               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 20.5.2020
            COM(2020) 527 final
            Rekommendation till
            RÅDETS REKOMMENDATION
            om Sveriges nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Sveriges konvergensprogram 2020

               Rekommendation till

               RÅDETS REKOMMENDATION

               om Sveriges nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Sveriges konvergensprogram 2020

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

               med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken
                  1
               , särskilt artikel 9.2,

               med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser
                  2
               , särskilt artikel 6.1,

               med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

               med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

               med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

               med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

               med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

               av följande skäl:

               (1)Den 17 december 2019 antog kommissionen den årliga strategin för hållbar tillväxt, som inledde 2020 års europeiska planeringstermin för samordning av den ekonomiska politiken. I den togs vederbörlig hänsyn till den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 17 december 2019 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Sverige var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning.

               (2)Landsrapporten 2020 för Sverige
                  3
                offentliggjordes den 26 februari 2020. Den innehöll en bedömning av hur väl Sverige hade lyckats med den landsspecifika rekommendation som rådet antog den 9 juli 2019
                  4
               , med uppföljningen av tidigare års rekommendationer och med sina nationella Europa 2020-mål. Den innehöll också en fördjupad granskning enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011, vars resultat också offentliggjordes den 26 februari 2020. Av analysen drog kommissionen slutsatsen att Sverige har makroekonomiska obalanser. Framför allt innebär övervärderade bostadspriser i kombination med hushållens ständigt ökande skuldsättning en risk för en oordnad korrigering. Detta kan ha en negativ effekt på ekonomin och potentiellt sett också på banksektorn. Alla negativa effekter på banksektorn kan också leda till negativa spridningseffekter i grannländerna, eftersom de finansiella systemen är så sammanlänkade. Vissa åtgärder har vidtagits på senare år för att komma till rätta med de här obalanserna. Åtgärderna har dock haft begränsade effekter hittills. Det finns fortfarande brister i politiken, särskilt när det gäller skatteincitament för lånefinansierat bostadsägande samt bostadsutbudets och framför allt hyresmarknadens funktion.

               (3)Den 11 mars 2020 klassificerade Världshälsoorganisationen officiellt covid-19 som en global pandemi. Pandemin är en allvarlig folkhälsokris för människor, samhällen och ekonomier. Den leder till hårt ansatta hälso- och sjukvårdssystem, störningar i de globala leveranskedjorna, volatilitet på finansmarknaderna, kraftigt minskad konsumentefterfrågan och negativa effekter för olika sektorer. Den hotar människors arbeten och deras inkomster liksom företagens verksamheter. Pandemin har lett till en kraftig ekonomisk chock som redan har fått allvarliga återverkningar inom EU. Den 13 mars 2020 antog kommissionen ett meddelande
                  5
                om en samordnad ekonomisk reaktion på krisen, omfattande alla aktörer på nationell nivå och unionsnivå.

               (4)Flera medlemsstater har utlyst undantagstillstånd eller infört nödåtgärder. Nödåtgärderna bör vara strikt proportionella, nödvändiga, tidsbegränsade och i linje med europeiska och internationella standarder. De bör vara föremål för demokratisk tillsyn och oberoende rättslig prövning.

               (5)Den 20 mars 2020 antog kommissionen ett meddelande om aktivering av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten
                  6
               . Klausulen, som fastställs i artiklarna 5.1, 6.3, 9.1 och 10.3 i förordning (EG) nr 1466/97 och artiklarna 3.5 och 5.2 i förordning (EG) nr 1467/97, underlättar samordningen av budgetpolitiken under en allvarlig konjunkturnedgång. I meddelandet framför kommissionen till rådet att man bedömer att det rådande läget med en allvarlig konjunkturnedgång till följd av covid-19-pandemin innebär att villkoren för att aktivera undantagsklausulen är uppfyllda. Den 23 mars 2020 godkände medlemsstaternas finansministrar kommissionens bedömning. Aktiveringen av den allmänna undantagsklausulen medger en tillfällig avvikelse från anpassningsbanan mot det medelfristiga budgetmålet, förutsatt att detta inte äventyrar hållbarheten i de offentliga finanserna på medellång sikt. När det gäller den korrigerande delen kan rådet, på rekommendation av kommissionen, även besluta att anta en reviderad finanspolitisk strategi. Den allmänna undantagsklausulen innebär inte att stabilitets- och tillväxtpaktens förfaranden avbryts. Den tillåter medlemsstaterna att avvika från de budgetkrav som normalt skulle gälla, samtidigt som kommissionen och rådet kan vidta nödvändiga politiska samordningsåtgärder inom ramen för pakten.

               (6)Det krävs fortsatta åtgärder för att begränsa och bekämpa smittspridningen, stärka de nationella hälso- och sjukvårdssystemens resiliens och mildra de socioekonomiska konsekvenserna genom stödåtgärder till företag och hushåll samt för att säkerställa adekvata arbetsmiljöförhållanden så att den ekonomiska verksamheten kan återupptas. Unionen bör använda alla tillgängliga verktyg för att stödja medlemsstaternas insatser inom dessa områden. Samtidigt bör medlemsstaterna och unionen samarbeta för att utforma de åtgärder som krävs för både en återgång till normalt fungerande samhällen och ekonomier och till en hållbar tillväxt, där bland annat den gröna och digitala omställningen integreras och man drar nytta av lärdomarna från krisen.

               (7)Covid-19-krisen har visat på den inre marknadens flexibilitet när det gäller att anpassa sig till extraordinära omständigheter. För att säkerställa en snabb och smidig övergång till återhämtningsfasen och en snabb och smidig återgång till fri rörlighet för varor, tjänster och arbetstagare måste dock de extraordinära åtgärder som hindrar den inre marknaden från att fungera normalt upphöra så snart de inte längre behövs. Den nuvarande krisen har visat att det behövs krisberedskapsplaner inom hälso- och sjukvården, bl.a. bättre inköpsstrategier, diversifierade leveranskedjor och strategiska reserver av viktig utrustning. De är centrala faktorer för arbetet med att ta fram mer omfattande krisberedskapsplaner.

               (8)Unionens lagstiftare har redan ändrat de relevanta regelverken
                  7
                för att ge medlemsstaterna möjlighet att mobilisera alla outnyttjade resurser från de europeiska struktur- och investeringsfonderna så att de kan hantera de extraordinära konsekvenserna av covid-19-pandemin. Ändringarna kommer att öka flexibiliteten och förenkla och effektivisera förfarandena. För att minska pressen på kassaflödena kan medlemsstaterna också använda en medfinansieringsgrad på 100 % från unionsbudgeten under räkenskapsåret 2020–2021. Sverige uppmanas att fullt ut utnyttja dessa möjligheter för att hjälpa sina hårdast drabbade invånare och sektorer.

               (9)Pandemins socioekonomiska konsekvenser kommer troligtvis att vara ojämnt fördelade mellan regioner på grund av olika specialiseringsmönster – i synnerhet regioner som är påtagligt beroende av turism och, mer allmänt, av direkta kontakter mellan företag och konsumenter. Det medför betydande risker för ökande regionala och territoriella skillnader inom Sverige, vilket förvärrar den redan observerade trenden mot långsamt växande skillnader mellan huvudstaden och övriga landet eller mellan stad och land. I kombination med risken för en tillfällig upplösning av konvergensprocessen mellan medlemsstaterna krävs i den nuvarande situationen riktade politiska insatser.

               (10)Den 27 april 2020 lade Sverige fram sitt nationella reformprogram för 2020 och den 28 april 2020 sitt konvergensprogram för samma år. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas.

               (11)Sverige omfattas för närvarande av stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del.

               (12)Enligt konvergensprogrammet för 2020 planerar regeringen att det samlade saldot i de offentliga finanserna försämras från ett överskott på 0,4 % av BNP för 2019 till ett underskott på 3,8 % av BNP för 2020. Underskottet väntas uppgå till 1,4 % av BNP 2021 och nå ett överskott på 1,5 % till 2023. Efter att ha sjunkit till 35 % av BNP 2019 väntas den offentliga skuldkvoten öka till 40 % under 2020 enligt konvergensprogrammet för 2020. De makroekonomiska och finanspolitiska prognoserna påverkas av den stora osäkerhet som covid-19-pandemin orsakar.

               (13)Som reaktion på covid-19-pandemin, och som del av en samordnad EU-strategi, har Sverige antagit budgetåtgärder för att öka kapaciteten i hälso- och sjukvårdssystemet, begränsa smittspridningen och hjälpa de hårdast drabbade invånarna och branscherna. Enligt konvergensprogrammet för 2020 uppgår de budgetåtgärderna till 2,4 % av BNP. Åtgärderna omfattar en förstärkning av hälso- och sjukvården (0,1 % av BNP), nödhjälp till utsatta branscher (1,6 % av BNP) samt arbetsmarknadsåtgärder och socialpolitiska åtgärder (0,2 % av BNP). Dessutom har Sverige aviserat åtgärder som, även om de inte har någon direkt budgetpåverkan, kommer att bidra till att stödja likviditeten i företagen. Enligt konvergensprogrammet omfattar de åtgärderna i synnerhet anstånd med skatter motsvarande upp till 6,9 % av BNP, samt olika typer av lånegarantier och utökade kreditmöjligheter som uppgår till cirka 4,7 % av BNP. Sammantaget ligger de åtgärder som Sverige har vidtagit i linje med riktlinjerna i kommissionens meddelande om en samordnad ekonomisk reaktion på covid-19-utbrottet. Ett fullständigt genomförande av dessa åtgärder, följt av en omläggning av finanspolitikens inriktning mot en välgenomtänkt offentligfinansiell ställning på medellång sikt när det ekonomiska läget medger detta, kommer att bidra till att bevara hållbarheten i de offentliga finanserna på medellång sikt.

               (14)Enligt kommissionens vårprognos 2020 beräknas Sveriges saldo i de offentliga finanserna vid oförändrad politik uppgå till -5,6 % av BNP 2020 och -2,2 % 2021. Den offentliga skuldkvoten väntas ligga kvar under 60 % av BNP under 2020 och 2021.

