title: Kommissionens rekommendation (EU) 2019/1665 av den 30 september 2019 om krisförebyggande och krishantering i enlighet med artikel 33.3 första stycket d i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1308/2013 – (gemensamma fonder)

text:
               3.10.2019

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 253/1

      KOMMISSIONENS REKOMMENDATION (EU) 2019/1665
      av den 30 september 2019
      om krisförebyggande och krishantering i enlighet med artikel 33.3 första stycket d i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1308/2013 – (gemensamma fonder)
      EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
      med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 292, och
      av följande skäl:

                  (1)

                  Denna rekommendation avser tillämpningen av artikel 33.3 första stycket d i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1308/2013 (1) (nedan kallad förordningen om en samlad marknadsordning) och artikel 40 i kommissionens delegerade förordning (EU) 2017/891 (2).

                  (2)

                  Att främja krisförebyggande och krishantering inom jordbruket är ett av de sex målen i unionens politik för frukt och grönsaker sedan den infördes 1996. Mot bakgrund av detta är gemensamma fonder ett viktigt krisförebyggande verktyg för producentorganisationer inom ramen för deras verksamhetsprogram.

                  (3)

                  I detta sammanhang ger artikel 33.3 första stycket d i förordningen om en samlad marknadsordning, ändrad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/2393 (3), möjlighet att erhålla ekonomiska bidrag via producentorganisationernas verksamhetsprogram inom sektorn för frukt och grönsaker för komplettering av gemensamma fonder som följer på utbetalning av ersättning till sådana producentorganisationers producentmedlemmar som drabbas av en kraftig inkomstminskning till följd av negativa marknadsförhållanden.

                  (4)

                  I enlighet med artikel 40 i delegerad förordning (EU) 2017/891 ska medlemsstaterna föreskriva särskilda villkor för beviljande av stöd enligt den åtgärden. De måste då säkerställa att jordbrukare i unionen behandlas lika och att unionens konkurrensregler och internationella åtaganden (såsom WTO-avtalen) följs.

                  (5)

                  Avsikten med denna rekommendation är att skapa klarhet för medlemsstaterna och ekonomiska aktörer när det gäller producentorganisationernas tillämpning av åtgärden för gemensamma fonder i syfte att öka användningen av detta krisförebyggande verktyg bland producentorganisationerna i unionen.

                  (6)

                  Vid utarbetandet av denna rekommendation har hänsyn också tagits till reglerna om gemensamma fonder i artiklarna 36–39a i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1305/2013 (4) i den mån dessa regler är förenliga med förordningen om en samlad marknadsordning och delegerad förordning (EU) 2017/891.

            HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.

         SYFTET MED ÅTGÄRDEN FÖR GEMENSAMMA FONDER

                  1.

                  Jordbrukare utsätts för ekonomiska risker (t.ex. volatilitet hos priser på insatsvaror), miljörisker, hälsorisker (t.ex. djur- och växthälsa) eller klimatrisker (t.ex. extrema väderförhållanden, klimatförändringar), vilket kan ha en stark inverkan på jordbrukarnas inkomster och hämma planering och investeringar på lång sikt. En stor osäkerhet kring framtiden innebär följaktligen att jordbrukarnas konkurrenskraft kan äventyras. Detta kan i sin tur ge upphov till stora inkomstfluktuationer, vilket innebär att även jordbrukare som är konkurrenskraftiga under normala år kan tvingas bort från sin verksamhet på grund av en enstaka katastrofal händelse.

                  2.

                  Även om inverkan på jordbrukarnas inkomster i slutändan hänger på samspelet mellan många faktorer, bland annat den globala marknaden och politiskt stöd, kan risken för produktionsbortfall leda till ökad instabilitet i jordbrukarnas ekonomiska situation.

                  3.

                  Mot denna bakgrund måste verkningsfull riskhantering vara helomfattande, där bland annat förebyggande åtgärder, insatser och planering ingår, men också anpassas efter enskilda jordbrukares situation. Mångfalden av risker och jordbruksstrukturer i unionen gör att en mer decentraliserad strategi för användningen av instrument, t.ex. gemensamma fonder, som är bäst lämpad för att tillgodose särskilda behov inom vissa regioner och sektorer är att föredra. I stället för att tillämpa en universallösning är det att föredra att se till att medlemsstaterna har flexibilitet när det gäller att hantera de risker som jordbrukarna ställs inför, så att den lämpligaste lösningen kan hittas.

