Avis juridique important

|

31997H0191

97/191/EG: Rådets rekommendation av den 17 mars 1997 om att bevilja kommissionen ansvarsfrihet för genomförandet av operationerna inom Europeiska utvecklingsfonden (1989) (sjunde EUF) för räkenskapsåret 1995

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 080 , 21/03/1997 s. 0022 - 0022

RÅDETS REKOMMENDATION av den 17 mars 1997 om att bevilja kommissionen ansvarsfrihet för genomförandet av operationerna inom Europeiska utvecklingsfonden (1989) (sjunde EUF) för räkenskapsåret 1995 (97/191/EG)EUROPEISKA UNIONENS RÅD UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATIONmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 206 i detta,med beaktande av fjärde AVS-EEG-konventionen, som undertecknades i Lomé den 15 december 1989,med beaktande av rådets beslut 91/482/EEG av den 25 juli 1991 om associering av de utomeuropeiska länderna och territorierna med Europeiska ekonomiska gemenskapen (1),med beaktande av det interna avtalet om finansiering och administration av gemenskapens stöd (2), som undertecknades i Bryssel den 16 juli 1990, och särskilt artikel 33.3 i detta,med beaktande av budgetförordningen av den 29 juli 1991, tillämplig på sjunde Europeiska utvecklingsfonden (3), särskilt artiklarna 69-77 i denna, ochmed beaktande av följande:Rådet har granskat räkenskaperna och balansräkningen för Europeiska utvecklingsfondens (1989) (sjunde EUF) operationer till och med den 31 december 1995, samt revisionsrättens redogörelse för räkenskapsåret 1995 tillsammans med kommissionens svar (4).I enlighet med artikel 33.3 i den interna överenskommelsen beviljas kommissionen ansvarsfrihet för förvaltningen av Europeiska utvecklingsfonden (1989) (sjunde EUF) av parlamentet på rådets rekommendation.Kommissionens genomförande av Europeiska utvecklingsfondens operationer (1989) (sjätte EUF) under räkenskapsåret 1995 har i sin helhet varit tillfredsställande.HÄRIGENOM REKOMMENDERAS att Europaparlamentet beviljar kommissionen ansvarsfrihet för genomförandet av Europeiska utvecklingsfondens operationer (1989) (sjunde EUF) för räkenskapsåret 1995.Utfärdad i Bryssel den 17 mars 1997.På rådets vägnarG. ZALMOrdförande(1) EGT nr L 263, 19.9.1991, s. 1.(2) EGT nr L 229, 17.8.1991, s. 288.(3) EGT nr L 266, 21.9.1991, s. 1.(4) EGT nr C 340, 12.11.1996, s. 290-333.


title: Rådets rekommendation av den 12 juli 2011 om Polens nationella reformprogram 2011 och om avgivande av rådets yttrande om Polens uppdaterade konvergensprogram för 2011–2014

text:
               23.7.2011

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 217/5

         RÅDETS REKOMMENDATION
   av den 12 juli 2011
   om Polens nationella reformprogram 2011 och om avgivande av rådets yttrande om Polens uppdaterade konvergensprogram för 2011–2014
   2011/C 217/02
   EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,
   med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 9.3,
   med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,
   med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,
   med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,
   efter samråd med ekonomiska och finansiella kommittén, och
   av följande skäl:

               (1)

               Den 26 mars 2010 antog Europeiska rådet kommissionens förslag till en ny strategi för sysselsättning och tillväxt, Europa 2020-strategin. Strategin bygger på en utökad samordning av den ekonomiska politiken med inriktning på ett antal nyckelområden där åtgärder måste vidtas för att stärka förutsättningarna för hållbar tillväxt och god konkurrenskraft i Europa.

               (2)

               Den 13 juli 2010 antog rådet en rekommendation om de allmänna riktlinjerna för medlemsstaternas och unionens ekonomiska politik (2010–2014) och den 21 oktober 2010 ett beslut om riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik (2), vilka tillsammans utgör de integrerade riktlinjerna. Medlemsstaterna uppmanades att beakta de integrerade riktlinjerna i sin nationella ekonomiska politik och sysselsättningspolitik.

               (3)

               Den 12 januari 2011 antog kommissionen den första årliga tillväxtöversikten, varigenom en ny era av ekonomisk styrning i EU och den första europeiska planeringsterminen för förhandsintegrerad politisk samordning inleddes, med förankring i Europa 2020-strategin.

               (4)

               Den 25 mars 2011 godkände Europeiska rådet prioriteringarna för finanspolitisk konsolidering och strukturreformer (i linje med rådets slutsatser av den 15 februari och den 7 mars 2011 och med hänvisning till kommissionens årliga tillväxtöversikt). Europeiska rådet underströk behovet av att prioritera återställandet av sunda offentliga finanser och hållbar finanspolitik, minskad arbetslöshet genom arbetsmarknadsreformer och nya insatser för att öka tillväxten. Medlemsstaterna uppmanades att omsätta dessa prioriteringar i konkreta åtgärder som ska ingå i deras stabilitets- eller konvergensprogram och nationella reformprogram.

               (5)

               Den 25 mars 2011 uppmanade Europeiska rådet också de medlemsstater som deltar i europluspakten att i tid lägga fram sina åtaganden så att de kan tas med i deras stabilitets- eller konvergensprogram och nationella reformprogram.

               (6)

               Den 27 april 2011 lade Polen fram sitt uppdaterade konvergensprogram för perioden 2011–2014 och den 29 april 2011 lade man fram sitt nationella reformprogram för 2011. För att de inbördes sambanden mellan de båda programmen ska kunna beaktas har de bedömts samtidigt.

               (7)

               Den globala finanskrisen ledde till en avmattning i den ekonomiska aktiviteten i Polen. Under 2009 minskade den reala BNP-tillväxten till 1,6 %, dock utan att det hann gå så långt som till recession. Under 2010 tog tillväxten fart och ökade till 3,8 % då en starkt yttre efterfrågan drev upp tillverkningen och vände lagercykeln, och den privata konsumtionen understöddes av en motståndskraftig arbetsmarknad. Trots ökande sysselsättning steg arbetslösheten från 7,1 % 2008 till 9,6 % under 2010. Krisen har lett till en kraftig försämring av de offentliga finanserna. Det offentliga underskottet ökade från 3,7 % av BNP 2008 till 7,3 % 2009. Trots ett blygsamt konsolideringspaket och stark tillväxt nådde det 7,9 % av BNP under 2010. Skuldkvoten ökade från 50,9 % av BNP under 2009 till 55,1 % (3) 2010, vilket fortfarande är lägre än det tröskelvärde på 60 % som anges i fördraget och den i konstitutionen fastställda skuldgränsen.

