Avis juridique important

|

32003H0134

Rådets rekommendation av den 18 februari 2003 om förbättring av skyddet för egenföretagares hälsa och säkerhet i arbetet

Europeiska unionens officiella tidning nr L 053 , 28/02/2003 s. 0045 - 0046

Rådets rekommendationav den 18 februari 2003om förbättring av skyddet för egenföretagares hälsa och säkerhet i arbetet(2003/134/EG)EUROPEISKA UNIONENS RÅD UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATIONmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 308 i detta,med beaktande av kommissionens förslag till rekommendationmed beaktande av Europaparlamentets yttrande(1),med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2), ochav följande skäl:(1) Enligt kommissionens meddelande om ett gemenskapsprogram för arbetarskyddsfrågor (1996-2000)(3) bör man undersöka behovet av ett förslag till rådets rekommendation om egenföretagares hälsa och säkerhet, med hänsyn till det ständigt ökande antalet egenföretagare.(2) I sin resolution(4) om kommissionens handlingsprogram för arbetarskyddsfrågor (1994-2000) föreslår Europaparlamentet att handlingsprogrammet skall innefatta åtgärder för att utvidga ramdirektivet till att även omfatta egenföretagare. I sin resolution(5) om halvtidsrapporten om genomförandet av programmet uppmärksammar Europaparlamentet återigen gruppen egenföretagare, som i stor utsträckning inte omfattas av lagstiftningen, och erinrar om att entreprenadverksamhetens utveckling leder till att antalet olycksfall i arbetet ökar.(3) Kommissionens meddelande av den 11 mars 2002 med titeln "Anpassning till förändringar i arbetsliv och samhälle: en ny arbetsmiljöstrategi för gemenskapen 2002-2006" och rådets resolution av den 3 juni 2002 om en ny arbetsmiljöstrategi för gemenskapen (2002-2006), vilka syftar till att införa ett förebyggande förhållningssätt och påverka beteendet, bör när det är möjligt beaktas av både anställda och egenföretagare.(4) Arbetsmarknadens parter fäster också stor vikt vid skyddet av hälsa och säkerhet, både för egenföretagare och för andra personer som arbetar på samma arbetsplats, och nästan alla är positiva till en gemenskapsåtgärd i form av en rekommendation från rådet som betonar högrisksektorer och framför allt information och spridning av kunskap om riskförebyggande, lämplig utbildning och relevant hälsoövervakning.(5) De personer som inte utövar sin yrkesverksamhet inom ramen för ett anställningsförhållande med en arbetsgivare, eller mer allmänt, överhuvudtaget inte inom något beroendeförhållande till en tredje man, omfattas i allmänhet inte av de EG-direktiv som rör hälsa och säkerhet i arbetet, till exempel ramdirektiv 89/391/EEG av den 12 juni 1989 om åtgärder för att främja förbättringar av arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetet(6). I vissa medlemsstater omfattas för övrigt inte dessa arbetstagare av den gällande lagstiftningen om säkerhet och hälsa i arbetet.(6) Egenföretagare, oavsett om de arbetar ensamma eller tillsammans med anställda, kan utsättas för risker för sin hälsa och säkerhet på samma sätt som de anställda.(7) Egenföretagare kan genom sin verksamhet äventyra säkerhet och hälsa för andra personer som arbetar på samma arbetsplats.(8) Det finns i gemenskapen också sektorer som anses vara "högrisksektorer", där antalet egenföretagare är mycket stort (jordbruk, fiske, byggnadsarbete, transporter).(9) ILO kom nyligen med en rekommendation som åtföljer konventionen om hälsa och säkerhet i jordbruket(7). Enligt den rekommendationen bör medlemsstaterna stegvis utvidga det skydd som gäller för arbetstagare till att omfatta egenföretagare inom jordbruket, om nödvändigt genom att ta hänsyn till åsikter från de organisationer som företräder egenföretagarna inom jordbruket.