               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 20.5.2020
            COM(2020) 504 final
            Rekommendation till
            RÅDETS REKOMMENDATION
            om Danmarks nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Danmarks konvergensprogram 2020

               Rekommendation till

               RÅDETS REKOMMENDATION

               om Danmarks nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Danmarks konvergensprogram 2020

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

               med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken
                  1
               , särskilt artikel 9.2,

               med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

               med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

               med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

               med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

               med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

               av följande skäl:

               (1)Den 17 december 2019 antog kommissionen den årliga strategin för hållbar tillväxt, som inledde 2020 års europeiska planeringstermin för samordning av den ekonomiska politiken. I den togs vederbörlig hänsyn till den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 17 december 2019 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Danmark inte var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning.

               (2)Landsrapporten 2020 för Danmark
                  2
                offentliggjordes den 26 februari 2020. Den innehöll en bedömning av hur väl Danmark hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som rådet antog den 9 juli 2019
                  3
               , med uppföljningen av tidigare års rekommendationer och med sina nationella Europa 2020-mål.

               (3)Den 11 mars 2020 klassificerade Världshälsoorganisationen officiellt covid-19-utbrottet som en global pandemi. Pandemin är en allvarlig folkhälsokris för invånare, samhällen och ekonomier. Den leder till hårt ansatta hälso- och sjukvårdssystem, störningar i de globala leveranskedjorna, volatilitet på finansmarknaderna, kraftigt minskad konsumentefterfrågan och negativa effekter för olika sektorer. Den hotar människors arbeten och deras inkomster liksom företagens verksamheter. Pandemin har lett till en kraftig ekonomisk chock som redan har fått allvarliga återverkningar inom EU. Den 13 mars 2020 antog kommissionen ett meddelande
                  4
                om en samordnad ekonomisk reaktion på krisen, omfattande alla aktörer på nationell nivå och unionsnivå.

               (4)Flera medlemsstater har utlyst undantagstillstånd eller vidtagit nödåtgärder. Nödåtgärderna bör vara strikt proportionella, nödvändiga, tidsbegränsade och i linje med europeiska och internationella standarder. De bör vara föremål för demokratisk tillsyn och oberoende rättslig prövning.

               (5)Den 20 mars 2020 antog kommissionen ett meddelande om aktivering av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten
                  5
               . Klausulen, som fastställs i artiklarna 5.1, 6.3, 9.1 och 10.3 i förordning (EG) nr 1466/97 och artiklarna 3.5 och 5.2 i förordning (EG) nr 1467/97, underlättar samordningen av budgetpolitiken under en allvarlig konjunkturnedgång. I meddelandet framför kommissionen till rådet att man bedömer att det rådande läget med en allvarlig konjunkturnedgång till följd av covid-19-pandemin innebär att villkoren för att aktivera undantagsklausulen är uppfyllda. Den 23 mars 2020 godkände medlemsstaternas finansministrar kommissionens bedömning. Aktiveringen av den allmänna undantagsklausulen medger en tillfällig avvikelse från anpassningsbanan mot det medelfristiga budgetmålet, förutsatt att detta inte äventyrar hållbarheten i de offentliga finanserna på medellång sikt. När det gäller den korrigerande delen kan rådet, på rekommendation av kommissionen, även besluta att anta en reviderad finanspolitisk strategi. Den allmänna undantagsklausulen innebär inte att stabilitets- och tillväxtpaktens förfaranden avbryts. Det ger medlemsstaterna möjlighet att avvika från de budgetkrav som normalt skulle gälla samtidigt som kommissionen och rådet kan vidta de nödvändiga politiska samordningsåtgärderna inom ramen för pakten.

               (6)Det krävs fortsatta åtgärder för att begränsa och bekämpa smittspridningen, stärka de nationella hälso- och sjukvårdssystemens resiliens och mildra de socioekonomiska konsekvenserna genom stödåtgärder till företag och hushåll samt för att säkerställa adekvata arbetsmiljöförhållanden så att den ekonomiska verksamheten kan återupptas. Unionen bör använda alla tillgängliga verktyg för att stödja medlemsstaternas insatser inom dessa områden. Samtidigt bör medlemsstaterna och unionen samarbeta för att utforma de åtgärder som krävs för både en återgång till samhällen och ekonomier som fungerar normalt och till en hållbar tillväxt, där bland annat den gröna och digitala omställningen integreras och man drar nytta av lärdomarna från krisen.