               (8)

               Baserat på en bedömning av det uppdaterade konvergensprogrammet enligt förordning (EG) nr 1466/97 anser rådet att det makroekonomiska scenario som ligger till grund för beräkningarna av de offentliga finanserna framstår som rimligt, men det är baserat på alltför gynnsamma tillväxtantaganden för 2012. Enligt konvergensprogrammet planeras underskottet komma att understiga referensvärdet 3 % av BNP 2012, vilket är den tidsfrist som satts av rådet. Den årliga genomsnittliga finanspolitiska ansträngningen under 2010–2012 är helt i linje med den ansträngning på 1,25 % av BNP som rekommenderades av rådet inom ramen för förfarandet vid alltför stora underskott, den 7 juli 2009. De medelfristiga målen väntas inte uppnås under konvergensprogramperioden. Ändringen av pensionsreformen, som ledde till en minskning av det strukturella underskottet med 0,7 % av BNP under 2011 och ytterligare 0,5 % under 2012, förbättrar inte avsevärt den underliggande situationen för de offentliga finanserna, eftersom en förbättring i den ursprungliga budgetpositionen åtföljs av en ökning av de långsiktiga åtagandena. De finanspolitiska målen utsätts därför snarare för nedåtrisker. De direkta skatteinkomsterna kan nämligen bli lägre än väntat på grund av optimistiska antaganden vad gäller skattebasens elasticitet, programmets prognoser om de sociala avgifterna bygger på gynnsamma scenarier för sysselsättning och löneutveckling, och potentiella förseningar i genomförandet och ändringar av de underskottssänkande åtgärderna (också detta utom direkt statlig kontroll) kan leda till ett överskridande av budgeten.

               (9)

               Polens regering har förbundit sig att få ned det offentliga underskottet under 3 % av BNP till 2012, vilket rekommenderades av rådet, och att garantera stabilitet i den offentliga finanserna på lång sikt. Därför har man under 2011 inlett en plan som innebär en genomgripande konsolidering av de offentliga finanserna med åtgärder som påverkar både inkomst- och utgiftssidan, däribland stora nedskärningar i utgifterna för offentliga investeringar. Utkastet till budgeten för 2012 antogs av regeringen den 5 maj 2011. Den förväntas bidra till betydande ytterligare minskningar av underskottet. Det kan dock bli nödvändigt att genomföra åtgärder, utöver de som presenteras i den preliminära budgeten för 2012, för att hålla den tidsfrist (2012) som satts för korrigering av det alltför stora underskottet. Ytterligare nedskärningar av de tillväxtfrämjande utgifterna riskerar dock att påverka en eventuell framtida tillväxt negativt.

               (10)

               Polen har under åren förstärkt det finanspolitiska ramverket. De nuvarande finanspolitiska reglerna och programplaneringen på medellång sikt verkar dock inte ge en tillräckligt öppen budgetprocess, tillräckliga incitament till samordning mellan olika förvaltningsnivåer eller tillräcklig flexibilitet för att hantera makroekonomiska störningar och obalanser, för att de offentliga finansernas hållbarhet ska kunna säkerställas på medellång till lång sikt. De finanspolitiska reglerna bör också baseras på tillräckligt breda budgetaggregat och bör vara förenliga med det europeiska national- och regionalräkenskapssystemet. I enlighet med kommissionens senaste utvärdering verkar risken med avseende på de offentliga finansernas hållbarhet på lång sikt vara måttliga.

               (11)

               Regeringen har avskaffat det särskilda förtidspensionssystemet för majoriteten berörda personer, men de särskilda förtidspensionsordningarna för uniformerad personal och gruvarbetare finns fortfarande kvar, och den lagstadgade pensionsåldern för kvinnor är lägre än för män. Den faktiska pensionsåldern är därför fortfarande låg. Vidare ger den kraftigt subventionerade socialförsäkringsfonden för jordbrukare (KRUS) väldigt små incitament för jordbrukarna att byta till mer produktiva sektorer, som också påverkas av utmaningar med avseende på utbildning, infrastruktur mobilitet, vilket bromsar den ekonomiska omstruktureringen och hindrar produktivitetstillväxten.

               (12)

               Utbildnings- och yrkesutbildningssystemet är inte helt anpassat till arbetsmarknadens behov. Trots att befolkningsandelen med genomgången eftergymnasial utbildning har ökat mycket kraftigt, påverkas anställbarheten av en diskrepans mellan den kompetens som finns och de jobb som erbjuds. Systemet för högre utbildning är inte knutet till affärs- och sysselsättningsklimatet på ett adekvat sätt. Den andel av den vuxna befolkningen (särskilt bland äldre och lågutbildade arbetstagare) som deltar i utbildning och fortbildning förblir mycket låg.

               (13)

               De offentliga utgifterna för forskning och utveckling (FoU) i Polen är låga, trots att de nyligen stigit något, och de privata investeringarna i FoU är bland de lägsta i EU och har dessutom minskat under senare år. Detta kommer sannolikt att vara till stort hinder för den ekonomiska tillväxten på medellång och lång sikt. FoU-systemet har inte fullt ut integrerats, eftersom banden mellan universiteten, forskningsinstituten och näringslivet är mycket svaga.

               (14)

               Att andelen kvinnor på arbetsmarknaden är så låg beror delvis på otillräckliga möjligheter till barn- och äldreomsorg. Andelen barn under tre år som på något sätt omfattas av barnomsorgen i Polen ligger långt under EU-genomsnittet. Även när det gäller äldre barn är andelen låg, även om den ökat konstant de senaste åren. I många fall kan unga föräldrar bara delta på arbetsmarknaden om de kan få hjälp av släktingar med barnpassning. Otillräckliga omsorgstjänster minskar vidare arbetskraftspotentialen vad gäller äldre kvinnor eftersom de lämnar arbetsmarknaden, särskilt eftersom de går tidigt i pension för att ta hand om sina barnbarn eller andra beroende anhöriga.

               (15)

               Den underutvecklade nätverksinfrastrukturen hindrar affärsverksamhet och utländska investeringar och den dåligt utvecklade transportinfrastrukturen förstärker regionala skillnader. Energiinfrastrukturen åldras snabbt och har nått sin kapacitetsgräns. Den behöver även genomgå betydande anpassningar för att uppfylla de krav som ställs i samband med politiken för att begränsa effekterna av klimatförändringarna. Polens järnvägssystem är det tredje största i Europa, men har på grund av föråldrad infrastruktur och omodern rullande materiel inte kapacitet att klara ökningen av den ekonomiska aktiviteten.

               (16)

               Både kvaliteten vad gäller företagsklimatet och effektiviteten inom den offentliga förvaltningen är låg i Polen. Vid jämförelser mellan länder visar det sig att Polen har särskilda problem på skatteuppbördsområdet samt med start och nedläggning av affärsverksamhet, med avtalsefterlevnad och med registrering av egendom. Företag hindras av långdragna tillstånds- och licensförfaranden. När det gäller formella förfaranden, som kontroll av avtalsefterlevnad och bygglovsgivning, är antalet steg i förfarandena relativt många och den övergripande processen alldeles för långdragen.