(10) De olycksfall i arbetet och yrkessjukdomar som egenföretagare är särskilt utsatta för medför höga sociala och mänskliga kostnader.(11) Av dessa skäl är det lämpligt att ta hänsyn till gruppen egenföretagare och i denna rekommendation fokusera på förebyggande av de risker för olycksfall i arbetet och yrkessjukdomar som egenföretagare utsätts för.(12) Behovet av att ta hänsyn till egenföretagarnas speciella situation har redan erkänts när det gäller arbete på tillfälliga eller rörliga byggarbetsplatser, eftersom det i direktiv 92/57/EEG(8) föreskrivs om att vissa relevanta bestämmelser om användningen av arbetsutrustning och skyddsutrustning skall utvidgas till att omfatta egenföretagare.(13) En förbättring av säkerhets- och hälsonormerna för egenföretagare kan förbättra konkurrensvillkoren och konkurrenskraften på europeisk nivå.(14) Man bör likaså öka egenföretagares tillgång till utbildning och information för att förbättra hälsan och säkerheten såväl för dem som för de personer som arbetar på samma arbetsplats.(15) Medlemsstaterna bör välja de medel de anser lämpligast för att uppfylla målen.(16) Denna rekommendation inverkar inte på befintliga eller framtida nationella bestämmelser som ger ett högre skydd.(17) I nuvarande situation är det medlemsstaterna som har bäst förutsättningar att vidta lämpliga åtgärder. Gemenskapen bör emellertid också medverka till att målen i denna rekommendation uppnås.(18) Förslaget har utarbetats efter det att i enlighet med artikel 138.2 och 138.3 i EG-fördraget samråd har skett med arbetsmarknadens parter och Rådgivande kommittén för arbetarskyddsfrågor.HÄRIGENOM REKOMMENDERAS MEDLEMSSTATERNA.1. att inom ramen för sin politik när det gäller att förebygga olycksfall i arbetet och yrkessjukdomar, främja egenföretagares säkerhet och hälsa, med beaktande av de särskilda risker som föreligger inom specifika sektorer och det speciella förhållandet mellan uppdragsgivare och egenföretagare,2. att när de främjar egenföretagares hälsa och säkerhet välja de åtgärder som de anser lämpligast, t.ex. en eller flera av följande: lagstiftning, stimulansåtgärder, informationskampanjer och uppmuntran till alla berörda,3. att vidta de åtgärder som krävs, och då även medvetandegörande genom kampanjer, så att egenföretagare kan få nyttig information och råd från behöriga myndigheter och/eller organ, samt från deras egna representativa organisationer, när det gäller förebyggande av olycksfall i arbetet och yrkessjukdomar,4. att vidta de åtgärder som är nödvändiga för att egenföretagare skall kunna ha tillgång till tillräcklig utbildning för att få lämplig kompetens i fråga om säkerhet och hälsa,5. att underlätta för egenföretagare att lätt få tillgång till sådan information och utbildning utan att detta medför alltför stora kostnader,6. att, i enlighet med nationell lagstiftning och/eller praxis, göra det möjligt för egenföretagare som önskar det, att ha tillgång till de hälsokontroller som är lämpliga med tanke på de risker som de är utsatta för,7. att i sin politik när det gäller att förebygga olycksfall i arbetet och yrkessjukdomar beakta tillgänglig information om de erfarenheter som har gjorts i andra medlemsstater,8. att, när det gått fyra år sedan denna rekommendation antogs, undersöka effektiviteten av befintliga nationella åtgärder eller åtgärder som har vidtagits efter antagandet av denna rekommendation och informera kommissionen om resultatet.Utfärdad i Bryssel den 18 februari 2003.På rådets vägnarN. ChristodoulakisOrdförande(1) Yttrande angivet den 23 oktober 2002 (ännu ej offentliggjort i EUT).(2) EGT C 241, 7.10.2002, s. 139.(3) EGT C 262, 7.10.1995, s. 18.(4) EGT C 205, 25.7.1994, s. 478.(5) Europaparlamentets resolution av den 25 februari 1999 (A4-0050/1999).(6) EGT L 183, 29.6.1989, s. 1.(7) ILO:s konvention 184/2001, 21.6.2001.(8) EGT L 245, 26.8.1992, s. 6.