               (15)Den 20 maj 2020 utfärdade kommissionen en rapport i enlighet med artikel 126.3 i fördraget på grund av att Sverige planerade att överträda underskottsgränsen på 3 % av BNP 2020. Sammantaget visar denna analys att underskottskriteriet enligt fördraget och i förordning (EG) nr 1467/1997 inte är uppfyllt.

               (16)Sveriges ekonomi har bromsat in på ett ojämförligt sätt sedan covid-19-pandemin bröt ut. Enligt kommissionen prognos väntas arbetslösheten öka till 9,7 % under 2020 och återhämta sig något, till 9,3 % 2021. Den privata konsumtionen väntas sjunka kraftigt, i synnerhet inom de mest utsatta konsumtionskategorierna som transporter samt hotell och restaurang. De fasta bruttoinvesteringarna väntas falla ännu mer än konsumtionen, främst på grund av osäkerheten kring hur snabbt återhämtningen kan gå. De svenska myndigheterna började tidigt vidta åtgärder och har successivt ökat omfattningen på de politiska åtgärderna i takt med att smittspridningen har ökat. Åtgärderna har gällt hälso- och sjukvården och varit inriktade på nedgången i ekonomin. De hälso- och sjukvårdsrelaterade åtgärderna omfattar statligt ekonomiskt stöd till alla extrakostnader som hälso- och sjukvårdsansvariga regioner och kommuner har till följd av covid-19-utbrottet. På det ekonomiska området har regeringen agerat brett för att mildra kostnaderna för företagssektorn (korttidspermittering, sjuklönekostnader, tillfälligt sänkta arbetsgivaravgifter, lånegarantier och hyressänkningar) och säkerställa likviditeten i företagen (anstånd med skatteinbetalningar, inklusive momsinbetalningar). Riksbanken har dessutom beslutat om lån till banker för vidareutlåning till företag och köp av stats-, kommun- och bostadsobligationer samt köp av obligationer och företagscertifikat utgivna av svenska icke-finansiella företag. Vid utformningen och genomförandet av åtgärderna måste banksektorns motståndskraft beaktas. Riksbanken har också ingått swapavtal med andra centralbanker för att säkerställa att de större valutorna finns tillgängliga för den finansiella sektorn. Social- och arbetsmarknadspolitiken har breddats genom höjd arbetslöshets- och sjukersättning, sänkta krav för rätt till arbetslöshetssystemet och aktiva arbetsmarknads- och utbildningsåtgärder (gröna jobb, förlängning av nystartsjobb, sommarkurser, fler studenter i den högre utbildningen).

               (17)Sveriges reaktion på kort sikt med anledning av covid-19-pandemin är beroende av att lämpliga resurs- och kapacitetsbuffertar går att säkerställa och att vårdpersonalens roll och ansvar kan anpassas. På medellång sikt bör detta leda till en adekvat och geografiskt balanserad hälso- och sjukvård, ett bra utnyttjande av vårdpersonalen i de olika vårdformerna (t.ex. öppenvård och sluten vård), och bidra till att undvika en strukturell brist på medicinsk personal. Att utnyttja Sveriges starka forsknings- och innovationssektor för vetenskapsstyrda åtgärder kan bidra till utvecklingen av vaccin, behandlingar och diagnostik och till att omvandla forskningsrön till folkhälsopolitik.

               (18)Genom att stödja kompetensförsörjningen, i synnerhet digital kompetens, kan man upprätthålla en högre produktivitetstillväxt med hjälp av forskning och innovation inom högteknologiska sektorer, och hjälpa Sverige att nå sina ambitiösa klimat- och energimål i den nationella energi- och klimatplanen. Det krävs också investeringar för att minska skillnaderna i utbildningsresultat mellan elever med utrikes och inrikes bakgrund. Arbetskraftens höga kvalitet har varit en viktig bidragande faktor till tillväxten i arbetsproduktivitet men det bidraget hade i princip upphört före covid-19-krisen. Det kommer också att bli nödvändigt att överväga hur man kan underlätta inträdet på arbetsmarknaden för de grupper vars potential inte utnyttjades fullt ut före krisen, till exempel invandrare från länder utanför EU och personer med funktionsnedsättning. Bristen på kvalificerad arbetskraft är särskilt markant inom utbildningssektorn, hälso- och sjukvården, socialt arbete, informationsteknik, industrin och byggbranschen.

               (19)För att främja den ekonomiska återhämtningen är det viktigt att tidigarelägga mogna offentliga investeringsprojekt och stimulera privata investeringar, till exempel genom relevanta reformer. Över hälften av arbetsgivarna inom den digitala branschen och mikroelektronikbranschen uppger att bristen på kvalificerad arbetskraft påverkar tillväxten. Att upprätthålla en hög andel offentliga utgifter inom forskningsområdet är ett nödvändigt villkor för att förbättra produktiviteten. Det krävs också kapitalfördjupning och större investeringar i högteknologiska och innovativa näringar för att återställa arbetsproduktivitetstillväxten. Spridning av ny digital teknik bland små och medelstora företag kommer också att främja produktiviteten. Krisen har också visat hur viktig den digitala infrastrukturen är och att snabba och stabila uppkopplingar måste finnas på alla platser där människor bor eller arbetar. Utökningen av det mobila bredbandet i 700 MHz-bandet kommer att spela en viktig roll, liksom möjligheten till ekonomiskt stöd för utbyggnaden av fast bredband. Den kommande 5G-auktionen kommer att ge en extra knuff framåt för digitaliseringen av den svenska ekonomin. Målet om ett klimatneutralt samhälle till 2045 kommer också att kräva investeringar i forskning och innovation så att nya, konkurrenskraftiga lösningar kan utvecklas och införas för utfasningen av fossila bränslen och samordnade sociala och politiska åtgärder. Transporterna är den främsta måltavlan för insatserna att minska Sveriges utsläpp av växthusgaser. En omfattande och relativt snabb omvandling av fordonsparken till utsläppssnåla fordon står på den politiska dagordningen. Planerade investeringar i järnvägsinfrastrukturen är viktiga för att underlätta en färdmedelsfördelning och för att nå Sveriges långtgående klimatmål. Elektrifieringen av transporterna och industrin kommer att kräva betydande investeringar i produktion och distribution av energi. Programplaneringen för Fonden för en rättvis omställning för perioden 2021–2027 kan hjälpa Sverige att hantera en del av de utmaningar som omställningen till en klimatneutral ekonomi innebär, särskilt inom de områden som anges i bilaga D till landsrapporten
                  8
               . Detta skulle ge Sverige möjlighet att på bästa sätt använda fonden.

               (20)De svenska bankernas anseende har skadats av envisa rykten om misstänkt penningtvätt, och att förebygga penningtvätt är en fortsatt prioritering för Sverige. Effektiv tillsyn kräver ökade resurser och lämpliga förfaranden för att tillämpa en riskbaserad strategi. Sverige är medvetet om att det krävs mer resurser för att utöva lämplig tillsyn och göra utredningar, och har stärkt Finansinspektionens kapacitet. Finansinspektionen har dock fortfarande låg kapacitet i förhållande till storleken på den svenska finansiella sektorn. Utmaningar består och den riskbaserade strategin har ännu inte införts i sin helhet.

               (21)Dessa rekommendationer är visserligen inriktade på hur de socioekonomiska effekterna av pandemin ska hanteras och den ekonomiska återhämtningen underlättas, men de landsspecifika rekommendationer för 2019 som rådet antog den 9 juli 2019 innehåller reformer som krävs för att kunna åtgärda strukturella problem på medellång och lång sikt. De rekommendationerna är fortsatt aktuella och kommer att fortsätta att övervakas nästa år, inom ramen för den europeiska planeringsterminens årliga cykel. Det gäller även rekommendationer rörande investeringsrelaterade ekonomiska strategier. De senare rekommendationerna bör beaktas vid finansieringen av sammanhållningspolitikens strategiska programplanering efter 2020, inbegripet riskreducerande åtgärder och strategier för att lätta på restriktionerna vad gäller den rådande krisen.

               (22)Den europeiska planeringsterminen utgör en ram för en kontinuerlig samordning av den ekonomiska politiken och sysselsättningspolitiken i unionen, vilket kan bidra till en hållbar ekonomi. Medlemsstaterna har utvärderat framstegen vad gäller genomförandet av FN:s mål för hållbar utveckling i sina nationella reformprogram för 2020. Genom att säkerställa ett fullständigt genomförande av rekommendationerna nedan kommer Sverige att bidra till målen för hållbar utveckling och till de gemensamma insatserna för en konkurrenskraftig hållbarhet i unionen.

               (23)Kommissionen har inom ramen för 2020 års europeiska planeringstermin gjort en omfattande analys av Sveriges ekonomiska politik och redogjort för den i 2020 års landsrapport. Kommissionen har även bedömt konvergensprogrammet för 2020 och det nationella reformprogrammet för 2020 samt uppföljningen av de rekommendationer Sverige har fått tidigare år. Kommissionen har beaktat inte bara programmens relevans för hållbarheten i finanspolitiken och den socioekonomiska politiken i Sverige utan också att unionens regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i unionen genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på unionsnivå.

               (24)Mot bakgrund av denna bedömning har rådet granskat konvergensprogrammet för 2020 och dess yttrande
                  9
                återspeglas i rekommendation 1.

               (25)Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och denna bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet för 2020 och konvergensprogrammet för 2020. I dessa rekommendationer beaktas behovet av att bekämpa pandemin och underlätta den ekonomiska återhämtningen som ett första nödvändigt steg för att möjliggöra en justering av obalanserna. Till följd av att rekommendationernas inriktning lagts om mot målet att åtgärda pandemins socioekonomiska konsekvenser och underlätta den ekonomiska återhämtningen, är ingen av de aktuella rekommendationerna direkt inriktad på att korrigera de makroekonomiska obalanser som kommissionen identifierat enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011,

               HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Sverige att 2020 och 2021 vidta följande åtgärder:

               1.I enlighet med den allmänna undantagsklausulen vidta alla nödvändiga åtgärder för att effektivt hantera pandemin, hålla igång ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. När de ekonomiska förhållandena tillåter, driva en finanspolitik som syftar till att nå en välgenomtänkt offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna stärks. Säkerställa hälso- och sjukvårdssystemets resiliens, däribland genom tillräcklig tillgång till kritiska medicinska produkter, infrastruktur och personal.