               (17)

               Polen har gjort en rad åtaganden inom ramen för europluspakten. På det finanspolitiska området förbinder sig Polen att inte öka den befintliga skulden och att tillämpa den temporära utgiftsregeln, att införa nya förordningar som begränsar de lokala myndigheternas underskottskvoter och att införa en permanent utgiftsregel. Åtgärder som siktar till en mer effektiv reglering och övervakning av banksektorn kommer att vidtas i syfte att förstärka den finansiella stabiliteten. Sysselsättningsåtgärderna inriktas på att få in kvinnor och äldre arbetstagare på arbetsmarknaden och reformer för att stärka banden mellan näringsliv och utbildning. De konkurrenskraftshöjande åtgärderna fokuserar på utbildnings- och forskningssektorn, utveckling av transport- och bredbandsinfrastruktur samt åtgärder för att förbättra företagsklimatet. Dessa åtaganden avser paktens fyra områden och återspeglar i stor utsträckning det program som presenteras i konvergensprogrammet och i det nationella reformprogrammet. Flera viktiga politikområden måste behandlas ytterligare (t.ex. det låga deltagandet bland äldre arbetstagare) eller berörs endast flyktigt (t.ex. bättre företagsledning). Åtagandena inom ramen för europluspakten har bedömts och beaktats i rekommendationerna.

               (18)

               Kommissionen har granskat konvergensprogrammet och det nationella reformprogrammet, inklusive åtagandena inom ramen för europluspakten. Den har beaktat inte bara programmens och åtagandenas relevans för en hållbar finanspolitik och socioekonomisk politik i Polen utan även i vilken utsträckning de överensstämmer med EU:s regler och riktlinjer, mot bakgrund av behovet att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i Europeiska unionen genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på EU-nivå. Den anser att programmen innehåller en långtgående finanspolitisk konsolideringsplan och uppmuntrar regeringen att fortsätta genomförandet, men att vidta kompletterande åtgärder om så krävs för att få ned det offentliga underskottet under 3 % av BNP till 2012. För att bygga vidare på de senaste tio årens framsteg bör det göras ytterligare ansträngningar för att öka sysselsättningen, främst genom reformer inom pensions- och utbildningssystemen och genom att förbättra barn- och äldreomsorgen. Vidare bör konkurrenskraften på andra områden än priser ökas ytterligare genom stärkta FoU-ramar och ett förbättrat företagsklimat och genom främjande av investeringar i infrastruktur.

               (19)

               Mot bakgrund av denna bedömning, och med beaktande av rådets rekommendation av den 7 juli 2009 enligt artikel 126.7 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, har rådet granskat 2011 års uppdatering av Polens konvergensprogram och dess yttrande (4) återspeglas särskilt i dess rekommendationer enligt punkterna 1 och 2 nedan. Med beaktande av Europeiska rådets slutsatser av den 25 mars 2011 har rådet granskat Polens nationella reformprogram.

         HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Polen att vidta följande åtgärder under perioden 2011–2012:

               1.

               Genomföra de åtgärder som presenteras i 2012 års budgetlag och vidta kompletterande åtgärder av varaktigt slag om nödvändigt för att få ned det offentliga underskottet under 3 % av BNP 2012, i linje med rådets rekommendationer under förfarandet vid alltför stora underskott. Minska nedskärningar av tillväxtfrämjande utgifter i framtiden, samtidigt som lämpliga framsteg mot att uppnå det medelfristiga målet säkras.

               2.

               Anta lagstiftning i syfte att införa en permanent utgiftsregel senast 2013. Regeln bör vara baserad på tillräckligt breda budgetaggregat och bör vara förenlig med det europeiska räkenskapssystemet. Vidta åtgärder för att stärka samordningsmekanismerna på olika förvaltningsnivåer på medellång sikt och i de årliga budgetprocesserna.

               3.

               Som planerat höja den lagstadgade pensionsåldern för uniformerad personal och fortsätta att stegvis höja den faktiska pensionsåldern, till exempel genom att koppla den till medellivslängden. Fastställa en tidsplan för ytterligare förbättring av reglerna för jordbrukarnas avgifter till socialförsäkringsfonden (KRUS), så att de bättre återspeglar de enskilda inkomsterna.

               4.

               Genomföra den föreslagna strategin på området livslångt lärande, öka lärlingsutbildningarna och de specialiserade yrkesutbildningarna samt utbildningsprogrammen för äldre arbetare och lågutbildade arbetstagare. Stärka länkarna mellan vetenskap och näringsliv genom att genomföra programmet ”Vi bygger på kunskap” (Budujemy na Wiedzy); genomföra reformprogrammet för den högre utbildningen (Partnerstwo dla Wiedzy), för att bättre anpassa utbildningsutbudet till arbetsmarknadens behov.

               5.

               Öka kvinnors deltagande på arbetsmarknaden genom att vidta åtgärder för att garantera stabil finansiering av barnomsorg på förskolestadiet, öka andelen barn under tre år inom barnomsorgen.

               6.

               Vidta åtgärder för att förbättra incitamenten för investeringar i energiproduktionskapacitet mot teknik med låga koldioxidutsläpp, och för att fortsätta att bygga ut de gränsöverskridande sammanlänkningarna av elnäten. Utveckla fleråriga planer för investeringar i järnvägsinfrastruktur och genomföra översiktsplanen för järnvägstransporter.

               7.

               Vidta åtgärder för att förenkla rättsförfarandena för avtalsefterlevnad; samt se över bygglagstiftningen och reglerna för stadsplanering, med sikte på att effektivisera förfarandena för överklagande och göra de administrativa förfarandena snabbare.

      Utfärdad i Bryssel den 12 juli 2011.

            På rådets vägnar

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

            Ordförande

      (1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Upprätthålls för 2011 genom rådets beslut 2011/308/EU av den 19 maj 2011 om riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik (EUT L 138, 26.5.2011, s. 56).

      (3)  Uppgift i enlighet med kommissionens avdelningars AMECO-databas. I enlighet med finansministeriets meddelande av den 30 maj 2011 uppgår skuldkvoten den 31 december 2010 till 54,9 % av BNP.