title: REKOMMENDATION FRÅN EFTA:s ÖVERVAKNINGSMYNDIGHET nr 154/99/KOL av den 2 juli 1999 om ett samordnat program för offentlig kontroll av livsmedel för 1999

text:
Avis juridique important

|

E1999C0154

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 068 , 06/03/2000 s. 0067 - 0079

REKOMMENDATION FRÅN EFTA:s ÖVERVAKNINGSMYNDIGHETnr 154/99/KOLav den 2 juli 1999om ett samordnat program för offentlig kontroll av livsmedel för 1999EFTA:s ÖVERVAKNINGSMYNDIGHET HAR UTFÄRDAT DENNA REKOMMENDATIONmed beaktande av Avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, särskilt artikel 109 och protokoll nr 1 i detta,med beaktande av avtalet mellan Efta-staterna om upprättande av en övervakningsmyndighet och en domstol, särskilt artikel 5.2 b i och protokoll nr 1 till detta,med beaktande av den rättsakt som det hänvisas till i punkt 50 i Kapitel XII i bilaga II till EES-avtalet (rådets direktiv 89/397/EEG om offentlig kontroll av livsmedel), särskilt artikel 14.3 i direktivet,efter samråd med Eftas livsmedelskommitté som bistår Eftas övervakningsmyndighet, ochav följande skäl:För att Europeiska ekonomiska samarbetsområdet skall fungera väl är det nödvändigt att upprätta samordnade program för livsmedelsinspektion inom EES.I sådana program betonas överensstämmelsen med den livsmedelslagstiftning som gäller enligt EES-avtalet, skydd av folkhälsan, konsumentintressen och god affärssed.Ett samtidigt genomförande av nationella program och samordnade program kan ge information och erfarenhet som kan ligga till grund för framtida kontroller.Liechtenstein skall följa bestämmelserna i de rättsakter som det hänvisas till i kapitel XII i bilaga II till EES-avtalet senast den 1 januari 2000. Liechtenstein skulle göra sitt yttersta för att följa bestämmelserna i de rättsakter som det hänvisas till i det kapitlet före den 1 januari 1997. Av denna anledning skall Liechtenstein inbegripas i denna rekommendation för år 1999.I sin rekommendation av den 22 december 1998 om ett samordnat program för officiell kontroll av livsmedel för 1999 har Europeiska kommissionen rekommenderat Europeiska unionens medlemsstater att tillämpa ett motsvarande program.HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.Det rekommenderas att Island, Liechtenstein och Norge under 1999 tar prover och/eller genomför inspektioner samt utför laboratorieanalyser i fråga om följande:a) Ochratoxin A i kaffe.b) Tillsatsämnen i livsmedel.1. Även om det inte har fastställts hur många prover som skall tas skall Island, Liechtenstein och Norge säkerställa att det antal prover som tas är tillräckligt stort för att ge en översikt över det ämne som undersöks i varje stat. Förslag kommer att läggas fram beträffande metoder för analyser.2. Island, Liechtenstein och Norge skall tillhandahålla den information som krävs enligt blanketten i bilagan för att därigenom säkra att resultaten blir jämförbara.3. Ochratoxin A i kaffeSyftet med den här delen av programmet är att bevaka de åtgärder som vidtas av Island, Liechtenstein och Norge när oacceptabla mängder giftiga ämnen påträffas för vilka särskilda gränsvärden inte har fastställts. Men enligt livsmedelslagstiftning på EES-nivå och nationell nivå måste livsmedel vara säkra och i artikel 2 i den rättsakt som det hänvisas till i punkt 54f i kapitel XII i bilaga II till EES-avtalet (rådets förordning (EEG) nr 315/93 om fastställande av gemenskapsförfaranden för främmande ämnen i livsmedel) förbjuds försäljning av livsmedel som innehåller ett främmande