               2.Främja innovation och stödja utbildning och färdighetsutveckling. Tidigarelägga mogna offentliga investeringsprojekt och främja privata investeringar för att stödja den ekonomiska återhämtningen. Inrikta investeringarna på den gröna och digitala omställningen, särskilt ren och effektiv produktion och användning av energi, högteknologiska och innovativa branscher, 5G-nät och hållbara transporter.

               3.Effektivisera penningtvättstillsynen och tillämpa regelverket mot penningtvätt effektivt.

               Utfärdad i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordförande

                     (1)

                        EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        EUT L 306, 23.11.2011, s. 25.

                     (3)

                        SWD(2020) 526 final.

                     (4)

                        EUT C 301, 5.9.2019, s. 117.

                     (5)

                        COM(2020) 112 final.

                     (6)

                        COM(2020) 123 final.

                     (7)

                        Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/460 av den 30 mars 2020 om ändring av förordningarna (EU) nr 1301/2013, (EU) nr 1303/2013 och (EU) nr 508/2014 vad gäller särskilda åtgärder för att mobilisera investeringar i medlemsstaternas hälso- och sjukvårdssystem samt i andra sektorer av deras ekonomier som reaktion på covid-19-utbrottet (Investeringsinitiativ mot effekter av coronavirus) (EUT L 99, 31.3.2020, s. 5) och Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/558 av den 23 april 2020 om ändring av förordningarna (EU) nr 1301/2013 och (EU) nr 1303/2013 vad gäller särskilda åtgärder för att tillhandahålla extraordinär flexibilitet vid användningen av de europeiska struktur- och investeringsfonderna för att hantera covid-19-utbrottet (EUT L 130, 24.4.2020, s. 1).

                     (8)

                        SWD(2020) 526 final.

                     (9)

                        I enlighet med artikel 9.2 i rådets förordning (EG) nr 1466/97.


               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 20.5.2020
            COM(2020) 523 final
            Rekommendation till
            RÅDETS REKOMMENDATION
            om Rumäniens nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Rumäniens konvergensprogram 2020

               Rekommendation till

               RÅDETS REKOMMENDATION

               om Rumäniens nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Rumäniens konvergensprogram 2020

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

               med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken
                  1
               , särskilt artikel 9.2,

               med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser
                  2
               , särskilt artikel 6.1,

               med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

               med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

               med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

               med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

               med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

               av följande skäl:

               (1)Den 17 december 2019 antog kommissionen den årliga strategin för hållbar tillväxt, som inledde 2020 års europeiska planeringstermin för samordning av den ekonomiska politiken. I den togs vederbörlig hänsyn till den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 17 december 2019 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Rumänien var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning.

               (2)Landsrapporten 2020 för Rumänien
                  3
                offentliggjordes den 26 februari 2020. Den innehöll en bedömning av hur väl Rumänien hade lyckats med den landsspecifika rekommendation som rådet antog den 9 juli 2019
                  4
               , med uppföljningen av tidigare års rekommendationer och med sina nationella Europa 2020-mål. Den innehöll också en fördjupad granskning enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011, vars resultat också offentliggjordes den 26 februari 2020. Av analysen drog kommissionen slutsatsen att Rumänien har makroekonomiska obalanser. De svaga punkterna är särskilt kopplade till kostnadskonkurrenskraft och ett ökande underskott i bytesbalansen mot bakgrund av en expansiv finanspolitik och ett oförutsägbart företagsklimat.

               (3)Den 11 mars 2020 klassificerade Världshälsoorganisationen officiellt covid-19-utbrottet som en global pandemi. Pandemin är en allvarlig folkhälsokris för invånare, samhällen och ekonomier. Den leder till hårt ansatta hälso- och sjukvårdssystem, störningar i de globala leveranskedjorna, volatilitet på finansmarknaderna, kraftigt minskad konsumentefterfrågan och negativa effekter för olika sektorer. Den hotar människors arbeten och deras inkomster liksom företagens verksamheter. Pandemin har lett till en kraftig ekonomisk chock som redan har fått allvarliga återverkningar inom EU. Den 13 mars 2020 antog kommissionen ett meddelande
                  5
                om en samordnad ekonomisk reaktion på krisen, omfattande alla aktörer på nationell nivå och unionsnivå.

               (4)Flera medlemsstater har utlyst undantagstillstånd eller vidtagit nödåtgärder. Nödåtgärderna bör vara strikt proportionella, nödvändiga, tidsbegränsade och i linje med europeiska och internationella standarder. De bör vara föremål för demokratisk tillsyn och oberoende rättslig prövning.

               (5)Den 20 mars 2020 antog kommissionen ett meddelande om aktivering av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten
                  6
               . Klausulen, som fastställs i artiklarna 5.1, 6.3, 9.1 och 10.3 i förordning (EG) nr 1466/97 och artiklarna 3.5 och 5.2 i förordning (EG) nr 1467/97, underlättar samordningen av budgetpolitiken under en allvarlig konjunkturnedgång. I meddelandet framför kommissionen till rådet att man bedömer att det rådande läget med en allvarlig konjunkturnedgång till följd av covid-19-pandemin innebär att villkoren för att aktivera undantagsklausulen är uppfyllda. Den 23 mars 2020 godkände medlemsstaternas finansministrar kommissionens bedömning. Aktiveringen av den allmänna undantagsklausulen medger en tillfällig avvikelse från anpassningsbanan mot det medelfristiga budgetmålet, förutsatt att detta inte äventyrar hållbarheten i de offentliga finanserna på medellång sikt. När det gäller den korrigerande delen kan rådet, på rekommendation av kommissionen, även besluta att anta en reviderad finanspolitisk strategi. Den allmänna undantagsklausulen innebär inte att stabilitets- och tillväxtpaktens förfaranden avbryts. Det ger medlemsstaterna möjlighet att avvika från de budgetkrav som normalt skulle gälla samtidigt som kommissionen och rådet kan vidta de nödvändiga politiska samordningsåtgärderna inom ramen för pakten.

               (6)Det krävs fortsatta åtgärder för att begränsa och bekämpa smittspridningen, stärka de nationella hälso- och sjukvårdssystemens resiliens och mildra de socioekonomiska konsekvenserna genom stödåtgärder till företag och hushåll samt för att säkerställa adekvata arbetsmiljöförhållanden så att den ekonomiska verksamheten kan återupptas. Unionen bör använda alla tillgängliga verktyg för att stödja medlemsstaternas insatser inom dessa områden. Samtidigt bör medlemsstaterna och unionen samarbeta för att utforma de åtgärder som krävs för både en återgång till samhällen och ekonomier som fungerar normalt och till en hållbar tillväxt, där bland annat den gröna och digitala omställningen integreras och man drar nytta av lärdomarna från krisen.

               (7)Covid-19-krisen har visat på den inre marknadens flexibilitet när det gäller att anpassa sig till extraordinära situationer. För att säkerställa en snabb och smidig övergång till återhämtningsfasen och en snabb och smidig återgång till fri rörlighet för varor, tjänster och arbetstagare måste dock de extraordinära åtgärder som hindrar den inre marknaden från att fungera normalt upphöra så snart de inte längre behövs. Den nuvarande krisen har visat att det behövs krisberedskapsplaner inom hälso- och sjukvården, bl.a. bättre inköpsstrategier, diversifierade leveranskedjor och strategiska reserver av viktig utrustning. Det är centrala faktorer för arbetet med att ta fram mer omfattande krisberedskapsplaner.

               (8)Unionens lagstiftare har redan ändrat de relevanta regelverken
                  7
                för att ge medlemsstaterna möjlighet att mobilisera alla outnyttjade resurser från de europeiska struktur- och investeringsfonderna så att de kan hantera de extraordinära konsekvenserna av covid-19-pandemin. Ändringarna kommer att öka flexibiliteten och förenkla och effektivisera förfarandena. För att minska pressen på kassaflödena kan medlemsstaterna också använda en medfinansieringsgrad på 100 % från unionsbudgeten under räkenskapsåret 2020–2021. Rumänien uppmanas att fullt ut utnyttja dessa möjligheter för att hjälpa sina hårdast drabbade invånare och sektorer.

               (9)Pandemins socioekonomiska konsekvenser kommer sannolikt att drabba regionerna i Rumänien ojämnt på grund av stora investerings- och arbetsproduktivitetsklyftor och olika specialiseringsmönster. Detta innebär en betydande risk för ökande regionala skillnader inom Rumänien, vilket skulle vända på den trend som redan noterats med något minskande skillnader mellan huvudstaden och resten av regionerna och mellan stad och landsbygd. I kombination med risken för en tillfällig upplösning av konvergensprocessen mellan medlemsstaterna krävs i den nuvarande situationen riktade politiska insatser.

               (10)Den 8 maj 2020 lade Rumänien fram sitt nationella reformprogram för 2020 och den 14 maj 2020 sitt konvergensprogram för samma år. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas.

               (11)Rumänien omfattas för närvarande av stabilitets- och tillväxtpaktens korrigerande del.

               (12)Den 3 april 2020 beslutade rådet att Rumänien hade ett alltför stort underskott på grund av att landet inte uppfyllt underskottskriteriet 2019. Beslutet grundade sig på regeringens finanspolitiska mål som utgick från uppgifter om budgetgenomförandet dittills under året. Det offentliga underskottet 2019 på 4,3 % av BNP bekräftade överträdelsen. Överträdelsen var en följd av att de offentligfinansiella obalanserna stegvis ökade under en period av kraftig ekonomisk tillväxt på grund av den expansiva finanspolitik som bedrivits sedan 2016. Systematiska och upprepade avvikelser från nationella finanspolitiska regler under den perioden ledde till att de i stort sett inte hade någon verkan. Dessutom har Rumänien upprepade gånger underlåtit att vidta verkningsfulla åtgärder som svar på rådets rekommendationer inom ramen för förfarandet vid betydande avvikelse. Den 3 april 2020 utfärdade rådet också en rekommendation för att få ett slut på de alltför stora underskotten i Rumänien senast 2022.