                  4.

                  Av denna anledning ger den nuvarande ordalydelsen i artikel 33.3 första stycket d i förordningen om en samlad marknadsordning bättre förutsättningar att stödja gemensamma fonder genom producentorganisationernas verksamhetsprogram.

         STÖDETS OMFATTNING, TYP OCH NIVÅ

                  5.

                  Även om de regler om gemensamma fonder som föreskrivs i förordning (EU) nr 1305/2013 inte är bindande för åtgärden för gemensamma fonder inom ramen för förordningen om en samlad marknadsordning utgör de en användbar grund på vilken medlemsstaterna kan utarbeta regler för gemensamma fonder inom ramen för förordningen om en samlad marknadsordning, i den mån dessa regler är förenliga med den förordningen.

                  6.

                  Medlemsstaterna måste fastställa vad som utgör gemensamma fonder och specificera vissa andra villkor som anges i artikel 33.3 första stycket d i förordningen om en samlad marknadsordning:

                              (a)

                                 Gemensamma fonder omfattas av bestämmelserna i både förordning (EU) nr 1305/2013 och förordningen om en samlad marknadsordning. I artikel 36.3 i förordning (EU) nr 1305/2013 definieras begreppet som ett system som ackrediteras av medlemsstaten och vars anslutna jordbrukare är försäkrade via fonden varvid fonden betalar ut ersättning till dem för ekonomiska förluster till följd av allvarliga klimathändelser, utbrott av en djur- eller växtsjukdom, ett angrepp av skadegörare eller en miljöolycka, eller för en kraftig inkomstminskning.
                              Jämfört med gemensamma fonder enligt förordning (EU) nr 1305/2013 krävs det enligt förordningen om en samlad marknadsordning ingen ackreditering av gemensamma fonder. Ackreditering kan också vara till nytta för gemensamma fonder inom ramen för förordningen om en samlad marknadsordning, eftersom det bland annat kan bidra till att minska risken för dubbelfinansiering.

                              (b)

                                 Kraftig inkomstminskning – Medlemsstaterna kan som ett mått på inkomsterna använda värdet av den saluförda produktionen för producentorganisationen eller sammanslutningen av producentorganisationer i fall då en del av eller alla producentmedlemmar eller medlemmar av en sammanslutning av producentorganisationer drabbas av kraftig inkomstminskning. Värdet av den saluförda produktionen kan i detta syfte beräknas på grundval av pris fritt producentorganisation och för varje produkt. Detta innebär dock inte att man bör bortse från en producents minskade inkomst vid fastställandet av detaljerade regler om stöd till gemensamma fonder.
                              Särskild uppmärksamhet måste ägnas fall där endast en del av producentmedlemmarna i en producentorganisation eller medlemmarna i en sammanslutning av producentorganisationer har drabbats av en kraftig inkomstminskning, t.ex. på grund av att de negativa marknadsförhållandena endast berör en del av de produkter för vilka producentorganisationen eller sammanslutningen av producentorganisationer är erkänd. I dessa fall skulle utbetalningar från den gemensamma fonden till dem som inte har drabbats av en kraftig inkomstminskning till följd av negativa marknadsförhållanden inte ge rätt till finansiellt stöd från unionen enligt artikel 33.3 första stycket d i förordningen om en samlad marknadsordning.
                              Tvärtom bör rätten till stöd från gemensamma fonder till dem som har drabbats av en kraftig inkomstminskning till följd av negativa marknadsförhållanden inte nekas enbart på grund av att det totala värdet av den saluförda produktionen för producentorganisationen eller sammanslutningen av producentorganisationer inte har minskat eller inte minskat tillräckligt. En bedömning måste göras från fall till fall, med beaktande av de enskilda omständigheterna för producentorganisationerna, sammanslutningarna av producentorganisationer och deras medlemmar samt de marknadsförhållanden som har orsakat den kraftiga inkomstminskningen.
                              I förordning (EU) nr 1305/2013 föreskrivs att ersättning till jordbrukare inom en viss sektor för en kraftig inkomstminskning endast beviljas i vederbörligen motiverade fall och om inkomstminskningen överskrider en gräns på minst 20 % av den enskilde jordbrukarens medelårsinkomst under den föregående treårsperioden eller genomsnittet under tre år baserat på den föregående femårsperioden, där den högsta och lägsta noteringen inte ska medräknas. I förordningen om en samlad marknadsordning anges inga sådana gränser.
                              För att säkerställa enhetlig och icke-diskriminerande tillämpning av åtgärderna skulle medlemsstaterna kunna tillämpa ett liknande tillvägagångssätt som det som anges i förordning (EU) nr 1305/2013 och bevilja stöd för komplettering av gemensamma fonder i fall där producentorganisationens inkomstminskning (dvs. dess värde av den saluförda produktionen per produkt) överstiger 20 % av de inkomster som fastställs av medlemsstaterna, beroende på situation (t.ex. inkomstminskning för alla producentmedlemmar eller andra situationer), under den föregående treårsperioden eller genomsnittet under tre år baserat på den föregående femårsperioden, där den högsta och lägsta noteringen inte ska medräknas.