ämne i en mängd som inte kan godtas med hänsyn till folkhälsan, i synnerhet vad gäller dess giftighet.Ochratoxin A anses vara ett kraftigt nefrotoxiskt ämne, ett carcinogen som har genotoxiska egenskaper. Ett särskilt gränsvärde för ochratoxin A i kaffe har inte fastställts i EES-avtalet eller i de flesta EFTA-stater på nationell nivå.Tillgängliga vetenskapliga uppgifter visar inte entydigt om olika processer såsom rostning minskar ochratoxinhalten. Vidare säljs råkaffe i begränsad utsträckning direkt till konsumenten. Därför bör alla typer av kaffe (obehandlat, rostat, malet, snabbkaffe osv.) kontrolleras för att fastställa eventuell förekomst av ochratoxin A.Provtagningen skall utföras enligt de bestämmelser som har fastställts för officiell kontroll av aflatoxiner i jordnötter och härledda produkter i kommissionens direktiv 98/53/EG(1).4. Tillsatsämnen i livsmedelFlera direktiv reglerar användningen av tillsatsämnen i livsmedel (direktiv 94/35/EG(2), ändrat genom direktiv 96/83/EG(3), om sötningsmedel för användning i livsmedel; direktiv 94/36/EG(4) om färgämnen för användning i livsmedel; direktiv 95/2/EG(5), ändrat genom direktiv 96/85/EG(6), om andra livsmedelstillsatser än färgämnen och sötningsmedel).Syftet med denna del av programmet är att mäta hur nationell lagstiftning som motsvarar dessa direktiv tillämpas i Island, Liechtenstein och Norge, samt att övervaka de verkställighetsåtgärder som vidtas av dessa stater om lagstiftningen inte efterlevs.Övervakningen skall inbegripa inspektioner i inrättningarna för bearbetning av livsmedel (granskning av recept) och analys av prover som tagits på marknaden eller i inrättningarna för bearbetning av livsmedel.Resultaten av inspektionerna och analyserna bör redovisas på blanketterna i bilagan. Dessa blanketter har samma format som de statistiska blanketterna som skickas in i samband med Islands, Liechtensteins och Norges årliga inspektionsprogram.Förfrågan bör av praktiska skäl inriktas på ett litet antal tillsatsämnen. Som urvalskriterier bör Island, Liechtenstein och Norge välja de tillsatsämnen för vilka den bedömning av exponeringen som utförs i Island, Liechtenstein och Norge som en del av det vetenskapliga samarbetet tyder på att det finns risk för att gränsvärdet för dagligt intag överskrids.Förteckningarna bör vara riktgivande för valet av prioriteringar i denna undersökning. Andra tillsatsämnen kan emellertid ha särskild betydelse för Island, Liechtenstein och Norge och kan tas med i rapporten.De produktkategorier som nämns i bilagan skall vara de kategorier, i vilka man letar efter tillsatsämnen, eftersom de är de produktkategorier där man huvudsakligen hittar de berörda tillsatsämnena. Andra produkter är emellertid inte uteslutna.Utfärdad i Bryssel den 2 juli 1999.På Eftas övervakningsmyndighets vägnarHannes HAFSTEINLedamot av kollegiet(1) EGT L 201, 17.7.1998, s. 93.(2) EGT L 237, 10.9.1994, s. 3; svensk specialutgåva, område 13, volym 27, s. 5.(3) EGT L 48, 19.2.1997, s. 16.(4) EGT L 237, 10.9.1994, s. 13; svensk specialutgåva, område 13, volym 27, s. 15.(5) EGT L 61, 18.3.1995, s. 1.(6) EGT L 86, 28.3.1997, s. 4.BILAGA>PIC FILE= "L_2000068SV.007002.EPS">>PIC FILE= "L_2000068SV.007101.EPS">>PIC FILE= "L_2000068SV.007201.EPS">>PIC FILE= "L_2000068SV.007301.EPS">>PIC FILE= "L_2000068SV.007401.EPS">>PIC FILE= "L_2000068SV.007501.EPS">>PIC FILE= "L_2000068SV.007601.EPS">>PIC FILE= "L_2000068SV.007701.EPS">>PIC FILE= "L_2000068SV.007801.EPS">>PIC FILE= "L_2000068SV.007901.EPS">


