title: 2014/53/EU: Kommissionens rekommendation av den 29 januari 2014 om åtgärder för att motverka följderna av att unionsmedborgare som utövar sin rätt till fri rörlighet förlorar sin rösträtt i nationella val

text:
               1.2.2014

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 32/34

      KOMMISSIONENS REKOMMENDATION

   av den 29 januari 2014
   om åtgärder för att motverka följderna av att unionsmedborgare som utövar sin rätt till fri rörlighet förlorar sin rösträtt i nationella val
   (2014/53/EU)
   EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR BESLUTAT FÖLJANDE
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 292, och
   av följande skäl:

               (1)

               Lissabonfördraget stärker unionsmedborgarnas roll som politiska aktörer genom att införa en nära koppling mellan medborgarna, utövandet av medborgarnas politiska rättigheter och unionens demokratiska liv. I artikel 10.1 och 10.3 i fördraget om Europeiska unionen (EU-fördraget) anges att unionens sätt att fungera ska bygga på representativ demokrati och att varje unionsmedborgare ska ha rätt att delta i unionens demokratiska liv. I artikel 10.2 i EU-fördraget, som ger uttryck för dessa principer, fastställs att medborgarna ska företrädas direkt på unionsnivå i Europaparlamentet och att stats- och regeringscheferna och de regeringar som företräder medlemsstaterna i Europeiska rådet och rådet själva ska vara demokratiskt ansvariga, antingen inför sitt nationella parlament eller inför sina medborgare.

               (2)

               Enligt artikel 20 i EUF-fördraget ska unionsmedborgarskapet komplettera och inte ersätta det nationella medborgarskapet.

               (3)

               Genom artikel 21 i EUF-fördraget och artikel 45 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (EU-stadgan) tillerkänns EU-medborgare den grundläggande rätten att fritt röra sig och uppehålla sig inom Europeiska unionen.

               (4)

               Syftet med denna rekommendation är att stärka rätten att delta i unionens och medlemsstaternas demokratiska liv för EU-medborgare som utnyttjar sin rätt att röra sig fritt inom unionen.

               (5)

               Som framhålls i rapporten om EU-medborgarskapet 2010 (1), är ett av de problem som unionsmedborgare från vissa medlemsstater ställs inför som politiska aktörer inom unionen att de förlorar sin rösträtt (de är disenfranchised) i nationella val i ursprungsmedlemsstaten när de har varit bosatta i en annan medlemsstat under en viss tid.

               (6)

               För närvarande har ingen medlemsstat som generell policy att bevilja unionsmedborgare från andra medlemsstater som är bosatta på dess territorium rösträtt vid val till det nationella parlamentet. Följden blir att unionsmedborgare ställs utan möjlighet att rösta i nationella val i någon medlemsstat överhuvud taget.

               (7)

               Den nuvarande situationen kan uppfattas rimma illa med den grundläggande förutsättningen för unionsmedborgarskapet, nämligen att det ska fungera som ett komplement till det nationella medborgarskapet och har utformats för att ge unionsmedborgarna ytterligare rättigheter. Som det nu är riskerar utnyttjande av rätten till fri rörlighet att rätten till politiskt deltagande går förlorad.

               (8)

               Även om de unionsmedborgare som förlorar sin nationella rösträtt behåller rätten att välja ledamöter till Europaparlamentet, har de inte rätt att delta i de nationella förfaranden som leder till bildandet av de nationella regeringarna, vilkas medlemmar i sin tur bildar rådet, EU:s andra medlagstiftare.

               (9)

               Det förhållandet att utnyttjandet av rätten att flytta till ett annat EU-land kan leda till att rätten att rösta i nationella val i ursprungslandet går förlorad uppfattas av unionsmedborgarna som en lucka i deras politiska rättigheter.

               (10)

               I rapporten om EU-medborgarskapet 2013 EU-medborgare: dina rättigheter, din framtid (2) underströk kommissionen att EU-medborgarnas fulla medverkan i EU:s demokratiska liv på alla nivåer är själva kärnan i unionsmedborgarskapet. Kommissionen tillkännagav att den skulle föreslå konstruktiva lösningar som gör det möjligt för EU-medborgare som är bosatta i en annan medlemsstat att delta fullt ut i EU:s demokratiska liv genom att låta dem behålla sin rätt att rösta i nationella val i hemlandet.

               (11)

               Rösträtten är en grundläggande medborgerlig rättighet. Såsom Europadomstolen för de mänskliga rättigheterna har betonat är rätten att rösta inte ett privilegium. Alla allmänna, automatiska och urskillningslösa avvikelser från principen om allmän rösträtt riskerar att undergräva den demokratiska legitimiteten för den valda lagstiftande församlingen och de lagar som den utfärdar (3). Utgångspunkten i en demokratisk stat bör vara att främja inkludering. Domstolen har vidare konstaterat att det finns en tydlig tendens att bevilja rösträtt till medborgare som inte är bosatta i landet, även om det ännu inte finns någon gemensam europeisk strategi på området.