                              (c)

                                 Negativa marknadsförhållanden – Detta bör avse en objektivt sett rådande situation på marknaden för en viss produkt som leder till inkomstminskning för producentmedlemmarna. En minskning som överstiger 20 % av det genomsnittliga priset för den berörda produkten under den föregående treårsperioden eller genomsnittet under tre år baserat på den föregående femårsperioden, där den högsta och lägsta noteringen inte ska medräknas, skulle kunna vara en indikator på negativa marknadsförhållanden. De negativa marknadsförhållandena skulle också fastställas på grundval av en ändring av det representativa marknadspriset för de berörda produkterna eller genom att ta stödbeloppen för återtag från marknaden (se punkt 7 b nedan).

                  7.

                  Följande exempel på relevanta faktorer och situationer skulle också kunna användas för att fastställa huruvida utbetalningar från gemensamma fonder berättigar till ekonomiskt stöd från unionen i form av bidrag till komplettering av den gemensamma fonden.

                              a)

                              Ökade kostnader för insatsvaror leder till kraftig inkomstminskning
                              Ökade kostnader för insatsvaror (t.ex. prisökningar på gödselmedel som kan orsaka ökade kostnader för berörda producenter) kan leda till inkomstförluster om kostnadsökningen för insatsvaror inte kan överföras till kunderna i form av prisökningar på grund av negativa marknadsförhållanden.
                              Medlemsstaterna skulle kunna fastställa en standardmetod för att uppskatta insatsvarornas andel av produkternas slutpris genom produktorientering, och därigenom påvisa prisökningen.
                              Utbetalningarna från gemensamma fonder skulle till exempel kunna göras till producenterna, om alla andra villkor är uppfyllda och om det kan bevisas att andelen av kostnaderna för insatsvaror som en andel av priset fritt producentorganisationen på den berörda produkten har ökat med minst 20 %.
                              Bevisen på att en inkomstminskning skett på grund av ökade kostnader för insatsvaror bör bygga på marknads- och redovisningsuppgifter som certifierats av ett offentligt eller privat oberoende och kvalificerat organ eller av en expert inom det berörda området och dess korrekthet och tillförlitlighet behöver kontrolleras av medlemsstaten för att säkerställa att villkoren för berättigande till ekonomiskt stöd från unionen för gemensamma fonder enligt förordningen om en samlad marknadsordning uppfylls.

                              (b)

                              Maximibelopp för stöd till återtag från marknaden som utgångspunkt för fastställande av prisfall på marknaden
                              Maximibeloppen för stöd till återtag från marknaden enligt artikel 45.1 i delegerad förordning (EU) 2017/891 och bilaga IV till den förordningen skulle kunna användas som utgångspunkt för att fastställa prisfallet på marknaden. Det ”utlösande tröskelvärdet” för de gemensamma fonderna kan sedan fastställas genom att det representativa priset för varje berörd produkt jämförs med marknadspriset. Om det faktiska marknadspriset är minst 20 % lägre än det högsta stöd som anges i bilaga IV till delegerad förordning (EU) 2017/891 nås det utlösande tröskelvärdet. Medlemsstaterna bör kontrollera att prisfallet är tillräckligt ihållande för att kunna ge upphov till en kraftig inkomstminskning.