      (4)  I enlighet med i artikel 9.3 i förordning (EG) nr 1466/97.


title: Rådets rekommendation av den 11 juli 2017 om Bulgariens nationella reformprogram 2017 med avgivande av rådets yttrande om Bulgariens konvergensprogram 2017

text:
               9.8.2017

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 261/7

         RÅDETS REKOMMENDATION
   av den 11 juli 2017
   om Bulgariens nationella reformprogram 2017 med avgivande av rådets yttrande om Bulgariens konvergensprogram 2017
   (2017/C 261/02)
   EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,
   med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 9.2,
   med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (2), särskilt artikel 6.1,
   med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,
   med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,
   med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,
   med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,
   med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,
   med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,
   med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och
   av följande skäl:

               (1)

               Den 16 november 2016 antog kommissionen den årliga tillväxtöversikten, som inledde 2017 års europeiska planeringstermin för samordning av den ekonomiska politiken. Prioriteringarna i den årliga tillväxtöversikten godkändes av Europeiska rådet den 9–10 mars 2017. Den 16 november 2016 antog kommissionen på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011 rapporten om förvarningsmekanismen, där Bulgarien konstaterades vara en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning.

               (2)

               Landsrapporten 2017 för Bulgarien offentliggjordes den 22 februari 2017. Den innehöll en bedömning av hur väl Bulgarien hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som rådet antog den 12 juli 2016, med uppföljningen av tidigare års landsspecifika rekommendationer och med sina nationella Europa 2020-mål. Den innehöll också en fördjupad granskning enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011, vars resultat också offentliggjordes den 22 februari 2017. Av analysen drog kommissionen slutsatsen att Bulgarien har alltför stora makroekonomiska obalanser. I synnerhet har Bulgarien fortfarande obalanser som beror på kvarstående svagheter i den finansiella sektorn och hög skuldsättning i företagssektorn mot bakgrund av den höga långtidsarbetslösheten.

               (3)

               Bulgarien lade fram sitt nationella reformprogram för 2017 och sitt konvergensprogram för 2017 den 17 maj 2017, efter tidsfristen.

               (4)

               Vid programplaneringen för de europeiska struktur- och investeringsfonderna (nedan kallade ESI-fonder) för 2014–2020 har relevanta landsspecifika rekommendationer beaktats. Enligt artikel 23 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013 (3) får kommissionen begära att en medlemsstat ser över och föreslår ändringar av sin partnerskapsöverenskommelse och av relevanta program när så krävs för att stödja genomförandet av relevanta rekommendationer från rådet. Kommissionen har i riktlinjerna för tillämpning av åtgärder som sammanlänkar effektiva ESI-fonder med sund ekonomisk styrning beskrivit närmare hur den kommer att tillämpa den bestämmelsen.

               (5)

               Bulgarien omfattas för närvarande av stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del. Enligt konvergensprogrammet för 2017 planerar regeringen, med utgångspunkt i en balanserad budget 2016, ett totalt underskott på 0,6 % av BNP för 2017. Det totala underskottet väntas förbättras något till 0,5 % av BNP 2018 och därefter vändas till ett litet överskott. Det medelfristiga budgetmålet, dvs. ett strukturellt underskott på 1 % av BNP, planerar man att uppnå med marginal under programperioden. Enligt konvergensprogrammet för 2017 väntas den offentliga skuldkvoten gradvis sjunka från 29,5 % av BNP under 2016 till 23,8 % för 2020. Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för dessa budgetprognoser är realistiskt.

               (6)

               Den 12 juli 2016 rekommenderade rådet Bulgarien att åstadkomma en årlig finanspolitisk korrigering på 0,5 % av BNP på väg mot det medelfristiga budgetmålet. Resultatuppgifter tyder på att Bulgarien överträffade sitt medelfristiga budgetmål redan 2016. Enligt kommissionens vårprognos 2017 beräknas det strukturella saldot vända från ett överskott på 0,1 % av BNP 2016 till ett underskott på 0,4 % av BNP 2017 och 0,3 % av BNP 2018 med oförändrad politik. Trots denna försämring väntas det strukturella saldot ligga över det medelfristiga budgetmålet under båda dessa år. Sammantaget anser rådet att Bulgarien kan väntas följa stabilitets- och tillväxtpaktens regler under 2017 och 2018.

               (7)

               Ansträngningar görs för att förbättra skatteuppbörden. Trots förbättringar är skattemoralen ett problem. Nivåerna på den svarta ekonomin och odeklarerat arbete är fortfarande höga. Den skattebetingade administrativa bördan har minskat men är fortfarande betydande. Åtgärder för att minska byråkratin verkar hittills ha gett begränsat resultat och inga tecken tyder på några större förbättringar vad gäller den frivilliga uppfyllelsen av skattskyldigheten. Under dessa omständigheter verkar lösningen vara att se till att reglerna efterlevs, inte bara genom att genomföra kontroller utan också genom att stärka det förebyggande arbetet mot bristande efterlevnad av skattereglerna. Handlingsplanen till 2015–2017 års unika nationella strategi för att förbättra skatteuppbörden, motverka den svarta ekonomin och minska efterlevnadskostnaderna verkar vara effektiv, särskilt för att utvärdera och förbättra samordningen och effektiviteten för ett antal administrativa organ på skatteområdet. En efterhandsanalys av de särskilda åtgärdernas konsekvenser skulle kunna bidra till korrekt bedömning, planering och inriktning för framtida åtgärder för att förbättra skattemoralen. De här åtgärderna kommer att ingå i en övergripande unik nationell strategi som ska ersätta den nuvarande strategin som upphör i slutet av 2017.

               (8)

               De bulgariska myndigheterna har i samråd och samarbete med relevanta europeiska organ genomfört översyner av kvaliteten på tillgångarna och stresstester i bank- och försäkringssektorerna, samt en översyn av de privata pensionsfondernas tillgångar. Även om resultatet tydde på en styrka hos sektorerna totalt, bekräftades vissa sårbarheter, däribland i vissa systemviktiga institutioner. Eftersom uppföljningsåtgärder ännu inte har genomförts fullt ut, finns källan till sårbarheten kvar. Vissa problem, som värdering av icke-likvida finansiella instrument och tillgångar samt exponeringen mot närstående parter, behandlades inte helt i de tre översynerna. Tillsynsmyndigheterna skulle kunna ha en mer försiktig strategi när det gäller dessa frågor. Till de olösta frågorna i försäkringssektorn hör också behandlingen av vissa återförsäkringsavtal, en del försäkringsfordringar och tillsyn på koncernnivå.

               (9)

               För att hantera risken att liknande obalanser kommer tillbaka i framtiden måste åtgärderna för att förbättra banktillsynen avslutas och det krävs också ytterligare ansträngningar för att förbättra tillsynen i andra sektorer än banksektorn. Att hantera svårvärderade tillgångar och illojala affärsmetoder, inbegripet utlåning till närstående parter och företag, är fortfarande en stor utmaning för myndigheterna. Den bulgariska nationalbanken har lagt fram en plan för att reformera och utveckla banktillsynen, vilken bygger på resultat från Världsbanken och IMF. Planen håller nu på att genomföras men kan behöva ändras mot bakgrund av resultaten från bedömningsprogrammet för den finansiella sektorn. Bristerna i tillsynen som visade sig i översynerna av försäkrings- och pensionsfonderna, tyder på att finansinspektionen måste ta fram och genomföra en omfattande plan för att stärka tillsynen, bland annat genom att förbättra sin egen interna styrning och funktion. För att ge full trovärdighet bör en sådan plan utnyttja internationell bästa praxis på området och bör förberedas och genomföras i nära samarbete med relevanta europeiska organ, och efter behov beakta synpunkter från tredjeparts-tjänsteleverantörer.