               (7)Covid-19-krisen har visat på den inre marknadens flexibilitet när det gäller att anpassa sig till extraordinära situationer. För att säkerställa en snabb och smidig övergång till återhämtningsfasen och en snabb och smidig återgång till fri rörlighet för varor, tjänster och arbetstagare måste dock de extraordinära åtgärder som hindrar den inre marknaden från att fungera normalt upphöra så snart de inte längre behövs. Den nuvarande krisen har visat att det behövs krisberedskapsplaner inom hälso- och sjukvården, bl.a. bättre inköpsstrategier, diversifierade leveranskedjor och strategiska reserver av viktig utrustning. Det är centrala faktorer för arbetet med att ta fram mer omfattande krisberedskapsplaner.

               (8)Unionens lagstiftare har redan ändrat de relevanta regelverken
                  6
                för att ge medlemsstaterna möjlighet att mobilisera alla outnyttjade resurser från de europeiska struktur- och investeringsfonderna så att de kan hantera de extraordinära konsekvenserna av covid-19-pandemin. Ändringarna kommer att öka flexibiliteten och förenkla och effektivisera förfarandena. För att minska pressen på kassaflödena kan medlemsstaterna också använda en medfinansieringsgrad på 100 % från unionsbudgeten under räkenskapsåret 2020–2021. Danmark uppmanas att fullt ut utnyttja dessa möjligheter för att hjälpa sina hårdast drabbade invånare och sektorer.

               (9)Den 7 maj 2020 lade Danmark fram sitt nationella reformprogram för 2020 och den 5 maj 2020 sitt konvergensprogram för samma år. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas.

               (10)Danmark omfattas för närvarande av stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del.

               (11)Enligt konvergensprogrammet för 2020 planerar regeringen att försämra det samlade saldot i de offentliga finanserna från ett överskott på 3,7 % av BNP 2019 till ett underskott på 8,0 % av BNP 2020. Underskottet väntas uppgå till 2,4 % av BNP 2021. Efter att ha sjunkit till 33,2 % 2019 väntas den offentliga skuldkvoten öka till 40,7 % under 2020 enligt 2020 års konvergensprogram. De makroekonomiska och offentligfinansiella utsikterna påverkas av den höga graden av osäkerhet till följd av covid-19-pandemin.

               (12)Som en reaktion på covid-19-pandemin, och som del av en samordnad EU-strategi, har Danmark antagit budgetåtgärder för att öka kapaciteten i hälso- och sjukvårdssystemet, begränsa smittspridningen och hjälpa de hårdast drabbade invånarna och branscherna. Enligt konvergensprogrammet för 2020 uppgår dessa budgetåtgärder till 4,9 % av BNP. Åtgärderna omfattar en förstärkning av hälso- och sjukvården, tillfällig kompensation för företagens fasta kostnader, en tillfällig ordning för lönekompensation och nödhjälp till krisdrabbade branscher. Danmark har dessutom aviserat åtgärder som, även om de inte påverkar budgeten direkt, kommer att stödja likviditeten i företagen, som i konvergensprogrammet för 2020 uppskattas motsvara cirka 15 % av BNP. Åtgärderna omfattar lånegarantier och uppskov med betalning av privatpersoners och företagens inkomstskatter (3,7 % av BNP). Jämfört med kommissionens vårprognos 2020 är den största skillnaden att konvergensprogrammet inkluderar förväntade framtida förluster till följd av covid-19-relaterade statliga garantier (0,5 % av BNP). Sammantaget ligger de åtgärder som Danmark har vidtagit i linje med riktlinjerna i kommissionens meddelande om en samordnad ekonomisk reaktion på covid-19-utbrottet. Ett fullständigt genomförande av dessa åtgärder, följt av en omläggning av finanspolitikens inriktning mot en välgenomtänkt offentligfinansiell ställning på medellång sikt när det ekonomiska läget medger detta, kommer att bidra till att bevara hållbarheten i de offentliga finanserna på medellång sikt.

               (13)Baserat på kommissionens vårprognos 2020 väntas Danmarks saldo i de offentliga finanserna vid oförändrad politik uppgå till -7,2 % av BNP 2020 och -2,3 % av BNP 2021. Den offentliga skuldkvoten beräknas ligga kvar under 60 % av BNP under 2020 och 2021.