               (13)Den långsiktiga hållbarheten i Rumäniens offentliga finanser stod på spel redan innan covid-19-pandemin på grund av stora budgetunderskott och en enligt prognoserna betydande ökning av kostnaderna för en åldrande befolkning, framför allt pensioner. Pensionerna höjdes med 15 % i september 2019 och ska höjas med 40 % i september 2020 på grundval av en pensionslag som antogs under sommaren 2019, och därefter höjas ytterligare i september 2021. Pensionsutgifterna ökar därmed avsevärt under perioden 2020–2022. Hållbarheten i de offentliga finanserna äventyras ytterligare av konsekvenserna av covid-19-pandemin på den ekonomiska verksamheten och den budgetansträngning som krävs för att dämpa effekterna. Till följd av tidigare finanspolitiska beslut har Rumänien små finansiella buffertar för att hantera följderna av covid-19-pandemin.

               (14)I konvergensprogrammet för 2020 beräknas det samlade saldot i de offentliga finanserna försämras från ett underskott på 4,3 % av BNP 2019 till ett underskott på 6,7 % av BNP 2020, och den offentliga skuldkvoten förväntas öka från 35,2 % 2019 till 40,9 % 2020. De makroekonomiska och offentligfinansiella utsikterna påverkas av den höga graden av osäkerhet till följd av covid-19-pandemin. Det finns landsspecifika underliggande risker för budgetprognoserna, närmare bestämt verkar vissa inkomster inte ha uppskattats enligt de underliggande makroekonomiska prognoserna och utvecklingen av vissa löpande utgifter verkar grunda sig på åtgärder för att stärka de offentliga finanserna som inte anges i programmet.

               (15)Som en reaktion på covid-19-pandemin, och som del av en samordnad EU-strategi, har Rumänien infört budgetåtgärder för att öka kapaciteten i hälso- och sjukvårdssystemet, begränsa smittspridningen och hjälpa de hårdast drabbade invånarna och branscherna. Enligt konvergensprogrammet för 2020 uppgår dessa budgetåtgärder till 1,2 % av BNP. Åtgärderna omfattar tekniska arbetslöshetsförmåner till anställda och liknande förmåner till andra arbetstagarkategorier, medicinsk utrustning och andra utgifter för att bekämpa covid-19 samt bonusar till vårdpersonal som arbetar med patienter som är covid-19-smittade. Regeringen har dessutom aviserat åtgärder som, även om de inte påverkar budgeten direkt, kommer att stödja företagens likviditet. Åtgärderna omfattar skatteuppskov, påskyndade momsåterbetalningar, lånegarantier för små och medelstora företag, ett tillfälligt moratorium för hushållens och de små och medelstora företagens amorteringar samt uppskov med hyra och gas-, el- och vattenräkningar för små och medelstora företag. Totalt sett är de åtgärder som den rumänska regeringen har vidtagit i linje med riktlinjerna i kommissionens meddelande om en samordnad ekonomisk reaktion på covid-19-utbrottet.

               (16)Enligt kommissionens vårprognos 2020 beräknas Rumäniens saldo i de offentliga finanserna vid oförändrad politik uppgå till -9,2 % av BNP 2020 och -11,4 % av BNP 2021. Enligt kommissionens beräkningar kommer den offentliga skuldkvoten att uppgå till 46,2 % 2020.

               (17)Rumänien utlyste undantagstillstånd den 16 mars 2020. Från och med den 25 mars 2020 stängdes alla skolor och butiker, med undantag för de som säljer basförnödenheter, och restriktioner trädde i kraft vid gränserna. Invånarna fick röra sig ute endast i begränsade fall och striktare regler tillämpades för personer över 65 år. Rumänien förbjöd också resor till vissa länder och försatte flera städer i strikt karantän. Situationen har påverkat produktionssektorn och isoleringsåtgärderna har haft en negativ inverkan på den ekonomiska verksamheten. Inom industrisektorn stängde flera tillverkare ner sin produktion i mars, vilket hade spridningseffekter i viktiga sektorer, t.ex. bilindustrin. En liknande utveckling har kunnat iakttas inom detaljhandeln och hotell- och restaurangbranschen. Den samlade effekten kommer att leda till en konjunkturnedgång under 2020. Undantagstillståndet upphörde den 14 maj 2020, och Rumänien meddelade att landet gradvis lättar på restriktionerna. Den 15 maj 2020 infördes åtgärder gällande lättnader av förflyttningar inom städer, vissa butiker öppnade igen och det blev obligatorisk med munskydd i slutna offentliga utrymmen och affärslokaler, i kollektivtrafiken och på arbetsplatser. Vissa tillverkare inom fordonsindustrin återupptog gradvis sin verksamhet i början av maj 2020. Regeringen förbereder ytterligare åtgärder för att få fart på ekonomin.

               (18)Pandemin har inneburit oerhörda påfrestningar på hälso- och sjukvårdssystemet. Krisen slog mot ett system som kännetecknas av strukturella brister, såsom låga utgifter och ojämlik tillgång till hälso- och sjukvård. Till följd av detta består den främsta utmaningen i att förbättra hälso- och sjukvårdssystemets resiliens och dess kapacitet att hantera kraftiga störningar. Som en del av de omedelbara insatserna köpte Rumänien in kritisk medicinsk utrustning och inkluderade vårdkostnader med koppling till covid-19 i minimiförmånspaketet för oförsäkrade personer. Betydande brist på hälso- och sjukvårdspersonal, inbegripet familjeläkare, samt föråldrade vårdinrättningar, avsaknad av medicinsk utrustning, otillräcklig utbildning för vårdpersonal och begränsad kontinuitet och integration mellan olika vårdnivåer försvagar hälso- och sjukvårdssystems resiliens. Antalet rapporterade fall av ej tillgodosedda vårdbehov var på uppgång redan före covid-19-krisen och tillgången till hälso- och sjukvård har sannolikt försämrats. Pandemin har ytterligare belyst regionala skillnader och skillnaderna i hälso- och sjukvård för låginkomsttagare och äldre. På längre sikt är en åldrande befolkning och migration utmaningar som utsätter hälso- och sjukvårdssystemets hållbarhet för påfrestningar. Mot bakgrund av covid-19 är det lika viktigt att hantera strukturella problem, inbegripet utvecklingen av förebyggande hälsovård, öppenvård och samhällsbaserad vård med välriktade offentliga politiska åtgärder. Långsiktiga investeringar kommer att behövas för att stärka det rumänska hälsosystemet genom att säkra vårdpersonal och utrustning, öka den tekniska och tillämpade forskningen och förbättra hälso- och sjukvårdens omfattning och tillgänglighet för hela befolkningen, även på landsbygden, samt användningen av e-hälsotjänster.

               (19)En snabb ekonomisk tillväxt under senare år har lett till förbättrade sociala förhållanden. Hushållens disponibla bruttoinkomst ökade med 5,7 % under 2019. Risken för fattigdom och social utestängning låg på 31,2 % under 2019 och var bland de högsta i EU, även om den har minskat stadigt. Pandemins inverkan på ekonomin kan dock leda till försämrade sociala förhållanden. Fattigdom och social utestängning, inbegripet barnfattigdom, fattigdom bland förvärvsarbetare och inkomstskillnader, förväntas öka, och där sårbara grupper såsom arbetstagare med atypisk anställning, odeklarerad arbetskraft, egenföretagare, romer, personer med funktionsnedsättning, äldre och hemlösa är bland de mest utsatta. Omfattningen av och lämpligheten på åtgärder för socialt skydd, och skatte- och förmånssystemets möjligheter för att åstadkomma en jämnare inkomstfördelning är fortfarande begränsade. Barn på landsbygden och i informella bosättningar har begränsad tillgång till kvalitativ förskoleverksamhet och barnomsorg, näringsriktig kost, hälso- och sjukvård och boende. Sociala transfereringar har en mycket begränsad inverkan för att minska fattigdom och det sociala referensindex som används som beräkningsgrund för de flesta av de sociala förmånerna har inte uppdaterats sedan 2008. Miniminivån för inkomststöd är fortfarande en av de lägsta i EU. Trots att minimiinkomstreformen antogs 2016 har den skjutits upp ytterligare, till 2021. Sociala och samhällsviktiga tjänster är till stor del ännu otillräckliga, även på områden såsom vatten och sanitet, energi och boende. Fördelningen inom landet är dessutom ojämn och kännetecknas av väsentliga skillnader mellan landsbygd och stad samt regionala skillnader. Detta kan begränsa kapaciteten att motverka pandemins inverkan. Potentialen hos den sociala ekonomin att förbättra de sociala förhållandena är fortfarande outnyttjad.

               (20)Under 2019 var arbetsmarknadsutvecklingen fortsatt positiv, men det kvarstår olikheter mellan regioner, landsbygd och stad och mellan socioekonomiska grupper. Andelen utanför arbetskraften är hög, i synnerhet för kvinnor, unga, lågutbildade, personer med funktionsnedsättning och äldre. Mot bakgrund av covid-19-pandemin kommer befintliga utmaningar sannolikt att fördjupas, tillsammans med en snabbt ökande arbetslöshet och andel som står utanför arbetskraften. Enligt kommissionens prognos förväntas arbetslösheten öka till 6,5 % 2020 och minska till 5,4 % 2021. Odeklarerat arbete förblir en utmaning och dess negativa inverkan kan förvärras under rådande förhållanden, och visar på behovet av att stödja övergången till deklarerat arbete. Anpassade och lämpliga tjänster för att tillgodose behoven hos utsatta grupper och arbetstagare som påverkas av krisen är därför av stor vikt. Utöver det nyligen införda tekniska arbetslöshetssystemet, är utarbetandet av system för korttidsarbete, främjandet av åtgärder för inkomststöd och flexibla arbetsformer och distansarbete för drabbade arbetstagare, med deltagande av arbetsmarknadens parter, avgörande för att stärka arbetsmarknadens motståndskraft på både kort och lång sikt.