               (10)

               Företagens skuldsättning är alltjämt hög (mycket över jämförbara länders), vilket utgör en börda för företagens balansräkningar och eventuellt kan hämma kreditefterfrågan och investeringar på medellång sikt. För att minska det stora antalet nödlidande företagslån bör de bulgariska myndigheterna underlätta omförhandlingsprocessen för bankerna genom att använda många olika verktyg. Det kan exempelvis vara att skynda på reformen av insolvensreglerna vilket skulle förbättra den rättsliga miljön för att hantera osäkra fordringar och ge möjlighet till ett rekonstruktionsförfaranden utanför domstol. Förutom insolvensreglerna kunde verktygen omfatta tillsynsvägledning för banker med särskilt höga nivåer av nödlidande lån. Verktygen kunde också omfatta åtgärder för att ge mer transparens åt uppgifter om kvaliteten på tillgångarna i syfte att bidra till att fördjupa sekundärmarknaden för nödlidande lån.

               (11)

               Utvecklingen på arbetsmarknaden har på senare tid varit positiv men strukturella problem återstår. Arbetskraften fortsätter att minska på grund av den åldrande befolkningen i kombination med emigration. När ekonomin genomgår strukturförändringar är det viktigt att ta tillvara den outnyttjade arbetskraftspotentialen. För närvarande kännetecknas arbetsmarknaden av en hög andel långtidsarbetslösa av det totala antalet arbetslösa och en hög andel som står utanför arbetskraften, begränsad inkludering av ungdomar på arbetsmarknaden och brist på kompetens och kompetensglapp. Även om arbetslösheten föll under unionsgenomsnittet under 2015, utgör långtidsarbetslösheten, andelen unga som varken arbetar eller studerar och den låga sysselsättningen bland lågutbildade fortfarande stora utmaningar. Inför dessa utmaningar riktas de aktiva arbetsmarknadsåtgärderna inte i tillräcklig grad mot mindre gynnade grupper och deras behov, vilket hindrar deras anställbarhet. Dessutom kan deltagandet på arbetsmarknaden för dem som får socialt bistånd begränsas av den otillräckliga samordningen mellan arbetsförmedlingen och socialtjänsten.

               (12)

               Att förbättra utbildningsresultaten och öka tillgången till god grundläggande utbildning för alla är fortfarande en utmaning, med potentiella konsekvenser för fattigdom. Även om risken för fattigdom och social utestängning för barn har minskat något, är risken ändå en av de högsta i unionen och den hör nära samman med föräldrarnas utbildningsnivå. Resultatet för grundläggande färdigheter som mättes i OECD:s program för internationell utvärdering av elevprestationer (Pisa) 2015 visar att andelen som underpresterar i läsning, matematik och naturkunskap i Bulgarien är bland de högsta i unionen. Den planerade metoden för att förbättra skolfinansieringen måste fortfarande utvecklas. Syftet är att få rättvisare resultat genom att ge extra stöd till lågpresterande skolor. Barn från familjer med lägre socioekonomisk status, särskilt romer, har inte verkligt likvärdiga utbildningsmöjligheter, inte heller när det gäller förskoleverksamhet. Yrkesutbildningen har reformerats men dess kvalitet och samarbetet med näringsliv och arbetsmarknadens parter är otillräckliga. Varvad utbildning håller på att införas. Inom högre utbildning försöker man förbättra kvaliteten och anpassningen till arbetsmarknaden genom resultatbaserad finansiering.

               (13)

               Inom hälso- och sjukvårdssystemet utgör begränsad tillgång, dålig finansiering, yrkesutbildade som emigrerar och svaga hälsotal fortfarande stora utmaningar. Bristande sjukförsäkringsskydd, inbegripet låg offentlig kostnadstäckning för öppenvårdstjänster och höga patientavgifter, gör det svårt för en del människor att få sjukvård. Tillgången till vård på lika villkor kan förbättras genom åtgärder som vidtagits på senare tid, till exempel selektiva avtal för sjukhustjänster utifrån den nationella sjukvårdskartan, om dessa införs fullt ut.

               (14)

               Bulgariens minimilönnivå har höjts avsevärt sedan 2011, även om den fortfarande är den lägsta i unionen. Trots att arbetsgivare och fackföreningar har enats om kriterierna för en objektiv mekanism har begränsade framsteg gjorts med att inrätta den. Avsaknaden av en transparent mekanism som tar hänsyn till ekonomiska och sociala kriterier, arbetsmarknadsvillkor och den institutionella aspekten av tillämpningen av dem kan äventyra balansen mellan målet att stödja sysselsättning och konkurrenskraft och målet att skydda arbetsinkomsten. Trots vissa spänningar bland arbetsmarknadens parter under de strandade förhandlingarna om minimivärdena för socialförsäkringen för 2017, fungerar den sociala dialogen i landet.

               (15)

               Den höga andelen som löper risk att drabbas av fattigdom eller social utestängning är alltjämt en stor ekonomisk och social utmaning. Bulgarien är fortfarande den fattigaste medlemsstaten i unionen, med utsatta grupper som romer, barn, äldre och människor i landsbygdsområden som påverkas i oproportionerlig grad. Efter många år av varaktiga förbättringar har fattigdomsrisken bland äldre ökat avsevärt. Äldre kvinnor löper särskild risk för fattigdom och social utestängning på grund av att de vanligtvis har betalt in pensionsavgifter under kortare tid. Även om situationen har förbättrats vad gäller relativ fattigdom för barn, är fattigdomen i denna grupp mycket hög. Avinstitutionaliseringen av barn pågår i samma takt som antagandet av den nya handlingsplanen. Processen släpar dock efter för vuxna och personer med funktionsnedsättning. Inkomstskillnaderna utgör ett stort och växande problem. Förhållandet mellan inkomsterna hos de rikaste 20 % av hushållen och de fattigaste 20 % steg från 6,1 under 2012 till 7,1 under 2015 och är bland de högsta i unionen. I Bulgarien är skillnaden i inkomstfördelning före och efter skatter och sociala transfereringar bland de minsta i unionen. De sociala trygghetssystemen, inbegripet det allmänna systemet för minimiinkomst ger inte tillräckligt stöd. Andelen som får sociala förmåner är låg, beroende på mycket restriktiva kvalifikationskrav. Nivån för minimiinkomsten är fortfarande låg och har inte uppdaterats sedan 2009 och det finns ingen transparent justeringsmekanism.