         STÖDBERÄTTIGANDE KOSTNADER – TYPER AV UTGIFTER SOM OMFATTAS AV ÅTGÄRDEN FÖR GEMENSAMMA FONDER

                  8.

                  För att vara berättigad till ekonomiskt stöd från unionen rekommenderas att den berörda gemensamma fonden

                              a)

                              har en klar och tydlig policy i fråga om inbetalningar till och utbetalningar av ersättning från den gemensamma fonden,

                              b)

                              har tydliga regler om fördelning av ansvar för eventuella skulder,

                              c)

                              är godkänd av den behöriga myndigheten i enlighet med nationell lagstiftning.

                  9.

                  Typer av utgifter som omfattas av åtgärden för gemensamma fonder:

                              a)

                              Administrativa kostnader i samband med inrättandet av den gemensamma fonden bör inbegripa bland annat kostnader för förvaltningen av fonden (samma som fondens löptid, dvs. högst fem år), registreringsavgifter, personalkostnader och allmänna omkostnader.

                              b)

                              Ekonomiska bidrag som avses i artikel 32.1 a i förordningen om en samlad marknadsordning för komplettering av gemensamma fonder som följer på utbetalning av ersättning till producentmedlemmar som drabbas av en kraftig minskning av nettoinkomst (5) till följd av negativa marknadsförhållanden. Kompletteringen bör ske via driftsfonden. De ekonomiska bidragen för komplettering av den gemensamma fonden skulle bli en särskild del av driftsfonden.

                  10.

                  Enligt artikel 40.4 i delegerad förordning (EU) 2017/891 får medlemsstaterna fastställa tak för de stödbelopp som en producentorganisation kan få i samband med gemensamma fonder.

                  11.

                  Medlemsstaterna bör se till att undvika överkompensation till följd av att åtgärden för gemensamma fonder kombineras med andra nationella stödinstrument eller unionsstödinstrument eller privata försäkringar genom att genomföra de kontroller och åtgärder som avses i artikel 34 i kommissionens genomförandeförordning (EU) 2017/892 (6). Återförsäkring av gemensamma fonder är inte stödberättigande enligt Europeiska garantifonden för jordbruket.

                  12.

                  Stöd för administrativa kostnader för inrättandet av den gemensamma fonden fördelas över en period på högst tre år på ett gradvist avtagande sätt. Det sammanlagda beloppet av både unionens ekonomiska stöd och bidraget från producentorganisationen får inte överskrida 5 %, 4 % eller 2 % av producentorganisationens bidrag till den gemensamma fonden under dess första, andra respektive tredje verksamhetsår. En producentorganisation får endast ta emot stöd för administrativa kostnader för bildande av gemensamma fonder en gång och endast under den gemensamma fondens tre första verksamhetsår. Om en producentorganisation endast begär det stödet under den gemensamma fondens andra och tredje år uppgår stödet till 4 % respektive 2 % av producentorganisationens bidrag till den gemensamma fonden under dess andra respektive tredje verksamhetsår.

                  13.

                  De ekonomiska bidragen för komplettering av den gemensamma fonden skulle omfatta följande punkter:

                              a)

                              Utbetalning av ekonomisk ersättning från den gemensamma fonden till producentmedlemmar som drabbas av en kraftig inkomstminskning till följd av negativa marknadsförhållanden. För detta ändamål bör medlemsstaterna inte göra någon skillnad på om de belopp som betalas ut till producentmedlemmarna som ersättning kommer från rörelsekapitalet, grundkapitalet eller andra medel i den gemensamma fonden, bl.a. kommersiella lån som tecknats av den gemensamma fonden för att ersätta producentmedlemmar, i fall då villkoren i förordningen om en samlad marknadsordning är uppfyllda och andra tillgångar i den gemensamma fonden inte är tillräckliga för att ge den ersättning som krävs (se artikel 33.3 sista stycket i förordningen om en samlad marknadsordning).