               (21)Ihållande kompetensglapp och kompetensunderskott, som underbyggs av den demografiska utvecklingen och den begränsade arbetsmarknadsrelevansen för utbildning, begränsade Rumäniens ekonomiska tillväxtpotential även före pandemin. Under 2019 var andelen vuxna som deltog i utbildning 1,3 %, vilket är en av de lägsta siffrorna i EU. Ett lågt deltagande i förskoleverksamhet och barnomsorg bidrar till ökade skillnader vad gäller elevernas möjligheter. Att utbildningen är jämlik, inkluderande och av hög kvalitet är fortsatt viktiga utmaningar och det behövs strategiska reformer inom detta område. Rumänien har en stor andel unga med högst grundskoleutbildning (15,3 % under 2019) och unga som varken studerar, arbetar eller utbildar sig (14,7 %, en knapp ökning från 2018). Det finns fortfarande ingen integrerad, landsomfattande mekanism som är riktad mot elever som lämnar skolan i förtid. Utbildningsresultaten, i synnerhet på landsbygden och i ekonomiskt eftersatta områden, förbättras inte. Deltagandet i högre utbildning är lågt och förblir otillräckligt anpassat till arbetsmarknadens behov. Antalet högskoleutbildade inom naturvetenskap, teknik, ingenjörsvetenskap och matematik är särskilt lågt. Rumäniens resultat är svaga i många delar av indexet för digital ekonomi och socialpolitik, inklusive digitala offentliga tjänster, digital kompetens hos hela befolkningen och digitaliseringen av företag. Grundläggande digital kompetens och grundläggande programvarukompetens är bland de lägsta i EU. På grund av otillräcklig digital infrastruktur, inadekvat utbildningsmaterial och otillräcklig digital kompetens, utgör omställningen till distansutbildning på grund av covid-19-pandemin en utmaning för utbildningsinstitutioner, utbildare och studerande, i synnerhet för utsatta elever och romer.

               (22)På grund av pandemin och de åtgärder för att begränsa rörelsefriheten som följde, har leveranskedjor avbrutits i hela landet och företag har varit tvungna att skära ner på sin verksamhet eller till och med stänga ned, och människor har inte kunnat arbeta. Företag av alla storlekar, men särskilt små och medelstora företag, drabbas hårt av störningarna i handeln och nedstängningen, och står inför likviditetsproblem och risk för konkurs. Regeringen har vidtagit åtgärder som kombinerar anpassat stöd till företag och inkomstskydd till drabbade arbetstagare. För att en återhämtning ska bli möjlig efter krisen kommer det att behövas ytterligare resurser för att fortsätta stödja företag och hushåll. Tjänstesektorn behöver särskilt uppmärksammas eftersom den har drabbats hårdast, och inom vissa undersektorer väntas nedgången pågå längre än för tillverkningssektorn. Regeringens insatsåtgärder inbegriper inrättandet av ett offentligt garantisystem (IMM Invest) med en finansieringsram på 15 miljarder rumänska leu, för att erbjuda statliga garantier till små och medelstora företag som tecknar räntefria lån för att finansiera investeringar och tillhandahålla rörelsekapital. Dessa garantier kommer också att vara fördelaktiga för bankerna, som behöver förbli välkapitaliserade och ha god likviditet för att säkerställa det nödvändiga kreditflödet till hushåll och företag. På grund av den hittills något begränsade roll som bankerna har haft vad gäller att tillhandahålla krediter till företag (i synnerhet till innovativa små och medelstora företag) räcker det kanske inte med enbart lånegarantier.

               (23)För att främja den ekonomiska återhämtningen kommer det att bli viktigt att tidigarelägga färdigutvecklade projekt för offentlig investering och gynna privata investeringar, bland annat genom relevanta reformer. Krisen har visat än tydligare att Rumänien har ett kritiskt behov av att stimulera offentliga infrastrukturarbeten inom områden som hållbara transporter, ren energi och miljömässig och digital tjänsteinfrastruktur. Transporterna i städerna lider av dålig sektorsövergripande organisation och av de lokala leverantörernas svaga administrativa kapacitet. Avfallshanteringssystemet kännetecknas fortfarande av mycket låg återvinningsgrad av kommunalt avfall och mycket höga deponinivåer. Införandet av den nationella energi- och klimatplanen kommer att kräva investeringar i ren produktion och användning av energi samt omställningen i regioner som är beroende av en enda industri och koldioxidintensiva regioner. Satsningarna måste intensifieras för att utvidga och modernisera dricks- och spillvatteninfrastrukturen. Investeringar i luftövervakningsnätverket är också nödvändigt på grund av allvarliga strukturella brister. Det finns även behov av att modernisera och säkerställa interoperabiliteten för alla digitala offentliga tjänster som innebär informationsutbyte, även vad gäller sociala frågor, utbildning och hälso- och sjukvård. Stora regionala skillnader och låg produktivitet inom vissa sektorer är negativt för den hållbara tillväxten på lång sikt. Lika viktiga är investeringar för att främja ekonomins konkurrenskraft genom att stödja forskning och utveckling, innovativa små och medelstora företag, och bli en del av unionens strategiska värdekedjor. Företagens investeringar i forskning och utveckling är fortsatt återhållsamma och begränsade till ett litet antal undersektorer, vilka i hög grad är beroende av utländska direktinvesteringar. Minskad offentlig finansiering av forskning och utveckling har lett till låg vetenskaplig och teknisk kvalitet samt svaga kopplingar mellan forskning och näringsliv. Programplaneringen för Fonden för en rättvis omställning för perioden 2021–2027 kan hjälpa Rumänien att hantera en del av de utmaningar som omställningen till en klimatneutral ekonomi innebär, särskilt inom de områden som anges i bilaga D till landsrapporten
                  8
               . Detta skulle ge Rumänien möjlighet att på bästa sätt använda fonden.

               (24)Reformeringen av den offentliga förvaltningen har stagnerat. Det finns ingen gällande ändamålsenlig ram för strategisk planering och budgetplanering, något som har en dominoeffekt på den strategiska visionen för landets utveckling på lång sikt, prioriteringen av åtgärder och politisk samordning på central och lokal nivå. Den sektorsspecifika strategiska ramen är fragmenterad och i vissa fall överlappande, medan åtgärder som ska vidtas inom sektorer inte prioriteras. Den strategiska förvaltningsrollen för regeringens generalsekretariat är ännu inte konsoliderad. Långt driven uppdelning av kompetenser och resurser fortsätter att påverka genomförandet av offentliga tjänster, i synnerhet på lokal nivå och i fattiga områden. Onödig byråkrati och otillräcklig kapacitet för att tillhandahålla tjänster (även digitala) av hög kvalitet har en negativ inverkan på befolkningen och företag, särskilt under den här krisen. Byråkratiska förfaranden för att starta företag och lagstiftningskrav för tjänsteleverantörer, inklusive reglerade yrken, lägger ytterligare hinder i vägen för marknadens fortsatta utveckling. Ett fördjupat samarbete mellan rumänska marknadskontrollmyndigheter och tullmyndigheter kan hjälpa till att minska volymen varor som importeras från tredjeländer som inte överensstämmer med kraven. Frekventa omorganisationer och överanvändning av tillfälligt styre hindrar förvaltningens oberoende. Införandet av bolagsstyrning för statsägda företag förblir också en utmaning.

               (25)Förutsägbarheten i beslutsfattandet är fortfarande ett stort problem. Före krisen följdes endast runt en tredjedel av den årliga regeringsplanen. Antalet undantagsförordningar som godkändes var fortsatt mycket högt, vilket skapade osäkerhet och hämmade sannolikt investeringar. Exempelvis hade GEO 114/2018 stor socioekonomisk inverkan på flera sektorer, inklusive finanssektorn. Även om bestämmelser med negativa konsekvenser för banksektorn har dragits tillbaka, gäller fortfarande vissa av de åtgärder som eventuellt kan påverka genomförbarheten av pensionsfonderna inom den andra pelaren på lång sikt. Förutsägbarhet och stabilitet i lagstiftningen om offentlig upphandling är fortfarande stora utmaningar. Effektiviteten i offentlig upphandling fortsätter att vara ett orosmoln, liksom att det saknas garantier för vissa åtgärder, särskilt systematisk förhandskontroll. Det görs få framsteg vad gäller att förbättra konsekvensutredningarnas styrning, kvalitet och ändamålsenlighet. Det finns ingen institutionell ram för kvalitetskontroll på regeringsnivå och alternativen för att inrätta en konsekvensutredningsnämnd utreds fortfarande. Den sociala dialogens funktion är fortsatt begränsad, i synnerhet på sektorsnivå, samtidigt som ett meningsfullt och kontinuerligt deltagande av arbetsmarknadens parter är centralt för att lyckas med strategier för att lätta på restriktionerna eller återhämtningsstrategier med beaktande av den pågående krisen. Den inrättade institutionella ramen för samråd används inte tillräckligt för att bidra till beslutsprocessen och gör inte arbetsmarknadens parter tillräckligt delaktiga i utformandet och genomförandet av reformer. Samtalen om ändringar av lagen om den sociala dialogen och granskning av ekonomiska sektorer har stannat av. Uppföljningen av Internationella arbetsorganisationens rekommendationer som utfärdades i april 2018 är fortfarande oviss. Avsaknaden av en permanent objektiv mekanism för att fastställa minimilönen kan ha en negativ inverkan på företagsklimatet.

               (26)Dessa rekommendationer är visserligen inriktade på hur de socioekonomiska effekterna av pandemin ska hanteras och den ekonomiska återhämtningen underlättas, men de landsspecifika rekommendationerna för 2019 som rådet antog den 9 juli 2019 innehöll reformer som krävs för att kunna åtgärda strukturella problem på medellång och lång sikt. De rekommendationerna är fortsatt aktuella och kommer att fortsätta att övervakas nästa år, inom ramen för den europeiska planeringsterminens årliga cykel. Det gäller även rekommendationer rörande investeringsrelaterade ekonomiska strategier. De senare rekommendationerna bör beaktas vid finansieringen av sammanhållningspolitikens strategiska programplanering efter 2020, inbegripet riskreducerande åtgärder och strategier för att lätta på restriktionerna vad gäller den rådande krisen.