               (14)Den 20 maj 2020 utfärdade kommissionen en rapport i enlighet med artikel 126.3 i fördraget på grund av att Danmark planerar att överträda underskottsgränsen på 3 % av BNP 2020. Sammantaget tyder analysen på att underskottskriteriet enligt definitionen i fördraget och i förordning (EG) nr 1467/1997 inte är uppfyllt.

               (15)Covid-19-utbrottet drabbade Danmark värst under första halvan av 2020 och satte hälso- och sjukvårdssystemet under tryck och reducerade den ekonomiska aktiviteten markant i vissa branscher. Danmark införde snabba åtgärder för att stävja smittspridningen och för att stärka hälso- och sjukvårdssystemet, och tog även långtgående initiativ för att mildra de ekonomiska konsekvenserna. Regeringen och Nationalbanken vidtog en rad kraftfulla ekonomiska och finansiella åtgärder för att hantera den påföljande ekonomiska inbromsningen, bland annat i form av direkt stöd för att delvis täcka företagens fasta kostnader och lönekostnader, uppskov med skatter och likviditetstillskott till banker och företag, kreditordningar och andra penningpolitiska åtgärder. Vid utformningen och genomförandet av åtgärderna måste banksektorns motståndskraft beaktas. Åtgärderna reducerade effektivt pandemins ekonomiska chock, men kunde inte förhindra ett betydande produktionsbortfall, ett stort antal konkurser och insolvenser och en markant ökning av arbetslösheten och personer som riskerar fattigdom, inte minst bland dem som befinner sig i en utsatt situation (t.ex. personer med funktionsnedsättning). Enligt kommissionens prognos väntas arbetslösheten öka måttligt till runt 6,5 % 2020 innan den återhämtar sig till strax under 6 % 2021.

               (16)Den pågående covid-19-krisen visar på behovet av att Danmark fortlöpande arbetar för att stärka hälso- och sjukvårdssystemets resiliens. Ett specifikt orosmoment är bristen på vårdpersonal, och bristen på specialistläkare och specialistsjuksköterskor inom t.ex. intensivvården (särskilt narkossjuksköterskor). Det är avgörande med fortlöpande insatser för att ta itu med den här arbetskraftsbristen. På kort sikt bör Danmark arbeta för att säkra tillgången på viktiga medicinska produkter, t.ex. personlig skyddsutrustning för vårdpersonal. Det pågår forskning för att inte bara hitta en antiviral behandling och ett vaccin utan också bättre och snabbare testning.

               (17)För att underlätta den ekonomiska återhämtningen kommer det att vara viktigt att tidigarelägga mogna offentliga investeringsprojekt och främja privata investeringar, bland annat genom relevanta reformer. Danmark har bra resultat i fråga om digitalisering, vilket också framgår av Europeiska kommissionens resultattavla för den digitala agendan. Men för att behålla sin starka ställning på lång sikt och säkerställa konkurrenskraften och dra nytta av digitaliseringen måste Danmark investera i digital infrastruktur samt utbildning, fortbildning och kompetensutveckling. Enligt Danmarks nationella energi- och klimatplan krävs det stora investeringar för att lyckas med klimat- och energiomställningen. De största investeringarna krävs för att bygga kraftverk för förnybar energi, samtidigt som det finns stora investeringsbehov i hushållen (energieffektivitet och tillgång på el-/värmeomvandling), hållbara transporter, industrin, och biogas och fjärrvärme. Målen för Danmarks klimatpolitik är att minska utsläppen av växthusgaser med 70 % till 2030, jämfört med 1990, och nå klimatneutralitet senast 2050. Därför måste energiförbrukningen börja sjunka, vilket kräver investeringar som följer en allsidig strategi och är inriktade på sektorer där energibesparingar är särskilt lovande. Den ekonomiska återhämtningen från covid-19-krisen kan främjas av att tidigarelägga gröna investeringar och påskynda ambitiösa investeringsprojekt inom miljö, klimat, energi och infrastruktur, t.ex. i bostäder, vindkraft till havs, energikonnektivitet och elektrifiering av järnvägen. Transporterna är Danmarks största källa till växthusgasutsläpp, vilket gör ytterligare politiska åtgärder på det här området särskilt relevanta. Det pågår förhandlingar om regeringens policy för ett sammanhängande Danmark, med anslag på 15 miljarder euro (112,7 miljarder danska kronor), främst till transportinfrastrukturprojekt under 2021–2030, för att ta större hänsyn till klimat- och miljömål. Programplaneringen för Fonden för en rättvis omställning för perioden 2021–2027 kan hjälpa Danmark att hantera en del av de utmaningar som omställningen till en klimatneutral ekonomi innebär, särskilt inom de områden som anges i bilaga D till landsrapporten. Detta skulle ge Danmark möjlighet att på bästa sätt använda fonden.