                              b)

                              Ränta på kommersiella lån som tecknats av den gemensamma fonden i syfte att betala ut den ekonomiska ersättningen till jordbrukare från den gemensamma fonden om de medel som finns tillgängliga i den gemensamma fonden inte räcker till för att tillmötesgå begäranden om ersättning (se artikel 33.3 sista stycket i förordningen om en samlad marknadsordning).

                  14.

                  Den gemensamma fondens grundläggande kapital som kommer att användas för ersättningar om villkoren är uppfyllda kan finansieras genom programmet för landsbygdsutveckling (artikel 39 i förordning (EU) nr 1305/2013). I sådana fall bör medlemsstaterna se till att dubbelfinansiering undviks.

                  15.

                  För att säkerställa insyn och rättssäkerhet bör medlemsstaterna fastställa regler för inrättande och förvaltning av den gemensamma fonden, särskilt när det gäller beviljandet av utbetalningar av ersättning och rätten till stöd för producentorganisationen eller sammanslutningarna av producentorganisationer (7) samt för förvaltning och övervakning av efterlevnaden av dessa regler i enlighet med artiklarna 26 och 27 i genomförandeförordning (EU) 2017/892. Medlemsstaterna får också kräva att bestämmelserna för den gemensamma fonden som en del av producentorganisationens eller sammanslutningens stadgar föreskriver sanktioner i fall där producentmedlemmar i producentorganisationen eller medlemmar i en sammanslutning av producentorganisationer gjort sig skyldiga till försummelse.

         MOTTAGARE AV EKONOMISKT STÖD FRÅN UNIONEN

                  16.

                  Mottagarna av ekonomiskt stöd från unionen bör vara producentorganisationer och sammanslutningar av producentorganisationer, beroende på vad som är tillämpligt i den berörda medlemsstaten (8).

                  17.

                  En producentorganisation eller en sammanslutning av producentorganisationer får besluta att endast ersätta en av deras medlemmar (eller om de är erkända för flera produkter, endast producenten av den berörda produkten) eller en del av producentmedlemmarna i producentorganisationer eller medlemmarna i sammanslutningar av producentorganisationer.

         STÖDNIVÅ – MÄNGDEN EKONOMISKT STÖD FRÅN UNIONEN

                  18.

                  Det ekonomiska stödet från unionen täcker de administrativa kostnader som förklaras i punkt 9 a och 50 % (9) av de stödberättigande kostnaderna (faktiska verkställda kostnader), i enlighet med artikel 34.1 i förordningen om en samlad marknadsordning.

                  19.

                  Det rekommenderas att medlemsstaterna begränsar de stödberättigande kostnaderna genom att tillämpa

                              a)

                              tak per gemensam fond,

                              (b)

                              lämpliga tak per enhet (10).

         ADMINISTRATIV OCH EKONOMISK FÖRVALTNING

                  20.

                  I artikel 36.2 i förordningen om en samlad marknadsordning och artikel 27 i delegerad förordning (EU) 2017/891 föreskrivs att medlemsstaterna ska utarbeta nationella strategier för hållbara verksamhetsprogram som bl.a. innehåller prioriteringar som valts för sektorn och fastställer en övre gräns för hur stor procentuell andel av driftsfonden som får spenderas på en enskild åtgärd eller insatstyp för att säkerställa att det råder balans mellan olika åtgärder.
                  Balans är särskilt viktigt när det gäller riskhantering. Det bör finnas en minsta kritisk massa (t.ex. producentorganisationer med ett minsta antal medlemmar) för när riskhanteringsverktyget ska sättas in och när producenter ska ersättas samt för att hålla producenternas bidrag på en rimlig nivå (11).
                  Samtidigt bör det säkerställas att de olika systemen inom den gemensamma jordbrukspolitiken är samstämmiga, och dubbelfinansiering mellan olika krisåtgärder bör uteslutas. Exempelvis bör en producentorganisation eller sammanslutning av producentorganisationer inte ersätta sina producentmedlemmar för återtag från marknaden för produkter för vilka ersättning för kraftig inkomstminskning har betalats från den gemensamma fonden. Produkter för vilka ersättning från gemensamma fonder betalas ut kan dock säljas på marknaden eller bearbetas.

                  21.