               (27)Efter mycket motvind de senaste åren har trycket på banksektorn avtagit, eftersom flera av de åtgärder som orsakat oro tidigare (inklusive bankskatten) drogs tillbaka i början av 2020. Banksektorn gick in i den rådande covid-19-krisen välkapitaliserad och med god likviditet, samtidigt som andelen nödlidande lån sjönk till under 5 %. De åtgärder som vidtagits av regeringen för att stödja hushåll och företag, särskilt små och medelstora företag, är också viktiga för att bevara banksektorns motståndskraft och bankernas kapacitet att absorbera chocker. Affärsbankerna har även vidtagit åtgärder för att stödja sina kunder, såsom senareläggning av amorteringar och räntebetalningar, förlängning av återbetalning av krediter, säkerställande att uttagsautomaterna är påfyllda och minskade avgifter för onlinetjänster. Den 20 mars 2020 sänkte Rumäniens centralbank styrräntan och meddelade att den skulle börja köpa RON-betecknade statspapper på sekundärmarknaden för att säkerställa en smidig finansiering av den reala ekonomin och den offentliga sektorn. Trots åtgärderna, inbegripet den flexibilitet i tillsynen som beviljats av tillsynsmyndigheter, kommer tillgångskvaliteten sannolikt att försämras under de kommande månaderna. Att bibehålla försiktiga utlåningsvillkor och prioritera stöd till lönsamma låntagare kommer därmed att bidra till att säkra tillgångskvaliteten inom banksektorn. Att säkerställa ett stabilt och förutsägbart regelverk för banker är dessutom en viktig förutsättning för att bevara deras aktiva roll vid tillförseln av kredit till ekonomin och för att stödja den ekonomiska återhämtningen.

               (28)Betydande lagändringar och politisk påtryckning på domstolsväsendet under 2017, 2018 och stora delar av 2019 har påverkat rättssystemets effektivitet, kvalitet och oberoende samt dess kapacitet att utreda och bestraffa korruption på hög nivå. Även om regeringen för närvarande stödjer åtgärder för att förebygga och bestraffa korruption, och har visat vilja att dra tillbaka några av de mest kontroversiella åtgärderna, har Rumänien ännu inte genomfört de nödvändiga ändringarna i lagstiftningen. Detta är sådant som övervakas med hjälp av samarbets- och kontrollmekanismen. Inom ramen för denna mekanism fortsätter kommissionen att övervaka reformen av rättsväsendet och kampen mot korruption i Rumänien. Därför omfattas de områdena inte av de landsspecifika rekommendationerna för Rumänien, men de har betydelse för utvecklingen av en positiv socioekonomisk miljö i landet.

               (29)Den europeiska planeringsterminen utgör en ram för en kontinuerlig samordning av den ekonomiska politiken och sysselsättningspolitiken i unionen, vilket kan bidra till en hållbar ekonomi. Medlemsstaterna har utvärderat framstegen vad gäller genomförandet av FN:s mål för hållbar utveckling i sina nationella reformprogram för 2020. Genom att säkerställa ett fullständigt genomförande av rekommendationerna nedan kommer Rumänien att bidra till målen för hållbar utveckling och till de gemensamma insatserna för en konkurrenskraftig hållbarhet i unionen.

               (30)Kommissionen har inom ramen för 2020 års europeiska planeringstermin gjort en omfattande analys av Rumäniens ekonomiska politik och redogjort för den i 2020 års landsrapport. Kommissionen har även bedömt konvergensprogrammet för 2020 och det nationella reformprogrammet för 2020 samt uppföljningen av de rekommendationer Rumänien har fått tidigare år. Kommissionen har beaktat inte bara programmens relevans för hållbarheten i finanspolitiken och den socioekonomiska politiken i Rumänien utan också att unionens regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i unionen genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på unionsnivå.

               (31)Mot bakgrund av denna bedömning har rådet granskat konvergensprogrammet för 2020 och dess yttrande
                  9
                återspeglas särskilt i rekommendation 1.

               (32)Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och denna bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet för 2020 och konvergensprogrammet för 2020. I dessa rekommendationer beaktas behovet av att bekämpa pandemin och underlätta den ekonomiska återhämtningen som ett första nödvändigt steg för att möjliggöra en justering av obalanserna. Rekommendationer som direkt behandlar de makroekonomiska obalanser som konstaterats av kommissionen enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 återspeglas i rekommendation 4.

               HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Rumänien att 2020 och 2021 vidta följande åtgärder:

               1.Bedriva en finanspolitik i enlighet med rådets rekommendation av den 3 april 2020
                  10
               , samtidigt som alla nödvändiga åtgärder för att effektivt åtgärda pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den därpå följande återhämtningen vidtas. Undvika införandet av permanenta åtgärder som skulle riskera den finanspolitiska hållbarheten. Stärka hälso- och sjukvårdssystemets resiliens, även vad gäller vårdpersonal och medicinsk utrustning samt förbättra tillgången till hälso- och sjukvård.

               2.Tillhandahålla lämplig inkomstersättning och utöka åtgärderna för socialt skydd och åtkomsten till samhällsviktiga tjänster för alla. Minska krisens effekter på sysselsättningen genom flexibla arbetsformer och aktiveringspolitik. Stärka kompetensen och det digitala lärandet, och säkerställa lika tillgång till utbildning.

               3.Säkerställa likviditetsstöd till ekonomin för att främja hushåll och företag, i synnerhet små och medelstora företag och egenföretagare. Tidigarelägga färdigutvecklade projekt för offentlig investering och främja privata investeringar för att gynna den ekonomiska återhämtningen. Inrikta investeringarna på den gröna och den digitala omställningen, särskilt när det gäller hållbara transporter, infrastruktur för digitala tjänster, ren och effektiv produktion och användning av energi samt miljöinfrastruktur, även i kolregionerna.

               4.Förbättra den offentliga förvaltningens kvalitet och ändamålsenlighet och förutsägbarheten i beslutsfattandet, även genom lämpligt deltagande av arbetsmarknadens parter.

               Utfärdad i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordförande

                     (1)

                        EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        EUT L 306, 23.11.2011, s. 25.

                     (3)

                        SWD(2020) 522 final.

                     (4)

                        EUT C 301, 5.9.2019, s. 117.

                     (5)

                        COM(2020) 112 final.

                     (6)

                        COM(2020) 123 final.

                     (7)

                        Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/460 av den 30 mars 2020 om ändring av förordningarna (EU) nr 1301/2013, (EU) nr 1303/2013 och (EU) nr 508/2014 vad gäller särskilda åtgärder för att mobilisera investeringar i medlemsstaternas hälso- och sjukvårdssystem samt i andra sektorer av deras ekonomier som reaktion på covid-19-utbrottet (Investeringsinitiativ mot effekter av coronavirus) (EUT L 99, 31.3.2020, s. 5) och Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/558 av den 23 april 2020 om ändring av förordningarna (EU) nr 1301/2013 och (EU) nr 1303/2013 vad gäller särskilda åtgärder för att tillhandahålla extraordinär flexibilitet vid användningen av de europeiska struktur- och investeringsfonderna för att hantera covid-19-utbrottet (EUT L 130, 24.4.2020, s. 1).

                     (8)

                        SWD(2020) 522 final.

                     (9)

                        Enligt artikel 9.2 i rådets förordning (EG) nr 1466/97.

                     (10)

                        EUT C 116, 8.4.2020, s. 1.


               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 20.5.2020
            COM(2020) 526 final
            Rekommendation till
            RÅDETS REKOMMENDATION
            om Finlands nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Finlands stabilitetsprogram 2020

               Rekommendation till

               RÅDETS REKOMMENDATION

               om Finlands nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Finlands stabilitetsprogram 2020

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

               med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken
                  1
               , särskilt artikel 5.2,

               med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

               med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

               med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

               med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

               med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

               av följande skäl:

               (1)Den 17 december 2019 antog kommissionen den årliga strategin för hållbar tillväxt, som inledde 2020 års europeiska planeringstermin för samordning av den ekonomiska politiken. I den togs vederbörlig hänsyn till den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 17 december 2019 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Finland inte var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet.

               (2)Landsrapporten 2020
                  2
                för Finland offentliggjordes den 26 februari 2020. Den innehöll en bedömning av hur väl Finland hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som rådet antog den 9 juli 2019
                  3
               , med uppföljningen av tidigare års rekommendationer och med sina nationella Europa 2020-mål.

               (3)Den 11 mars 2020 klassificerade Världshälsoorganisationen officiellt covid-19-utbrottet som en global pandemi. Pandemin är en allvarlig folkhälsokris för invånare, samhällen och ekonomier. Den leder till hårt ansatta hälso- och sjukvårdssystem, störningar i de globala leveranskedjorna, volatilitet på finansmarknaderna, kraftigt minskad konsumentefterfrågan och negativa effekter för olika sektorer. Den hotar människors arbeten och deras inkomster liksom företagens verksamheter. Pandemin har lett till en kraftig ekonomisk chock som redan har fått allvarliga återverkningar inom EU. Den 13 mars 2020 antog kommissionen ett meddelande
                  4
                om en samordnad ekonomisk reaktion på krisen, omfattande alla aktörer på nationell nivå och unionsnivå.

               (4)Flera medlemsstater har utlyst undantagstillstånd eller infört nödåtgärder. Nödåtgärderna bör vara strikt proportionella, nödvändiga, tidsbegränsade och i linje med europeiska och internationella standarder. De bör vara föremål för demokratisk tillsyn och oberoende rättslig prövning.