               (16)

               Åtgärder som ska förbättra systemet för offentlig upphandling har införts, men det konkreta mervärdet har inte visat sig ännu. Lämpligt och effektivt genomförande av det nya riskbaserade förhandskontrollsystemet måste säkerställas. Det är fortfarande en utmaning att genomföra de rekommendationer som gavs vid översynen av system för överklagande eftersom effektiva möjligheter till överklagande är viktiga när stora projekt ska genomföras. När den administrativa kapaciteten hos myndigheten för offentlig upphandling har bedömts, kommer den att behöva justeras för att stämma med myndighetens funktioner. Dessutom bör den administrativa kapaciteten hos de upphandlande myndigheterna förbättras, bland annat genom metodologiskt stöd från myndigheten för offentlig upphandling och centraliserad inköpsverksamhet och/eller stödverksamhet för inköp som tillhandahålls av inköpscentraler för den centrala förvaltningen, kommuner och hälso- och sjukvårdssektorn. Arbetet med att införa e-upphandling för att öka insynen i den offentliga upphandlingen är fortfarande inte avslutat. Att säkra opartiskheten vid offentliga upphandlingar och förebygga intressekonflikter är fortfarande viktiga frågor. Trots reformerna som syftade till att modernisera den offentliga förvaltningen är ändamålsenligheten och effektiviteten hos de offentliga institutionerna begränsad. Ett antal rättsliga förändringar avslutades 2016 för att införa ett lämpligt regelverk, men det är svårt att verkställa och genomföra dem på ett effektivt och systematiskt sätt.

               (17)

               Under 2016 antog Bulgarien stora reformer för att hantera de fortlöpande problemen med rättssystemets oberoende och kvalitet. Men eftersom dessa reformer inte antogs förrän helt nyligen, är det för tidigt att bedöma effekten av dem. Det krävs ytterligare åtgärder på många områden. Korruption är ett stort problem i Bulgarien och påverkar investeringsbeslut negativt, både nationellt och lokalt. Under 2015 lade myndigheterna fram en omfattande strategi för att bekämpa korruptionen, men genomförandet är fortfarande i en första fas. Bulgariens politik för korruptionsbekämpning hindras av svaga och fragmenterade institutioner, svaga resultat vad gäller lagföring i fall på hög nivå och sviktande parlamentariskt stöd för reformen. Inom ramen för samarbets- och kontrollmekanismen (4) får Bulgarien rekommendationer om reform av rättsväsendet och kamp mot korruption och organiserad brottslighet. Dessa områden omfattas därför inte av de landsspecifika rekommendationerna för Bulgarien.

               (18)

               Kommissionen har inom ramen för den europeiska planeringsterminen för 2017 gjort en omfattande analys av Bulgariens ekonomiska politik och offentliggjort den i 2017 års landsrapport. Kommissionen har också bedömt uppföljningen av de rekommendationer Bulgarien har fått tidigare år.

               (19)

               Mot bakgrund av denna bedömning anser rådet att Bulgarien väntas följa stabilitets- och tillväxtpakten.

               (20)

               Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och denna bedömning återspeglas rådets rekommendationer enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 i rekommendationerna 2 och 3 nedan.

         HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Bulgarien att 2017 och 2018 vidta följande åtgärder:

               1.

               Ytterligare stärka skatteuppbörden och skattemoralen, bland annat genom ett omfattande åtgärdspaket efter 2017. Intensifiera genomförandet av åtgärder för att minska den informella ekonomins omfattning, inklusive odeklarerat arbete.

               2.

               Vidta uppföljningsåtgärder för översynerna av finanssektorn, särskilt vad gäller återförsäkringsavtal, översyn på koncernnivå, svårvärderade tillgångar och exponeringen mot närstående parter. Förbättra tillsynen i banksektorn och andra sektorer genom omfattande handlingsplaner, i nära samarbete med europeiska organ. Underlätta minskningen av de alltjämt höga nödlidande företagslånen, med hjälp av omfattande åtgärder, däribland en påskyndad reform av insolvensreglerna och genom att främja en funktionsduglig sekundärmarknad för nödlidande lån.

               3.

               Förbättra inriktningen på aktiva arbetsmarknadsåtgärder och samverkan mellan arbetsförmedling och socialtjänst för utsatta grupper. Öka utbudet av god grundläggande utbildning, särskilt för romer. Öka andelen som omfattas av sjukförsäkringen, sänka patientavgifterna och åtgärda bristen på yrkesutbildade inom vården. I samråd med arbetsmarknadens parter, fastställa en transparent mekanism för hur minimilönen ska bestämmas. Förbättra täckningen och nivån för minimiinkomsten.

               4.

               Säkerställa att den nationella strategin för offentlig upphandling 2014–2020 genomförs effektivt.

      Utfärdad i Bryssel den 11 juli 2017.

            På rådets vägnar

         T. TÕNISTE

            Ordförande

      (1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  EUT L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013 av den 17 december 2013 om fastställande av gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden, Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling och Europeiska havs- och fiskerifonden, om fastställande av allmänna bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden och Europeiska havs- och fiskerifonden samt om upphävande av rådets förordning (EG) nr 1083/2006 (EUT L 347, 20.12.2013, s. 320).

      (4)  Kommissionens beslut 2006/929/EG av den 13 december 2006 om inrättande av en mekanism för samarbete och kontroll av Bulgariens framsteg vid uppfyllandet av de särskilda riktmärkena för reformen av rättsväsendet och kampen mot korruption och organiserad brottslighet (EUT L 354, 14.12.2006, s. 58).


title: Rådets rekommendation av den 16 juni 2017 för korrigering av den konstaterade betydande avvikelsen från anpassningsbanan för att uppnå det medelfristiga budgetmålet i Rumänien

text:
               6.7.2017

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 216/1

         RÅDETS REKOMMENDATION
   av den 16 juni 2017
   för korrigering av den konstaterade betydande avvikelsen från anpassningsbanan för att uppnå det medelfristiga budgetmålet i Rumänien
   (2017/C 216/01)
   EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 121.4,
   med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 10.2 andra stycket,
   med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation, och
   av följande skäl:

               (1)

               I enlighet med artikel 121 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt ska medlemsstaterna verka för sunda offentliga finanser på medellång sikt genom samordning av den ekonomiska politiken och genom multilateral övervakning för att undvika alltför stora underskott i den offentliga sektorns finanser.

               (2)

               Stabilitets- och tillväxtpakten grundas på målet att genom sunda offentliga finanser stärka förutsättningarna för prisstabilitet och en stark hållbar tillväxt som främjar skapandet av sysselsättning.

               (3)

               Den 12 juli 2016 rekommenderade rådet Rumänien att under 2016 begränsa avvikelsen från det medelfristiga budgetmålet och uppnå en årlig finanspolitisk korrigering på 0,5 % av BNP under 2017, såvida inte det medelfristiga budgetmålet kan uppnås med en mindre finanspolitisk ansträngning (2).