               (12)

               De regler som för närvarande gäller i vissa medlemsstater kan leda till en situation där unionsmedborgare som är bosatta i en annan medlemsstat än ursprungsmedlemsstaten går miste om sin rösträtt enbart på den grunden att vederbörande har varit bosatta utomlands under en viss tidsperiod. Detta bygger på antagandet att bosättning utomlands av en viss varaktighet innebär att anknytningen till den politiska processen i hemlandet går förlorad. Detta antagande stämmer dock inte alltid. Därför kan det vara lämpligt att ge medborgare som riskerar politisk utestängning möjlighet att styrka sitt fortsatta intresse för den politiska processen i den medlemsstat där de är medborgare.

               (13)

               Unionsmedborgare som är bosatta i en annan medlemsstat kan upprätthålla livslånga och nära band med ursprungslandet och fortsätta att påverkas direkt av lagstiftning som antas där. Den utbredda tillgången till tv-sändningar över gränserna och tillgången till internet och annan nätbaserad och mobil kommunikationsteknik, däribland sociala medier, gör det lättare än någonsin att från utlandet följa med i hemlandets politik och delta i den sociala och politiska utvecklingen där.

               (14)

               Syftet bakom politik som utestänger medborgare från möjligheten att rösta i nationella val bör omprövas mot bakgrund av den socioekonomiska och tekniska verkligheten, den pågående utvecklingen i riktning mot ett mer inkluderande politiskt deltagande, det skede som den europeiska integrationen befinner sig i samt den stora vikt som måste tillmätas rätten att delta i unionens demokratiska liv och rätten till fri rörlighet.

               (15)

               En mer inkluderande och proportionerlig strategi skulle vara att se till att medborgare som utnyttjar sin rätt till fri rörlighet och bosättning inom unionen får behålla sin rätt att rösta i nationella val om de kan visa på ett fortsatt intresse för det politiska livet i den medlemsstat där de är medborgare.

               (16)

               En aktiv åtgärd från den berörda individens sida, t.ex. en ansökan om att kvarstå i röstlängden i ursprungsmedlemsstaten, torde vara det bästa – och för den enskilde enklaste – sättet att styrka ett fortsatt intresse för det nationella politiska livet, utan att det påverkar ursprungsmedlemsstatens möjlighet att begära att dessa ansökningar förnyas med jämna intervall för att bekräfta att intresset fortfarande finns kvar.

               (17)

               För att minska bördan för medborgare som är bosatta utomlands, bör dessa ha möjlighet att ge in sina ansökningar om att föras upp eller kvarstå i röstlängden på elektronisk väg.

               (18)

               En viktig faktor är att i god tid och på lämpligt sätt informera medborgare som flyttar till eller är bosatta i en annan medlemsstat om villkor och praktiska arrangemang för att behålla rätten att rösta i nationella val.

         HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.

               1.

               Medlemsstater som begränsar sina medborgares rätt att rösta i nationella val enbart på grundval av ett villkor om bosättning, bör göra det möjligt för medborgare som utnyttjar sin rätt till fri rörlighet och bosättning i Europeiska unionen att behålla sin rösträtt genom att visa ett fortlöpande intresse för det politiska livet i ursprungsmedlemsstaten, t.ex. genom att ge in en ansökan om att kvarstå i röstlängden.

               2.

               I fall där medlemsstater låter egna medborgare som är bosatta i en annan medlemsstat behålla sin rösträtt i nationella val om de ger in en ansökan om att få kvarstå i röstlängden, bör det finnas en möjlighet att införa proportionella kompletterande arrangemang, t.ex. krav på förnyad ansökan med lämpliga intervall.

               3.

               Medlemsstater som låter egna medborgare som är bosatta i en annan medlemsstat behålla sin rösträtt i nationella val om de ger in en ansökan eller en förnyad ansökan om att kvarstå i röstlängden, bör se till att samtliga relevanta ansökningar kan ges in på elektronisk väg.

               4.

               Medlemsstater som föreskriver att egna medborgare som är bosatta i en annan medlemsstat ska förlora sin rösträtt i nationella val, bör i god tid och på lämpligt sätt informera dessa medborgare om villkor och praktiska arrangemang för att behålla rätten att rösta i nationella val.
               Denna rekommendation riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdad i Bryssel den 29 januari 2014.

            På kommissionens vägnar

         Viviane REDING

            Vice ordförande

      (1)  KOM(2010) 603.

      (2)  COM(2013) 269.

      (3)  Europadomstolens dom av den 7 maj 2013 i Shindler-målet.