                  Medlemsstaterna bör begränsa de kommersiella lånens löptid till det berörda verksamhetsprogrammets löptid.

                  22.

                  Särskilda regler om det bidrag som en producentmedlem i en producentorganisation eller medlem i en sammanslutning av producentorganisationer eller producentorganisationen eller sammanslutningen av producentorganisationer bör betala in till fonden, och betalningsintervallen, skulle kunna fastställas av medlemsstaten. Exempelvis skulle det belopp som en producentmedlem i en producentorganisation eller medlem i en sammanslutning av producentorganisationer eller en producentorganisation eller sammanslutning av producentorganisationer måste betala kunna anpassas på grundval av bl.a. en förhandsbedömning av risken, genomsnittlig inkomst och storleken på producentorganisationen eller sammanslutningen. Om sådana krav fastställs borde de ingå i stadgarna för producentorganisationen eller sammanslutningen av producentorganisationer. Det är medlemsstatens ansvar att se till att åtgärden riktas och anpassas i enlighet med medlemsstatens strategi på grundval av en swot-analys eller identifiering av behov i den nationella strategin.

                  23.

                  En gemensam fond som är berättigad till stöd enligt artikel 33.3 första stycket d i förordningen om en samlad marknadsordning kan ta över andra funktioner, t.ex. kreditgivning till producentmedlemmar. Eftersom producenter lämnar bidrag till ett gemensamt kapital som finns tillgängligt för hantering av kriser, kan det finnas ett incitament för producentmedlemmar att bidra med en extra reserv med ytterligare kollektiva tillgångar som skulle kunna användas för att ge dem kredit. Om den gemensamma fonden även används för andra ändamål än utbetalning av ersättning till producentmedlemmar i enlighet med artikel 33.3 första stycket d i förordningen om en samlad marknadsordning, bör de medel som tilldelats den gemensamma fonden för andra ändamål tydligt särskiljas (t.ex. finnas på olika konton) från den gemensamma fondens kapital/tillgångar, som skulle användas i krissituationer (i likhet med de principer som anges i artikel 16 i delegerad förordning (EU) 2017/891 vad gäller icke-producerande medlemmar). Endast de belopp som avsatts särskilt för att säkerställa ersättning för kraftiga inkomstförluster till följd av negativa marknadsförhållanden bör öronmärkas och ligga till grund för beräkning av stödnivån för offentligt stöd.

                  24.

                  Bidrag till den gemensamma fondens kapital från andra privata aktörer än producentmedlemmar (t.ex. icke-producerande medlemmar i producentorganisationer) skulle kunna tillåtas. Samtidigt som icke-producerande medlemmar i producentorganisationer är bidragsgivare skulle de inte ha rätt till ersättning eller återbetalning från den gemensamma fonden. Under alla omständigheter skulle ersättning från den gemensamma fonden endast kunna betalas ut till producentmedlemmar, i egenskap av slutliga stödmottagare inom ramen för unionens stödordning för sektorn för frukt och grönsaker; därmed förefaller inga restriktioner vara nödvändiga när det gäller inbetalningar till kapitalet (12).

                  25.

                  Medlemsstaterna får föreskriva möjligheten att producentmedlemmar i producentorganisationer eller medlemmar i sammanslutningar av producentorganisationer återvinner delar av sina bidrag till den gemensamma fonden efter ett visst antal år om den gemensamma fonden inte har använts för att ersätta producentmedlemmar i enlighet med artikel 33.3 första stycket d i förordningen om en samlad marknadsordning och om de belopp som samlats in inte använts. Det är medlemsstaternas och producentorganisationernas ansvar att fastställa lämpliga och transparenta regler i detta avseende.

         KONTROLL OCH ÖVERVAKNING

                  26.

                  Medlemsstaterna bör se till att åtgärden för gemensamma fonder omfattas av samma kontroller som andra åtgärder och insatser som ingår i verksamhetsprogrammen.

                  27.

