemenskapens sjunde ramprogram för forskning, teknisk utveckling och demonstration (2007–2013) på grundval av avtalet om vetenskapligt och tekniskt samarbete mellan Europeiska gemenskapen och Europeiska atomenergigemenskapen, å ena sidan, och Schweiziska edsförbundet, å andra sidan
                  3
               .

               Schweiz är det enda tredjeland som är associerat till hela Euratoms forskningsprogram. Landet har varit associerat till det tematiska området fusion inom Euratoms ramprogram sedan 1979 på grundval av samarbetsavtalet mellan Europeiska atomenergigemenskapen och Schweiziska edsförbundet på området för kontrollerad termonukleär fusion och plasmafysik från 1978
                  4
               . I enlighet med avtalets artikel 19.2 utvidgas det genom tyst medgivande för att anpassas till senare programbeslut som fattas av Euratom.

               Schweiz associering till den del av Euratoms ramprogram som rör fission och det gemensamma forskningscentrets kärnforskningsverksamhet regleras i avtalet om vetenskapligt och tekniskt samarbete mellan Europeiska atomenergigemenskapen, å ena sidan, och Schweiziska edsförbundet, å andra sidan, varigenom Schweiziska edsförbundet associeras till Europeiska atomenergigemenskapens ramprogram för forskning och utbildning på kärnenergiområdet (2012–2013), som trädde i kraft den 12 december 2012 och kommer att vara i kraft till den 31 december 2013.

               Det nya avtalet mellan Europeiska unionen och Europeiska atomenergigemenskapen, å ena sidan, och Schweiz, å andra sidan, torde under ett och samma tak kunna samla och övergripande reglera villkoren för Schweiz associering till Horisont 2020 och Euratoms forsknings- och utbildningsprogram som kompletterar Horisont 2020, och det schweiziska deltagandet i Iterprojektet åren 2014–2020. Därför bör det fortsätta att löpa och ersätta 1978 års avtal om samarbete på fusionsområdet. Det finns flera skäl till detta.

               Nuvarande system med flera avtal som knyter Schweiz till EU:s och Euratoms ramprogram är inte överblickbart. Schweiz associering till Euratoms ramprogram, som är uppdelat på två olika avtal, skulle kunna leda till en situation där Schweiz var associerat endast till en del av Euratoms ramprogram.

               Terminologin i 1978 års avtal om samarbete på fusionsområdet är föråldrad och stämmer inte längre överens med de finansieringsinstrument som kommissionen föreslår i sitt förslag till en rådsförordning om Europeiska atomenergigemenskapens forsknings- och utbildningsprogram (2014–2018) som kompletterar Horisont 2020
                  5
               .

               Enligt avtalet om samarbete på fusionsområdet kommer Schweiz i åtnjutande av en förmånligare finansieringsmodell för bidrag till fusionsverksamheten inom ramen för Euratomprogrammet än den som tillämpas på resten av Euratomprogrammet eller EU:s ramprogram. En sådan förmånlig modell beviljas Eftastater i EES när de associeras till EU:s ramprogram enligt avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet. Schweiz har valt att ställa sig utanför Europeiska ekonomiska samarbetsområdet. Det har aldrig gjorts någon översyn av den modell som tillämpas på Schweiz bidrag inom ramen för avtalet om samarbete på fusionsområdet, eftersom avtalet utvidgas genom tyst medgivande för att anpassas till senare programbeslut av Euratom. Villkoren för Schweiz associering inom ramen för avtalet om samarbete på fusionsområdet bör omförhandlas.

               För tydlighetens och enkelhetens skull är det därför önskvärt att reglera Schweiz associering till EU:s och Euratoms ramprogram samt Iterprojektet i ett enda övergripande avtal.

               Utöver att inrätta en enda modell eller mekanism för beräkning av Schweiz finansiella bidrag till programmen och Iter, erbjuder förhandlingarna om ett nytt avtal möjligheten att införa en ny mekanism som möjliggör en översyn tre år efter genomförandet av avtalet, vilket skulle inbegripa en förnyad bedömning av det ekonomiska bidraget till programmen. Syftet är att i framtiden införa en sådan översynsklausul för samtliga tredjeländer som är associerade till ramprogrammen.