Avis juridique important

|

31996H0592

96/592/EG: Rekommendation nr 20 av den 31 maj 1996 om förbättring av handläggningen och betalningen av ömsesidiga fordringar

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 259 , 12/10/1996 s. 0019 - 0020

REKOMMENDATION nr 20 av den 31 maj 1996 om förbättring av handläggningen och betalningen av ömsesidiga fordringar (96/592/EG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS ADMINISTRATIVA KOMMISSION FÖR SOCIAL TRYGGHET FÖR MIGRERANDE ARBETARE UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATIONmed beaktande av artikel 36.3 i rådets förordning (EEG) nr 1408/71, enligt vilken de behöriga myndigheterna i två eller flera medlemsstater kan komma överens om andra återbetalningssätt än de som föreskrivs i artikel 36.2 i samma förordning och som beskrivs i artiklarna 93, 94, 95 och 102 i förordning (EEG) nr 574/72, när det gäller vårdförmåner inom sjuk- och moderskapsförsäkringen som utges av en institution i en medlemsstat för en annan institutions räkning i en annan medlemsstat,med beaktande av artikel 63.3 i rådets förordning (EEG) nr 1408/71, som innehåller liknande bestämmelser vad gäller vårdförmåner i försäkringarna för olycksfall i arbetet och för arbetssjukdomar, om återbetalningar som beskrivs i artiklarna 96 och 102 i förordning (EEG) nr 574/72,med beaktande av artikel 81 a i förordning (EEG) nr 1408/71, enligt vilken Administrativa kommissionen skall ha till uppgift att handlägga samtliga administrativa frågor avseende förordning (EEG) nr 1408/71 samt rådets förordning (EEG) nr 574/72, ochmed beaktande av följande:Man bör påskynda betalningen av ömsesidiga fordringar i enlighet med de ovannämnda artiklarna 93, 94, 95 och 96.Detta mål kan bland annat uppnås genom att man rekommenderar en tidsplan för betalning av fordringarna på grundval av de fakturor som avses i artiklarna 93 och 96 i förordning (EEG) nr 574/72, samt på grundval av en tidsplan för betalning av de fordringar som grundas på schablonbelopp enligt artiklarna 94 och 95 i förordning (EEG) nr 574/72.Administrativa kommissionen har fattat beslut i enlighet med artikel 80.3 i förordning (EEG) nr 1408/71.HÄRIGENOM REKOMMENDERASmedlemsstaternas institutioner att följa nedan angivna tidsplan för den återbetalning som avses i artiklarna 93 och 96 samt i artiklarna 94 och 95 i förordning (EEG) nr 574/72:A. Återbetalning som avses i artiklarna 93 och 96 i förordning (EEG) nr 574/72 1. De institutioner som utgett vårdförmåner i enlighet med artiklarna 93 och 96 i förordning (EEG) nr 574/72 skall begära ersättning inom ett år efter det kalenderhalvår under vilket förmånerna utgetts.2. En begäran om ersättning anses gjord den månad då de organ som avses i artikel 102.2 i förordning (EEG) nr 574/72 tagit emot denna begäran genom en rekommenderad postförsändelse med mottagningsbevis.3. Räkningarna skall kontrolleras inom 18 månader efter det kalenderhalvår då de lämnades in. Anmärkningar mot enskilda sammanställningar över faktiska kostnader (E 125) skall göras senast före utgången av ovannämnda period på 18 månader.4. Tvister skall avgöras senast inom 30 månader efter utgången av det kalenderhalvår under vilket motsvarande fordringar lämnades in.B. Återbetalning som avses i artiklarna 94 och 95 i förordning (EEG) nr 574/72 5. De institutioner som har utgett de vårdförmåner som avses i artiklarna 94 och 95 i förordning (EEG) nr 574/72 skall lägga fram de enskilda sammanställningarna över månatliga schablonbelopp (E 127) för ett kalenderår så snart förteckningen över räkenskapsåret har sammanställts, och senast före utgången av kalenderhalvåret efter det datum då de motsvarande genomsnittliga kostnaderna för året i fråga offentliggjordes i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.6. Förteckningen skall anses sammanställd under den månad då de organ som avses i artikel 102.2 i förordning (EEG) nr 574/72 tagit emot förteckningen genom en rekommenderad postförsändelse med mottagningsbevis.7. Kontrollen av förteckningarna skall genomföras inom 18 månader efter att de har lagts fram. Anmärkningar mot sammanställningarna E 127 skall göras senast under den 18:e månaden efter att den berörda förteckningen har lagts fram.8. Tvister skall avgöras senast inom 30 månader efter utgången av det kalenderhalvår under vilket motsvarande fordringar lämnades in.Denna rekommendation skall tillämpas från och med den 1 janauri 1997.G. MICCIOAdministrativa kommissionens ordförande