               (4)

               Beräknat på grundval av kommissionens vårprognos 2017 och de uppgifter om utfallet för 2016 som validerats av Eurostat, försämrades under 2016 det strukturella saldot från – 0,6 % av BNP, dvs. över det medelfristiga budgetmålet på – 1 % av BNP, till – 2,6 % av BNP, vilket innebär en betydande avvikelse från det medelfristiga budgetmålet (närmare bestämt en avvikelse på 1,6 % av BNP). Ökningen av de offentliga utgifterna, beräknade netto efter diskretionära åtgärder på inkomstsidan och engångsåtgärder, översteg klart utgiftsriktmärket, vilket också innebär en betydande avvikelse (närmare bestämt en avvikelse på – 2,0 % av BNP). Skillnaden mellan indikatorerna beror främst på att olika årliga nominella potentiella BNP-tillväxtsatser använts vid beräkningen. Oavsett denna skillnad bekräftar båda indikatorerna att en betydande avvikelse från kraven enligt stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del kan konstateras för 2016.

               (5)

               Efter en samlad bedömning konstaterade kommissionen den 22 maj 2017 att det föreligger en betydande avvikelse från det medelfristiga budgetmålet i Rumänien och utfärdade en varning för Rumänien i enlighet med artikel 121.4 i fördraget och artikel 10.2 första stycket i förordning (EG) nr 1466/97.

               (6)

               Enligt artikel 10.2 andra stycket i förordning (EG) nr 1466/97 ska rådet inom en månad från antagandet av varningen ge en rekommendation till den berörda medlemsstaten om att vidta nödvändiga politiska åtgärder. I förordning (EG) nr 1466/97 anges att det i rekommendationen ska fastställas en tidsfrist på högst fem månader inom vilken medlemsstaten ska komma till rätta med avvikelsen. På grundval av detta förefaller tidsfristen 15 oktober 2017 vara lämplig för Rumänien. Inom den tidsfristen bör Rumänien rapportera om åtgärder som vidtagits med anledning av denna rekommendation.

               (7)

               Rumäniens strukturella saldo för 2016 uppskattas understiga landets medelfristiga budgetmål med 1,6 % av BNP. På grundval av beräkningarna av produktionsgapet enligt kommissionens vårprognos 2017 kan det konstateras att det råder ett normalt ekonomiskt läge i Rumänien under 2017. Landets offentliga skuldkvot understiger tröskelvärdet på 60 % av BNP. Den minsta strukturella insats som krävs enligt förordning (EG) nr 1466/97 och anpassningsmatrisen, som beaktar rådande ekonomiska omständigheter och möjliga hållbarhetsproblem, uppgår till 0,5 % av BNP. Enligt kommissionens vårprognos 2017 kommer det strukturella saldot att försämras med ytterligare 1,3 % av BNP under 2017. En minsta strukturell förbättring på 0,5 % av BNP för 2017 innebär följaktligen att landet behöver vidta åtgärder motsvarande totalt 1,8 % av BNP, jämfört med det nuvarande referensscenariot i kommissionens vårprognos 2017. Med tanke på den betydande strukturella konsolideringsinsats som krävs för att uppnå den minsta anpassning som krävs enligt stabilitets- och tillväxtpakten bör någon ytterligare anpassning utöver miniminivån 0,5 % av BNP inte krävas.

               (8)

               Den erforderliga förbättringen av det strukturella saldot med 0,5 % av BNP under 2017 är förenlig med en nominell ökning av de primära offentliga nettoutgifterna på högst 3,3 % under 2017 (3).

               (9)

               Enligt kommissionens vårprognos 2017 kommer det allmänna underskottet i de offentliga finanserna för 2017 att uppgå till 3,5 % av BNP, vilket överstiger fördragets tröskelvärde på 3 % av BNP. Den begärda strukturella anpassningen framstår också som lämplig för att säkerställa att Rumänien iakttar tröskelvärdet för det offentliga underskottet på 3 % av BNP under 2017.

               (10)

               Denna rekommendation bör offentliggöras.

               (11)

               För att uppnå de rekommenderade budgetmålen är det väsentligt att Rumänien antar och strikt genomför nödvändiga åtgärder och noga övervakar utvecklingen av de löpande utgifterna.

         HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.
   RUMÄNIEN BÖR

               1.

               vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att de primära offentliga nettoutgifterna nominellt sett inte ökar med mer än 3,3 % under 2017, vilket motsvarar en årlig strukturell anpassning på 0,5 % av BNP och skulle innebära att landet kom att följa en lämplig anpassningsbana mot det medelfristiga budgetmålet,

               2.

               använda oförutsedda intäkter för att minska underskottet; budgetkonsolideringsåtgärderna bör säkerställa en bestående förbättring av det strukturella saldot i de offentliga finanserna på ett tillväxtfrämjande sätt,

               3.

               senast den 15 oktober 2017 rapportera till rådet om de åtgärder som vidtagits med anledning av denna rekommendation.

      Denna rekommendation riktar sig till Rumänien.
      Utfärdad i Luxemburg den 16 juni 2017.

            På rådets vägnar

         E. SCICLUNA

            Ordförande

      (1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Rådets rekommendation av den 12 juli 2016 om Rumäniens nationella reformprogram 2016, med avgivande av rådets yttrande om Rumäniens konvergensprogram 2016 (EUT C 299, 18.8.2016, s. 73).

      (3)  Offentliga nettoutgifter består av de totala offentliga utgifterna exklusive ränta, utgifter för unionsprogram som motsvaras fullt ut av inkomster från unionsmedel och icke-diskretionära förändringar i utgifterna för arbetslöshetsersättning. Nationellt finansierad bruttobildning av fast kapital jämnas ut över en fyraårsperiod. Diskretionära åtgärder på inkomstsidan eller inkomstökningar som fastställts genom lagstiftning beaktas. Engångsåtgärder på både inkomst- och utgiftssidan kvittas.


title: Kommissionens rekommendation av den 3 juni 2005 om gemensamma riktlinjer för de nationella sidorna av euromynt i omlopp [delgivet med nr K(2005) 1648]

text:
               18.7.2005

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 186/1

      KOMMISSIONENS REKOMMENDATION

   av den 3 juni 2005
   om gemensamma riktlinjer för de nationella sidorna av euromynt i omlopp
   [delgivet med nr K(2005) 1648]
   (Endast de engelska, finska, franska, grekiska, italienska, nederländska, portugisiska, spanska, svenska och tyska texterna är giltiga)
   (2005/491/EG)
   EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 211 i detta, och
   av följande skäl:

               (1)

               Enligt artikel 106.2 i fördraget får medlemsstaterna ge ut mynt i den omfattning som godkänns av Europeiska centralbanken.