title: Rekommendation till rådets yttrande i enlighet med artikel 5.3 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Portugals uppdaterade stabilitetsprogram, 2002-2005

text: ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---


title: Rådets rekommendation av den 17 februari 2015 om beviljande av ansvarsfrihet för kommissionen för genomförandet av operationerna inom Europeiska utvecklingsfonden (tionde EUF) för räkenskapsåret 2013

text:
               24.2.2015

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 66/3

         RÅDETS REKOMMENDATION
   av den 17 februari 2015
   om beviljande av ansvarsfrihet för kommissionen för genomförandet av operationerna inom Europeiska utvecklingsfonden (tionde EUF) för räkenskapsåret 2013
   (2015/C 66/03)
   EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
   med beaktande av partnerskapsavtalet mellan medlemmarna i gruppen av stater i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet, å ena sidan, och Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å andra sidan, undertecknat i Cotonou den 23 juni 2000 (1) och ändrat genom avtalet som undertecknades i Luxemburg den 25 juni 2005 (2),
   med beaktande av det interna avtalet mellan företrädarna för medlemsstaternas regeringar, församlade i rådet, om finansiering av gemenskapens bistånd inom den fleråriga finansieringsramen för perioden 2008–2013 i enlighet med AVS–EG-partnerskapsavtalet och om tilldelning av ekonomiskt stöd till de utomeuropeiska länder och territorier på vilka den fjärde delen av EG-fördraget är tillämplig (3) (nedan kallat det interna avtalet) genom vilket bland annat tionde Europeiska utvecklingsfonden (tionde EUF) inrättas, särskilt artikel 11.8,
   med beaktande av rådets förordning (EG) nr 215/2008 av den 18 februari 2008 med budgetförordning för tionde Europeiska utvecklingsfonden (4), särskilt artiklarna 142–144,
   efter att ha granskat räkenskaperna och balansräkningen för tionde EUF:s operationer till och med den 31 december 2013, samt revisionsrättens årsrapport om den verksamhet som finansieras genom åttonde, nionde och tionde Europeiska utvecklingsfonden (EUF) för budgetåret 2013 samt kommissionens svar i den årsrapporten (5), och
   av följande skäl:

               (1)

               Enligt artikel 11.8 i det interna avtalet ska kommissionen av Europaparlamentet på rådets rekommendation beviljas ansvarsfrihet för den ekonomiska förvaltningen av tionde EUF.

               (2)

               Kommissionens genomförande av tionde EUF:s operationer under räkenskapsåret 2013 har på det hela taget varit tillfredsställande.

         HÄRIGENOM REKOMMENDERAS att Europaparlamentet beviljar kommissionen ansvarsfrihet för genomförandet av operationerna inom tionde EUF för räkenskapsåret 2013.

      Utfärdad i Bryssel den 17 februari 2015.

            På rådets vägnar

         J. REIRS

            Ordförande

      (1)  EGT L 317, 15.12.2000, s. 3.

      (2)  EUT L 287, 28.10.2005, s. 4.

      (3)  EUT L 247, 9.9.2006, s. 32.

      (4)  EUT L 78, 19.3.2008, s. 1.

      (5)  EUT C 398, 12.11.2014, s. 289.


				|

		52014DC0405

			Rekommendation till RÅDETS REKOMMENDATION om Danmarks nationella reformprogram 2014, med avgivande av rådets yttrande om Danmarks konvergensprogram 2014 /* COM/2014/0405 final */