               (5)Den 20 mars 2020 antog kommissionen ett meddelande om aktivering av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten
                  5
               . Klausulen, som fastställs i artiklarna 5.1, 6.3, 9.1 och 10.3 i förordning (EG) nr 1466/97 och artiklarna 3.5 och 5.2 i förordning (EG) nr 1467/97, underlättar samordningen av budgetpolitiken under en allvarlig konjunkturnedgång. I meddelandet framför kommissionen till rådet att man bedömer att det rådande läget med en allvarlig konjunkturnedgång till följd av covid-19-pandemin innebär att villkoren för att aktivera undantagsklausulen är uppfyllda. Den 23 mars 2020 godkände medlemsstaternas finansministrar kommissionens bedömning. Aktiveringen av den allmänna undantagsklausulen medger en tillfällig avvikelse från anpassningsbanan mot det medelfristiga budgetmålet, förutsatt att detta inte äventyrar hållbarheten i de offentliga finanserna på medellång sikt. När det gäller den korrigerande delen kan rådet, på rekommendation av kommissionen, även besluta att anta en reviderad finanspolitisk strategi. Den allmänna undantagsklausulen innebär inte att stabilitets- och tillväxtpaktens förfaranden avbryts. Den möjliggör för medlemsstater att avvika från de budgetkrav som normalt skulle gälla och för kommissionen och rådet att vidta nödvändiga politiska samordningsåtgärder inom ramen för pakten.

               (6)Det krävs fortsatta åtgärder för att begränsa och bekämpa smittspridningen, stärka de nationella hälso- och sjukvårdssystemens resiliens och mildra de socioekonomiska konsekvenserna genom stödåtgärder till företag och hushåll samt för att säkerställa adekvata arbetsmiljöförhållanden så att den ekonomiska verksamheten kan återupptas. Unionen bör använda alla tillgängliga verktyg för att stödja medlemsstaternas insatser inom dessa områden. Samtidigt bör medlemsstaterna och unionen samarbeta för att utforma de åtgärder som krävs för både en återgång till samhällen och ekonomier som fungerar normalt och till en hållbar tillväxt, där bland annat den gröna och digitala omställningen integreras och man drar nytta av lärdomarna från krisen.

               (7)Covid-19-krisen har visat på den inre marknadens flexibilitet när det gäller att anpassa sig till extraordinära situationer. För att säkerställa en snabb och smidig övergång till återhämtningsfasen och en snabb och smidig återgång till fri rörlighet för varor, tjänster och arbetstagare måste dock de extraordinära åtgärder som hindrar den inre marknaden från att fungera normalt upphöra så snart de inte längre behövs. Den nuvarande krisen har visat att det behövs krisberedskapsplaner inom hälso- och sjukvården, bl.a. bättre inköpsstrategier, diversifierade leveranskedjor och strategiska reserver av viktig utrustning. De är centrala faktorer för arbetet med att ta fram mer omfattande krisberedskapsplaner.

               (8)Unionens lagstiftare har redan ändrat de relevanta regelverken
                  6
                för att ge medlemsstaterna möjlighet att mobilisera alla outnyttjade resurser från de europeiska struktur- och investeringsfonderna så att de kan hantera de extraordinära konsekvenserna av covid-19-pandemin. Ändringarna kommer att öka flexibiliteten och förenkla och effektivisera förfarandena. För att minska pressen på kassaflödena kan medlemsstaterna också använda en medfinansieringsgrad på 100 % från unionsbudgeten under räkenskapsåret 2020–2021. Finland uppmanas att fullt ut utnyttja dessa möjligheter för att hjälpa de hårdast drabbade invånarna och sektorerna.

               (9)Pandemins socioekonomiska konsekvenser kommer sannolikt att drabba sektorerna och regionerna ojämnt på grund av olika specialiseringsmönster. Detta innebär en risk för ökande skillnader inom Finland. I kombination med risken för en tillfällig upplösning av konvergensprocessen mellan medlemsstaterna krävs i den nuvarande situationen riktade politiska insatser.

               (10)Den 30 april 2020 lade Finland fram sitt nationella reformprogram för 2020 och sitt stabilitetsprogram för samma år. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas.

               (11)Finland omfattas för närvarande av stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del och av skuldkriteriet.

               (12)I sitt stabilitetsprogram för 2020 väntar sig regeringen att saldot i de offentliga finanserna försämras från ett underskott på 1,1 % av BNP 2019 till ett underskott på 7,2 % av BNP 2020. Underskottet väntas uppgå till 4,0 % av BNP 2021. Efter att ha ökat till 59,4 % av BNP 2019 förväntas den offentliga förvaltningens skuldkvot öka till 69,1 % 2020 enligt stabilitetsprogrammet för 2020. De makroekonomiska och offentligfinansiella utsikterna påverkas av den höga graden av osäkerhet till följd av covid-19-pandemin.

               (13)Som ett svar på covid-19-pandemin och som en del av en samordnad unionsstrategi har Finland antagit budgetåtgärder för att öka kapaciteten inom sitt hälso- och sjukvårdssystem, bromsa pandemin och hjälpa de personer och sektorer som drabbats värst. Enligt stabilitetsprogrammet för 2020 uppgick budgetåtgärderna till 1,7 % av BNP. Åtgärderna omfattade både nödutgifter för skydd av folkhälsan och den allmänna ordningen och åtgärder för att stödja företag och anställda. Finland har dessutom aviserat åtgärder som, även om de inte påverkar budgeten direkt, kommer att stödja likviditeten i företagen. Enligt stabilitetsprogrammet för 2020 kommer åtgärderna att utgöra 5 % av BNP. Dessa åtgärder omfattar lånegarantier för företag, främst små och medelstora företag, samt särskilda garantisystem för Finnair och rederierna för att säkerställa försörjningstryggheten. Dessutom har man vidtagit andra åtgärder för att förbättra likviditeten, som inte nämns i stabilitetsprogrammet, bl.a. har företagen fått anstånd med inkomstskatten. Dessa ytterligare åtgärder uppskattas uppgå till 15 % av BNP. På det hela taget är de åtgärder som Finland vidtagit i linje med riktlinjerna i kommissionens meddelande om en samordnad ekonomisk reaktion på Covid-19-utbrottet. Ett fullständigt genomförande av dessa åtgärder, följt av en omläggning av finanspolitikens inriktning mot en välgenomtänkt offentligfinansiell ställning på medellång sikt när det ekonomiska läget medger detta, kommer att bidra till att bevara hållbarheten i de offentliga finanserna på medellång sikt.

               (14)På grundval av kommissionens vårprognos 2020 och med oförändrad politik förväntas Finlands saldo i de offentliga finanserna uppgå till -7,4 % av BNP 2020 och -3,4 % 2021. Den offentliga skuldkvoten beräknas uppgå till 69,4 % av BNP 2020 och till 69,6 % 2021.

               (15)Den 20 maj 2020 utfärdade kommissionen en rapport i enlighet med artikel 126.3 i fördraget eftersom Finland förväntas överstiga underskottsgränsen på 3 % av BNP 2020. Sammantaget visar denna analys att underskottskriteriet i fördraget och i förordning (EG) nr 1467/1997 inte har uppfyllts.

               (16)Som svar på krisen har Finland vidtagit omfattande åtgärder för att stödja landets hälso- och sjukvård och ekonomi. Bl.a. har Finlands regering antagit flera tilläggsbudgetar och beslutat att förbättra anställningstryggheten samtidigt som det införts lättnader i villkoren för att få arbetslöshetsersättning. Det har blivit lättare för frilansare och företagare att få arbetslöshetsersättning. Åtgärderna för social trygghet uppgår till 1,6 miljarder euro. Det direkta företagsstödet uppgår till 1 miljard euro och 10 miljarder euro har beviljats i statsgaranterade lån. Regeringen har tillfälligt sänkt de pensionsavgifter som arbetsgivarna ska betala med 2,6 procentenheter och har beviljat ett stödpaket till kommunerna på minst 1 miljard euro. Finansinspektionen i Finland har sänkt kapitalkraven för de finska kreditinstituten genom att slopa systemriskbufferten och anpassa de specifika kraven för kreditinstitut. Regeringen har tillsatt en beredningsgrupp som leds av finansministeriet och social- och hälsovårdsministeriet som ska utarbeta en plan för Finlands väg ut ur covid-19-krisen. I början av maj beslutade regeringen att stegvis börja lätta på restriktionerna på grundval av beredningsgruppens första rapport. Beredningsgruppen ska dessutom föreslå relevanta åtgärder för att lindra de hälsomässiga, sociala och ekonomiska följderna av krisen. Gruppen har hört arbetsmarknadens parter, kommuner samt frivillig- och miljöorganisationer.

               (17)Även om det i Finland funnits en allmän beredskap att hantera covid-19-krisen skulle landets hälso- och sjukvårdssystem behöva vara mer resilient. Sjukvårdsdistrikten har varit tvungna att omfördela vårdpersonal till vården av patienter med coronavirus och patienter med icke-akuta problem har inte fått vård inom de tidsramar som tidigare fastställts. Det nuvarande systemet med olika tillhandahållare av hälso- och sjukvårdstjänster har lett till att vårdpersonalen är ojämnt fördelad över landet. Problemen med de fragmenterade hälso- och sjukvårdstjänsterna och den ojämlika tillgången till social omsorg och primärvård förväntas fortsätta efter krisen, framför allt för arbetslösa och pensionärer och personer med funktionsnedsättning. Eftersom arbetslösheten kommer att stiga till följd av covid-19-krisen bör både kort- och långsiktiga politiska åtgärder fokusera på att förbättra allas tillgång till primärvård. På medellång sikt är det viktigt att fortsätta med den vårdreform som flera regeringar i rad arbetat med, i synnerhet som den förbereder Finland på långtgående demografiska förändringar och skulle hjälpa landet att upprätthålla kvaliteten på sitt hälso- och sjukvårdssystem i framtiden och samtidigt förbättra tillgängligheten. De offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet utgör fortfarande ett problem eftersom kostnaderna för en åldrande befolkning, i synnerhet för social- och hälso- och sjukvård, beräknas stiga.