               (2)

               Rådet har i enlighet med artikel 106.2 andra meningen i fördraget vidtagit harmoniseringsåtgärder på detta område genom rådets förordning (EG) nr 975/98 av den 3 maj 1998 om valörer och tekniska specifikationer för mynt i euro som skall sättas i omlopp (1).

               (3)

               Enligt artikel 11 i rådets förordning (EG) nr 974/98 av den 3 maj 1998 om införande av euron, (2) skall mynt i euro eller i cent som överensstämmer med valörerna och de tekniska specifikationerna vara de enda mynt som är lagliga betalningsmedel i alla deltagande medlemsstater såsom de definieras i den förordningen. Sedan de sattes i omlopp den 1 januari 2002 har dessa mynt använts inom hela euroområdet.

               (4)

               Vid sitt informella möte i Verona i april 1996 enades Ekofinrådet om att euromynten skall ha en gemensam europeisk baksida och en särskiljande nationell framsida. De gemensamma utformningarna för de olika valörerna valdes ut av medlemsstaternas stats- och regeringschefer vid Europeiska rådets möte i Amsterdam i december 1997 sedan en tävling anordnats av Europeiska kommissionen. Varje enskild medlemsstat beslutar om utformningen av de nationella sidorna av euromynten.

               (5)

               Den 8 december 2003 beslöt rådet att det moratorium för utgivande av jubileumsmynt avsedda att sättas i omlopp som infördes av Ekofinrådet den 23 november 1998 skulle hävas. Från och med 2004, och med vissa begränsningar, får medlemsstaterna ge ut jubileumsmynt i euro med en nationell utformning som skiljer sig från den normala utformningen av euromynt i omlopp till åminnelse av en viss händelse eller person enligt kommissionens rekommendation 2003/734/EG av den 29 september 2003 om gemensam praxis för ändringar i utformningen av de nationella framsidorna av euromynt i omlopp (3). Dessutom godkände rådet möjligheten att ändra den standardiserade nationella sidan om det statsöverhuvud som avbildas på ett mynt ändras, medan moratoriet för ändringar på de nationella sidorna på andra grunder kan övervägas på nytt efter 2008.

               (6)

               Efter utvidgningen av Europeiska unionen i maj 2004 har flera av de nya medlemsstaterna börjat förbereda sig på att införa euron. Utformningen av de nationella sidorna på deras euromynt är en del av dessa förberedelser.

               (7)

               Mot bakgrund av det ökande antalet olika nationella sidor kommer de gemensamma riktlinjerna för utformningen av de nationella sidorna på både normala mynt avsedda att sättas i omlopp och jubileumsmynt i denna rekommendation att stärka euromyntsystemets allmänna enhetliga karaktär.

               (8)

               Euromynt är inte uteslutande i omlopp i utgivarlandet, utan inom hela euroområdet och t.o.m. utanför detta. Till följd därav ökar andelen mynt i omlopp som inte har samma nationella sida som omloppslandet i vart och ett av euroländerna. I detta sammanhang bör ursprungslandet på ett tydligt sätt markeras på den nationella sidan, så att de som använder mynten lättare kan avgöra varifrån myntet kommer.

               (9)

               På den gemensamma europeiska sidan av myntet anges både den gemensamma valutans officiella namn och myntets valör. Varken valutans namn eller myntets valör bör upprepas på den nationella sidan. Av kantstämpeln på tvåeuromynten får valören framgå, dock under förutsättning att siffran ”2” eller termen ”euro” används, vilket är förenligt med rådande praxis i de flesta medlemsstater.

               (10)

               Eftersom euromynt är i omlopp inom hela euroområdet, är deras nationella kännetecken i någon mån en fråga av allmänt intresse. Medlemsstaterna skall informera varandra om nya nationella sidor innan det slutliga beslutet fattas. Därför bör medlemsstaterna överlämna sina förslag till nya euromynt (inklusive kantstämpeln på tvåeuromyntet) till kommissionen för vidarebefordran. Detta kommer att handhas på ett sådant sätt att onödiga dröjsmål undviks

               (11)

               För att ta hänsyn till medlemsstaterna olika nationella traditioner och preferenser på detta särskilda område har de rådfrågats om de riktlinjer som anges i denna rekommendation i syfte att beakta deras.

               (12)

               Gemenskapen har slutit monetära avtal med Furstendömet Monaco, Republiken San Marino och Vatikanstaten, som ger dessa stater rätt att ge ut vissa kvantiteter euromynt avsedda att sättas i omlopp. De gemensamma riktlinjerna skall även gälla de mynt i omlopp som ges ut av dessa stater.

         HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Angivelse av den utgivande medlemsstaten
   På den nationella sidan på alla valörer av euromynten i omlopp bör det genom namn eller en förkortning anges vilken den utgivande medlemsstaten är.
   Artikel 2
   Ingen angivelse av valutanamn eller valör

               a)

               På den nationella sidan bör myntets valör, eller delar därav, inte upprepas och inte heller den gemensamma valutans eller decimalvalutans namn, såvida inte en sådan angivelse är motiverad därför att medlemsstaten i fråga använder ett avvikande alfabet.

               b)

               Av kantstämpeln på tvåeuromynten får valören framgå, dock endast om siffran ”2” eller termen ”euro” används.

         Artikel 3
   Informationsförfarandet
   Medlemsstaterna bör informera varandra om utformningen av nya nationella sidor, inklusive kantstämpeln, innan denna utformning godkänns. För att detta skall fungera bör den utgivande medlemsstaten överlämna exempel på de nya utformningarna till kommissionen, som utan dröjsmål och på vederbörligt sätt kommer att informera övriga medlemsstater genom lämplig underkommitté till Ekonomiska och finansiella kommittén. Alla relevanta uppgifter om nya nationella myntutformningar kommer att offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.
   Artikel 4
   De rekommenderade riktlinjernas räckvidd
   Denna rekommendation bör tillämpas på nationella sidor och kantstämplar på både normala mynt och jubileumsmynt i omlopp. Den bör inte tillämpas på de nationella sidorna och kantstämplarna på mynt och jubileumsmynt i euro avsedda att sättas i omlopp som givits ut innan denna rekommendation antas.
   Artikel 5
   Adressater
   Denna rekommendation riktar sig till alla deltagande medlemsstater såsom de definieras i artikel 1 i förordning (EG) nr 974/98.

      Utfärdad i Bryssel den 3 juni 2005.

            På kommissionens vägnar

         Joaquín ALMUNIA

            Ledamot av kommissionen

      (1)  EGT L 139, 11.5.1998, s. 6. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 423/1999 (EGT L 52, 27.2.1999, s. 2).

      (2)  EGT L 139, 11.5.1998, s. 1. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 2596/2000 (EGT L 300, 29.11.2000, s. 2).

      (3)  EGT L 264, 15.10.2003, s. 38.