Rekommendation till
RÅDETS REKOMMENDATION
om Danmarks nationella reformprogram 2014,
med avgivande av rådets yttrande om Danmarks konvergensprogram 2014
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT
DENNA REKOMMENDATION
med beaktande av fördraget om Europeiska
unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr
1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga
finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken[1], särskilt artikel 9.2,
med beaktande av Europeiska kommissionens
rekommendation[2],
med beaktande av Europaparlamentets
resolutioner[3],
med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,
med beaktande av sysselsättningskommitténs
yttrande,
med beaktande av ekonomiska och finansiella
kommitténs yttrande,
med beaktande av yttrandet från kommittén för
socialt skydd,
med beaktande av yttrandet från kommittén för
ekonomisk politik, och
av följande skäl:
(1)
Den 26 mars 2010 antog Europeiska rådet
kommissionens förslag till en ny strategi för tillväxt och sysselsättning,
Europa 2020, som bygger på en ökad samordning av den ekonomiska politiken
med inriktning på ett antal nyckelområden där åtgärder behövs för att stärka
förutsättningarna för hållbar tillväxt och konkurrenskraft i EU.
(2)
Den 13 juli 2010 antog rådet på grundval av
kommissionens förslag en rekommendation om de allmänna riktlinjerna för
medlemsstaternas och unionens ekonomiska politik (2010–2014) och den 21 oktober
2010 ett beslut om riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik,
vilka tillsammans utgör de integrerade riktlinjerna. Medlemsstaterna
uppmanades att beakta de integrerade riktlinjerna i sin nationella ekonomiska
politik och sysselsättningspolitik.
(3)
Den 29 juni 2012 beslutade stats- och regeringscheferna
om en tillväxt- och sysselsättningspakt, som ger ett enhetligt ramverk för
insatser på nationell nivå, EU-nivå och euroområdesnivå med hjälp av alla
tänkbara medel, instrument och politiska åtgärder. De beslutade om åtgärder som
ska vidtas på medlemsstatsnivå och uttryckte i synnerhet sitt helhjärtade
åtagande att uppnå målen i Europa 2020-strategin och genomföra de
landsspecifika rekommendationerna.
(4)
Den 9 juli 2013 antog rådet en rekommendation
om Danmarks nationella reformprogram 2013 och avgav ett yttrande om Danmarks
uppdaterade konvergensprogram för 2013–2016.
(5)
Den 13 november 2013 antog kommissionen den
årliga tillväxtöversikten[4],
som markerar inledningen av 2014 års europeiska planeringstermin för samordning
av den ekonomiska politiken. Samma dag antog kommissionen, på grundval av
förordning (EU) nr 1176/2011, rapporten om varningsmekanismen[5], i vilken Danmark
identifierades som en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en
fördjupad granskning.
(6)
Den 20 december 2013 godkände Europeiska rådet
prioriteringarna för att säkerställa finansiell stabilitet, budgetkonsolidering
och åtgärder för att främja tillväxt. Europeiska rådet betonade behovet av att
eftersträva differentierad och tillväxtvänlig budgetkonsolidering, återställa
en normal utlåning till ekonomin, främja tillväxt och konkurrenskraft, bekämpa
arbetslöshet och krisens sociala följdverkningar samt modernisera den
offentliga förvaltningen.
(7)
Den 5 mars 2014 offentliggjorde kommissionen
resultatet av sin fördjupade granskning av Danmark[6], i enlighet med artikel
5 i förordning (EU) nr 1176/2011. Av sin analys drog kommissionen slutsatsen
att Danmarks makroekonomiska problem med privat skuldsättning och extern
konkurrenskraft inte längre kan anses vara obalanser enligt förfarandet vid makroekonomiska
obalanser. Det verkar framför allt som man har kontroll över anpassningarna på
bostadsmarknaden, effekterna på den reala ekonomin av en hög skuldsättning i
den privata sektorn och den finansiella sektorns stabilitet. Emellertid bör
utvecklingen för dessa faktorer och för drivkrafterna för den externa
konkurrenskraften fortsätta att övervakas.
(8)
Den 15 april 2014 lade Danmark fram sitt
konvergensprogram 2014 och sitt nationella reformprogram 2014. I syfte att
beakta deras inbördes samband har de båda programmen bedömts samtidigt.
(9)
Målet för den finanspolitiska strategi som beskrivs
i 2014 års konvergensprogram är att säkerställa att korrigeringen av det
alltför stora underskottet förblir hållbar och att hålla det strukturella
budgetsaldot på eller över det medelfristiga målet. Det medelfristiga målet på
-0,5 procent av BNP stämmer överens med stabilitets- och tillväxtpaktens
krav. Danmark har på ett varaktigt sätt fått ner sitt offentliga underskott
till under 3 procent av BNP 2013. Enligt programmet siktar man på ett
totalt offentligt underskott på 1,3 procent av BNP för 2014 och 2,9 procent
för 2015, vilket är förenligt med ett (omräknat) strukturellt saldo på eller