               Det nya avtalet kommer inte att ingås före antagandet av Horisont 2020, Euratoms forsknings- och utbildningsprogram som kompletterar Horisont 2020 och finansieringsbeslutet för Iterprojekten (2014–2020). Tack vare det nya avtalet ska en provisorisk tillämpning kunna inledas från och med den 1 januari 2014.

               Icke desto mindre kommer undertecknandet av det framtida avtalet till följd av dessa förhandlingar vara beroende av en tillfredsställande utgång av de pågående diskussionerna om olika olösta frågor i de övergripande relationerna mellan EU och Schweiz, särskilt rörande Schweiz undertecknande av samarbetsavtalet om GNSS (globalt system för satellitnavigering). Vidare bör det nya avtalet automatiskt löpa ut i fall avtalet mellan EU och Schweiz om fri rörlighet för personer hävs och om Schweiz inte, inom sex månader efter avslutandet av sina interna förfaranden, inkommit med den anmälan som krävs för ett ikraftträdande av protokollet för utvidgningen av avtalet med Schweiz om fri rörlighet för personer så att det inbegriper Kroatien.

               Även om det också finns andra frågor i relationerna mellan EU och Schweiz, är det automatiska hävandet kopplat till avtalet om personers fria rörlighet och protokollet som utvidgar det till att inbegripa Kroatien, eftersom detta avtal utövar det mest direkta och grundläggande inflytandet på medborgarnas liv i medlemsstaterna.

               2.RÄTTSLIGA ASPEKTER

               Rekommendationen om ett rådsbeslut grundar sig på artikel 218.3 och 4 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt och artikel 101 i Euratomfördraget.

               Mot bakgrund av ovanstående rekommenderar kommissionen att rådet bemyndigar kommissionen att, i enlighet med artikel 218.3 och 4 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt och i enlighet med artikel 101.2 i Euratomfördraget, tillsammans med Schweiziska edsförbundet framförhandla ett övergripande avtal om vetenskapligt och tekniskt samarbete mellan Europeiska unionen och Europeiska atomenergigemenskapen, å ena sidan, och Schweiziska edsförbundet, å andra sidan, om att associera Schweiziska edsförbundet till Horisont 2020 – ramprogrammet för forskning och innovation (2014–2020) och Europeiska atomenergigemenskapens forsknings- och utbildningsprogram (2014–2018) som kompletterar Horisont 2020 samt om att reglera Schweiz deltagande i Iterprojektet 2014–2020.

               Rekommendation till

               RÅDETS BESLUT

               om bemyndigande att inleda förhandlingar om ett övergripande avtal om vetenskapligt och tekniskt samarbete mellan Europeiska atomenergigemenskapen, å ena sidan, och Schweiziska edsförbundet, å andra sidan, om att associera Schweiziska edsförbundet till Horisont 2020 – ramprogrammet för forskning och innovation (2014–2020) och Europeiska atomenergigemenskapens forsknings- och utbildningsprogram (2014–2018) som kompletterar Horisont 2020 samt om att reglera Schweiz deltagande i Iterprojektet 2014–2020

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

               med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen, särskilt artikel 218.3 och 218.4,

               med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen, särskilt artikel 101 andra stycket, och

               med beaktande av kommissionens rekommendation.

               Förhandlingar bör inledas i syfte att ingå ett övergripande avtal om vetenskapligt och tekniskt samarbete mellan Europeiska atomenergigemenskapen, å ena sidan, och Schweiziska edsförbundet, å andra sidan, om att associera Schweiziska edsförbundet till Horisont 2020 – ramprogrammet för forskning och innovation (2014–2020) och Europeiska atomenergigemenskapens forsknings- och utbildningsprogram (2014–2018) som kompletterar Horisont 2020 samt om att reglera Schweiz deltagande i Iterprojektet 2014–2020.

               HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

               Artikel 1

               Kommissionen bemyndigas härmed att på unionens och Europeiska atomenergigemenskapens vägnar förhandla fram ett övergripande avtal om vetenskapligt och tekniskt samarbete mellan Europeiska unionen och Europeiska atomenergigemenskapen, å ena sidan, och Schweiziska edsförbundet å andra sidan om att associera Schweiziska edsförbundet till Horisont 2020 – ramprogrammet för forskning och innovation (2014–2020) och Europeiska atomenergigemenskapens forsknings- och utbildningsprogram (2014–2018) som kompletterar Horisont 2020 samt om att reglera Schweiz deltagande i Iterprojektet 2014–2020.

               Artikel 2

               Förhandlingarna ska föras på grundval av förhandlingsdirektiven i bilagan.

               Artikel 3

               Förhandlingarna ska föras i samråd med [namnet på den särskilda kommittén fylls i av rådet].

               Artikel 4

               Detta beslut riktar sig till kommissionen.

               Utfärdat i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordförande

               BILAGA

               DIREKTIV FÖR FÖRHANDLING AV ETT AVTAL MELLAN Europeiska unionen och Europeiska atomenergigemenskapen, å ena sidan, och Schweiziska edsförbundet, å andra sidan, om att associera Schweiziska edsförbundet till Horisont 2020 – ramprogrammet för forskning och innovation (2014–2020) och Europeiska atomenergigemenskapens forsknings- och utbildningsprogram (2014–2018) som kompletterar Horisont 2020 samt om att reglera Schweiz deltagande i Iterprojektet 2014–2020

               1.Avtalet ska leda till Schweiziska edsförbundets associering till hela ramprogrammet för forskning och innovation Horisont 2020 (2014–2020) och hela Euratoms forsknings- och utbildningsprogram (2014–2018) som kompletterar Horisont 2020 i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning om reglerna för deltagande och spridning i ”Horisont 2020” och Euratoms ramprogram (2014–2018). Avtalet ska också reglera Schweiziska edsförbundets deltagande i Iterprojektet 2014–2020. Det nya övergripande avtalet ska fortsätta att löpa och ersätta 1978 års avtal om samarbete på fusionsområdet.

               2.För att ge Schweiziska edsförbundet möjlighet att som associerat land snarast möjligt delta i EU:s och Euratoms hela ramprogram samt i Iterprojektet, ska avtalet innehålla bestämmelser om en provisorisk tillämpning från och med den 1 januari 2004.

               3.Kommissionen ska eftersträva att i det nya avtalet införa enhetliga regler som kan tillämpas för beräkning av Schweiz ekonomiska bidrag till EU- och Euratomprogram samt till Iterprojektet. Det nya avtalet ska innehålla en klausul som möjliggör en översyn av genomförandet som skulle inbegripa en förnyad bedömning av det schweiziska ekonomiska bidraget till programmen.

               4.Avtalet ska erbjuda tillräckligt skydd för EU:s och Euratoms ekonomiska intressen, bland annat i fråga om ekonomiska uppgifter, revisioner och bedrägeribekämpning på plats, administrativt stöd och återbetalning. Om nödvändigt, ska avtalet också inriktas på undanröjande av hinder med koppling till beskattning och social trygghet i samband med forskares gränsöverskridande deltagande i forskningsprojekt inom ramen för avtalet, i synnerhet för personalen vid det gemensamma forskningscentret som omfattas av Europeiska unionens personalföreskrifter.

               5.Avtalet ska vara utformat så att det automatiskt löper ut i fall avtalet mellan EU och Schweiz om fri rörlighet för personer hävs.

               6.Avtalet ska inte längre vara tillämpligt om Schweiz inte, inom sex månader efter avslutandet av sina interna förfaranden, inkommit med den anmälan som krävs för ett ikraftträdande av protokollet för utvidgningen av avtalet med Schweiz om fri rörlighet för personer så att det inbegriper Kroatien.

                     (1)

                        KOM(2011)809/3

                     (2)

                        KOM(2011)812/3

                     (3)

                        EUT L 189 20/7/2007, s. 26.

                     (4)

                        EUT L 242 4.9.1978, s. 2.

                     (5)

                        KOM(2011)812/3