                  Producentorganisationerna bör ägna särskild uppmärksamhet åt den dokumentation som ska bevaras i samband med genomförandet av åtgärden för gemensamma fonder, särskilt i fråga om

                              a)

                              införandet av denna åtgärd i verksamhetsprogrammet eller dess ändring,

                              b)

                              den bedömning som ledde till utbetalning av ersättning från den gemensamma fonden (t.ex. hur den kraftiga inkomstminskningen beräknades och fastställdes, för vilka produkter, hur det säkerställdes att priset fritt producentorganisationen är i linje med marknadspriset osv.),

                              c)

                              medlemmar, produkter, produktionens slutliga bestämmelseort och åtgärdens löptid,

                              d)

                              producentorganisationens bidrag till kompletteringen av den gemensamma fonden och regelbundna bidrag från dess medlemmar till den gemensamma fonden.

                  28.

                  Denna dokumentation bör kontrolleras av medlemsstaten vid tidpunkten för godkännandet av ändringen av verksamhetsprogrammet och vid tidpunkten för ansökan om utbetalning.

                  29.

                  Utöver dessa kontroller bör medlemsstaten ägna särskild uppmärksamhet åt risken för överkompensation och dubbelfinansiering.

         ÅRSRAPPORT FRÅN PRODUCENTGRUPPER, PRODUCENTORGANISATIONER OCH SAMMANSLUTNINGAR AV PRODUCENTORGANISATIONER

                  30.

                  Uppgifterna rörande gemensamma fonder bör anges i tabellerna 3.2 och 4.1 i bilaga II till genomförandeförordning (EU) 2017/892.

         Utfärdad i Bryssel den 30 september 2019.

               På kommissionens vägnar

            Phil HOGAN

               Ledamot av kommissionen

         (1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1308/2013 av den 17 december 2013 om upprättande av en samlad marknadsordning för jordbruksprodukter och om upphävande av rådets förordningar (EEG) nr 922/72, (EEG) nr 234/79, (EG) nr 1037/2001 och (EG) nr 1234/2007 (EUT L 347, 20.12.2013, s. 671).

         (2)  Kommissionens delegerade förordning (EU) 2017/891 av den 13 mars 2017 om komplettering av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1308/2013 vad gäller sektorn för frukt och grönsaker och sektorn för bearbetad frukt och bearbetade grönsaker och komplettering av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1306/2013 vad gäller påföljder som ska tillämpas på dessa sektorer och om ändring av kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 (EUT L 138, 25.5.2017, s. 4).

         (3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/2393 av den 13 december 2017 om ändring av förordningarna (EU) nr 1305/2013 om stöd för landsbygdsutveckling från Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (Ejflu), (EU) nr 1306/2013 om finansiering, förvaltning och övervakning av den gemensamma jordbrukspolitiken, (EU) nr 1307/2013 om regler för direktstöd för jordbrukare inom de stödordningar som ingår i den gemensamma jordbrukspolitiken, (EU) nr 1308/2013 om upprättande av en samlad marknadsordning för jordbruksprodukter och (EU) nr 652/2014 om fastställande av bestämmelser för förvaltningen av utgifter för livsmedelskedjan, djurhälsa, djurskydd, växtskydd och växtförökningsmaterial (EUT L 350, 29.12.2017, s. 15).

         (4)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1305/2013 av den 17 december 2013 om stöd för landsbygdsutveckling från Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (Ejflu) och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 1698/2005 (EUT L 347, 20.12.2013, s. 487).

         (5)  T.ex. kan inkomsterna också öka när kostnaderna för insatsvaror ökar. Nettoinkomsten kan dock påverkas.

         (6)  Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2017/892 av den 13 mars 2017 om tillämpningsföreskrifter för Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1308/2013 vad gäller sektorn för frukt och grönsaker och sektorn för bearbetad frukt och bearbetade grönsaker (EUT L 138, 25.5.2017, s. 57).

         (7)  T.ex. minsta storleken på producentorganisationen eller sammanslutningen för att vara stödberättigad.

         (8)  T.ex. ytterligare villkor som anges i den nationella strategin.

         (9)  Ekonomiskt stöd från unionen till driftsfonderna.

         (10)  Producentorganisation, dess medlemmar, produkter osv.

         (11)  Genom att utföra de kontroller och åtgärder som avses i artiklarna 26 och 27 i genomförandeförordning (EU) 2017/892.

         (12)  Se artikel 16 i delegerad förordning (EU) 2017/891.