över det medelfristiga målet. Därför ligger den finanspolitiska strategin i
programmet i stort sett i linje med stabilitets- och tillväxtpaktens krav.
Skuldkvoten, som var 44,5 procent av BNP år 2013, ska enligt planerna
tillfälligt öka under 2015 för att därefter sjunka. Det makroekonomiska
scenario som ligger till grund för prognoserna i programmet är rimligt. Enligt
scenariot blir BNP-tillväxten 1,6 procent för 2014 och 1,9 procent
för 2015 och det ligger i stort sett i linje med kommissionens vårprognos 2014
på 1,5 procent respektive 1,9 procent. På grundval av bedömningen av
2014 års konvergensprogram och kommissionens prognos, i enlighet med rådets
förordning (EG) nr 1466/97, anser rådet att Danmarks offentliga finanser är
sunda och att man kan anta att konvergensprogrammets mål uppnås.
(10)
Danmark har ännu inte gjort tillräckliga framsteg
när det gäller situationen för grupper med svag anknytning till arbetsmarknaden
och utbildningssystemets kostnadseffektivitetet. Reformen av förtidspensionen
och flexjobbssystemet har börjat visa resultat, kontanthjälpsreformen har trätt
i kraft, man har kommit överens om en reform av sjukdagpengen och regeringen
har i april lagt fram ett förslag till reform av de aktiva
arbetsmarknadsåtgärderna. Återstående problem är att se till att det finns
tillräckligt med lärlingsplatser, förbättra kvaliteten och status för denna typ
av utbildning, uppvärdera yrkesutbildningen och fortbildningssystemen och ta
itu med de många förtida skolavhoppen. Reformerna har bara börjat genomföras så
det återstår att se vilket genomslag de får. När det gäller yrkesutbildning och
fortbildning enades man i februari 2014 om en reform som förväntas träda i
kraft i mitten på 2015, i syfte att genom flera olika initiativ förbättra
kvaliteten på yrkesutbildningen.
(11)
Ett ständigt problem för den danska ekonomin är att
få fart på produktiviteten. Europeiska kommissionens bedömning ligger i stort
sett i linje med produktivitetskommissionens slutsatser. I april 2014
offentliggjorde produktivitetskommissionen 25 huvudrekommendationer och
över 100 konkreta förslag, till exempel om konkurrens, offentlig
upphandling, utbildning, internationalisering, innovation, beskattning och
infrastruktur. Problemet med låga produktivitetsökningar kommer att åtgärdas
genom att produktivitetskommissionens rekommendationer genomförs.
(12)
Kommissionen har inom ramen för den europeiska
planeringsterminen gjort en omfattande analys av Danmarks ekonomiska politik.
Den har bedömt konvergensprogrammet och det nationella reformprogrammet.
Kommissionen har beaktat inte bara programmens relevans för hållbarheten i
finanspolitiken och den socioekonomiska politiken i Danmark utan också i vilken
mån EU:s regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet att
stärka den övergripande ekonomiska styrningen i unionen genom att framtida
nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på EU-nivå. Kommissionens
rekommendationer inom den europeiska planeringsterminen
återspeglas i rekommendationerna 1–3 nedan.
(13)
Mot bakgrund av denna bedömning har rådet granskat
Danmarks konvergensprogram och dess yttrande[7]
återspeglas särskilt i rekommendation 1 nedan.
HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Danmark att
vidta följande åtgärder under perioden 2014–2015:
1.           Fortsätta
att efter korrigeringen av det alltför stora underskottet driva en
tillväxtvänlig finanspolitik och bevara sunda offentliga finanser och se till
att man fortsätter att uppnå det medelfristiga budgetmålet under den period som
konvergensprogrammet omfattar.
2.           Vidta ytterligare åtgärder
för att förbättra anställbarheten för människor med svag anknytning till
arbetsmarknaden. Förbättra utbildningsresultaten, särskilt för unga med
invandrarbakgrund, och yrkesutbildningens effektivitet. Underlätta övergången
från utbildning till arbetsmarknad, bland annat genom en större användning av
arbetsbaserad utbildning och lärlingsplatser.
3.           Öka satsningarna på att
undanröja hinder för inträde på marknaden och minska regelbördan i syfte att
öka konkurrensen i den inhemska tjänstesektorn, i synnerhet inom detaljhandel
och byggsektorn, i enlighet med produktivitetskommissionens rekommendationer.
Utfärdad i Bryssel den
                                                                       På
rådets vägnar
                                                                       Ordförande
[1]               EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.
[2]               COM(2014) 405 final.
[3]               P7_TA(2014)0128 och P7_TA(2014)0129.
[4]               COM(2013) 800 final.
[5]               COM(2013) 790 final.
[6]               SWD(2014) 77 final.
[7]               Enligt artikel 9.2 i rådets förordning (EG) nr 1466/97.