               (18)Enligt kommissionens prognos förväntas arbetslösheten öka till 8,3 % 2020 och minska till 7,7 % 2021. Verkningsfulla åtgärder på kort och medellång sikt som utarbetats i nära samarbete med arbetsmarknadens partner är nödvändiga för att minska arbetslösheten och för att ge dem som förlorat sina arbeten till följd av covid-19-krisen möjlighet att komma tillbaka till arbetsmarknaden. Dessa insatser skulle också stödja grupper som riskerar fattigdom och social utestängning, t.ex. lågutbildade, personer med funktionsnedsättning, personer med partiell arbetsförmåga och personer med migrantbakgrund. Finland har ett system för visstidsanställning som lett till att många permitterats. En aktiv arbetsmarknadspolitik, inbegripet kompetensutveckling och omskolning, skulle garantera ett snabbt och hållbart återinträde på arbetsmarknaden. Uppmärksamheten kan riktas på subventionerade löner, som kan kombineras med vidareutbildning och uppföljning genom offentliga arbetsförmedlingar. Omskolning och kompetensutveckling är nyckelord för att göra arbetskraften mer anställbar i en allt mer digital och grön ekonomi. Reformen av det kontinuerliga lärandet kan åtgärda behovet av kompetenshöjning bland vuxna, även lågutbildade, i sektorer som är viktiga för arbetsmarknaden, så som informations- och kommunikationsteknik. För att tillgodose marknaden med den kompetens som den behöver i en tid av demografiska och tekniska förändringar är det viktigt att se till att utbildningssystemet även i framtiden är inriktat på arbetsmarknadens behov, även genom att säkerställa att det finns tillräckligt med platser vid universiteten i enlighet med sysselsättningsutsikterna inom varje sektor och region. För att undvika att den socioekonomiska situationen förvärras bland de mest utsatta grupperna till följd av covid-19-krisen är det viktigt att minska den digitala klyftan, framför allt genom att se till att elever och studerande med sämre förutsättningar har tillgång till utbildning av god kvalitet. Det komplicerade förmånssystemet skapar hinder för att komma in på arbetsmarknaden igen. För att uppmuntra fler till visstids- och deltidsanställningar bör inkomstregistret med löne- och förmånsuppgifter i realtid byggas ut på ett effektivt sätt och handläggningstiden för sociala förmåner förkortas. På medellång sikt är det viktigt att Finland reformerar sitt sociala trygghetssystem för att sätta fart på sysselsättningen och förbereda landets välfärdssystem för framtiden.

               (19)Att hjälpa företag, framför allt små och medelstora företag, att överleva krisen är viktigt för att stimulera ekonomin efter att de isoleringsåtgärder som nu gäller har upphävts. Tillfälligt likviditetsstöd, genom lån, bidrag och garantier, kan hjälpa företagen genom denna period av stor osäkerhet och betydligt lägre intäkter. Vid utformningen och genomförandet av dessa åtgärder bör banksektorns motståndskraft beaktas.

               (20)För att främja den ekonomiska återhämtningen kommer det att bli viktigt att tidigarelägga färdigutvecklade projekt för offentlig investering och gynna privata investeringar, bland annat genom relevanta reformer. Investeringarna i Finland ligger under EU-genomsnittet för de kategorier som främst bidrar till produktivitetstillväxten, framför allt investeringar i utrustning och immateriella rättigheter. Detta kan bromsa landets långsiktiga tillväxtpotential och hämma konkurrenskraften och återhämtningen. Det krävs fler investeringar i forskning och utveckling för att strukturomvandlingen ska kunna gynna kunskapsintensiva sektorer och stärka tillväxtpotentialen på lång sikt. Enligt landets nationella energi- och klimatplan ska Finland uppnå klimatneutralitet senast 2035, men det kommer att kräva stora investeringar, framför allt i elnät och hållbara transporter. Ett nytt riksomfattande transportsystem kommer att utvecklas till 2021 under ledning av en parlamentarisk styrgrupp. Vid sidan av frågor som rör hälsa, miljö, regionalpolitik och produktivitet måste insatserna för att bygga ut höghastighetsnätet och förbättra andra digitala infrastrukturer fortsätta i syfte att rationalisera logistiken och ha kvar ekonomisk verksamhet i avlägsna områden. Programplaneringen för Fonden för en rättvis omställning för perioden 2021–2027 kan hjälpa Finland att hantera en del av de utmaningar som omställningen till en klimatneutral ekonomi innebär, särskilt inom de områden som anges i bilaga D till landsrapporten
                  7
               . Finland skulle på detta sätt bättre kunna utnyttja fonden.

               (21)Finlands nationella riskbedömning för förhindrande av penningtvätt är föråldrad och ska uppdateras under 2020. Finansinspektionen i Finland har nyligen ökat sin tillsynskapacitet. Men det finns fortfarande inte tillräckligt med personal och tillsynen är ännu inte tillräckligt riskbaserad. Även om flera fall av misstänkta överträdelser har undersökts bör avskräckande sanktioner fortfarande införas. Rapporterna om misstänkta transaktioner har ökat kraftigt under de senaste månaderna, och de verktyg som finansunderrättelseenheten har är inte tillräckliga för att analysera informationen. Informationsutbytet mellan finansunderrättelseenheten och Finansinspektionen är fortfarande otillräckligt.

               (22)Dessa rekommendationer är visserligen inriktade på hur de socioekonomiska effekterna av pandemin ska hanteras och den ekonomiska återhämtningen underlättas, men de landsspecifika rekommendationerna för 2019 som rådet antog den 9 juli 2019 innehöll reformer som krävs för att kunna åtgärda strukturella problem på medellång och lång sikt. De rekommendationerna är fortsatt aktuella och kommer att fortsätta att övervakas nästa år, inom ramen för den europeiska planeringsterminens årliga cykel. Det gäller även rekommendationer rörande investeringsrelaterade ekonomiska strategier. De senare rekommendationerna bör beaktas vid finansieringen av sammanhållningspolitikens strategiska programplanering efter 2020, inbegripet riskreducerande åtgärder och strategier för att lätta på restriktionerna vad gäller den rådande krisen.

               (23)Den europeiska planeringsterminen utgör en ram för en kontinuerlig samordning av den ekonomiska politiken och sysselsättningspolitiken i unionen, vilket kan bidra till en hållbar ekonomi. Medlemsstaterna har utvärderat framstegen vad gäller genomförandet av FN:s mål för hållbar utveckling i sina nationella reformprogram för 2020. Genom att säkerställa ett fullständigt genomförande av rekommendationerna nedan kommer Finland att bidra till framsteg mot uppfyllandet av målen för hållbar utveckling och till de gemensamma insatserna för att säkerställa en konkurrenskraftig hållbarhet i unionen.

               (24)Det är viktigt med ett nära samarbete mellan länderna i den ekonomiska och monetära unionen för att åstadkomma en snabb återhämtning från de ekonomiska konsekvenserna av covid-19. Mot bakgrund av Eurogruppens politiska vägledning bör Finland, i egenskap av en medlemsstat som har euron som valuta, säkerställa att landets politik är förenlig med rekommendationerna för euroområdet och politiken i andra medlemsstater i euroområdet

               (25)Kommissionen har inom ramen för 2020 års europeiska planeringstermin gjort en omfattande analys av Finlands ekonomiska politik och redogjort för den i 2020 års landsrapport. Kommissionen har även bedömt stabilitetsprogrammet för 2020, det nationella reformprogrammet för 2020 samt uppföljningen av de rekommendationer Finland har fått tidigare år. Den har beaktat inte bara programmens relevans för hållbarheten i finanspolitiken och den socioekonomiska politiken i Finland utan också att unionens regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i unionen genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på unionsnivå.

               (26)Mot bakgrund av den bedömningen har rådet granskat stabilitetsprogrammet för 2020 och dess yttrande
                  8
                återspeglas nedan, särskilt i rekommendation 1.

               HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Finland att 2020 och 2021 vidta följande åtgärder:

               1.I enlighet med den allmänna undantagsklausulen vidta alla nödvändiga åtgärder för att effektivt åtgärda pandemin samt stödja ekonomin och den därpå följande återhämtningen. Så snart som de ekonomiska förhållandena tillåter det bedriva en finanspolitik som syftar till att uppnå ansvarsfulla offentliga finanser på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, och samtidigt förbättra investeringarna. Lösa bristen på vårdpersonal för att stärka hälso- och sjukvårdssystemets resiliens och förbättra tillgången till social- och hälsovårdstjänster.

               2.Stärka åtgärder som stödjer sysselsättningen och aktiva arbetsmarknadsåtgärder.

               3.Vidta åtgärder för att tillföra likviditet till realekonomin, särskilt till små och medelstora företag. Tidigarelägga färdigutvecklade projekt för offentlig investering och gynna privata investeringar för att främja den ekonomiska återhämtningen. Styra investeringarna till den gröna och den digitala omställningen, i synnerhet ren och effektiv produktion och användning av energi, hållbar och effektiv infrastruktur samt forskning och innovation.

               4.Säkerställa effektiv tillsyn och kontroll av efterlevnaden av regelverk för bekämpning av penningtvätt.

               Utfärdad i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordförande

                     (1)

                        EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        SWD(2020) 525 final.

                     (3)

                        EUT C 301, 5.9.2019, s. 117.

                     (4)

                        COM(2020) 112 final.

                     (5)

                        COM(2020) 123 final.

                     (6)

                        Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/460 av den 30 mars 2020 om ändring av förordningarna (EU) nr 1301/2013, (EU) nr 1303/2013 och (EU) nr 508/2014 vad gäller särskilda åtgärder för att mobilisera investeringar i medlemsstaternas hälso- och sjukvårdssystem samt i andra sektorer av deras ekonomier som reaktion på covid-19-utbrottet (Investeringsinitiativ mot effekter av coronavirus) (EUT L 99, 31.3.2020, s. 5) och Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/558 av den 23 april 2020 om ändring av förordningarna (EU) nr 1301/2013 och (EU) nr 1303/2013 vad gäller särskilda åtgärder för att tillhandahålla extraordinär flexibilitet vid användningen av de europeiska struktur- och investeringsfonderna för att hantera covid-19-utbrottet (EUT L 130, 24.4.2020, s. 1).

                     (7)

                        SWD(2020) 525 final.

                     (8)

                        I enlighet med artikel 5.2 i rådets förordning (EG) nr 1466/97.