               (18)De totala utgifterna för forskning och utveckling (FoU) har inte omsatts i högre produktivitetstillväxt i Danmark. Det saknas en integrerad innovationsstrategi som tydligt anger vad Danmark vill uppnå inom det globala innovationslandskapet. Forsknings- och innovationsverksamheten är fortfarande koncentrerad till ett litet antal storföretag och stiftelser och främst till läkemedels- och bioteknikbranscherna. De åtta största företagen står för nästan 40 % av de totala privata FoU-utgifterna (jämfört med ett globalt genomsnitt på 19 %). De totala FoU-utgifterna är fortsatt höga, men det absoluta antalet företag som är verksamma inom FoU har sjunkit sedan 2009, främst för att mindre företag inte ägnar sig åt FoU. Bara 33 % av de små och medelstora företagen införde produkt- eller processinnovationer. Därför kan ytterligare politiska satsningar komma att krävas för att bredda innovationsbasen med målet att inkludera fler företag. Som svar på förändrade kompetensbehov efter covid-19 krävs det varaktiga investeringar i kompetensutvecklings- och omskolningsprogram, däribland genom vuxenutbildning, också med tanke på den framtida tekniska utvecklingen.

               (19)Danmark har vidtagit åtgärder för att stärka regelverket mot penningtvätt. Under 2019 antogs ny lagstiftning och nationella myndigheter och tillsynsmyndigheter började tillämpa en rad åtgärder för att stärka Danmark förebyggande regelverk mot penningtvätt. Finanstilsynet har fått sanktionsbefogenheter och en högre budget för att stärka sin tillsynskapacitet på penningtvättsområdet. Finansunderrättelseenheten har också fått mer personal och finansiering. Det är viktigt att det skärpta regelverket mot penningtvätt omsätts i effektiv tillsyn och verkställighet. Framför allt måste tillsynsmyndigheten införa den riskbaserade metoden i dess helhet. Med finansunderrättelseenhetens ökade kapacitet måste man nu visa att man på ett lämpligt sätt tagit itu med de svagheter, som lyfts fram i en rapport från Rigsrevisionen.

               (20)Dessa rekommendationer är visserligen inriktade på hur de socioekonomiska effekterna av pandemin ska hanteras och den ekonomiska återhämtningen underlättas, men de landsspecifika rekommendationerna för 2019 som rådet antog den 9 juli 2019 innehöll reformer som krävs för att kunna åtgärda strukturella problem på medellång och lång sikt. De rekommendationerna är fortsatt aktuella och kommer att fortsätta att övervakas nästa år, inom ramen för den europeiska planeringsterminens årliga cykel. Det gäller även rekommendationer rörande investeringsrelaterade ekonomiska strategier. De senare rekommendationerna bör beaktas vid finansieringen av sammanhållningspolitikens strategiska programplanering efter 2020, inbegripet riskreducerande åtgärder och strategier för att lätta på restriktionerna vad gäller den rådande krisen.

               (21)Den europeiska planeringsterminen utgör en ram för en kontinuerlig samordning av den ekonomiska politiken och sysselsättningspolitiken i unionen, vilket kan bidra till en hållbar ekonomi. Medlemsstaterna har utvärderat framstegen vad gäller genomförandet av FN:s mål för hållbar utveckling i sina nationella reformprogram för 2020. Genom att säkerställa ett fullständigt genomförande av rekommendationerna nedan kommer Danmark att bidra till målen för hållbar utveckling och till de gemensamma insatserna för en konkurrenskraftig hållbarhet i unionen.

               (22)Kommissionen har inom ramen för 2020 års europeiska planeringstermin gjort en omfattande analys av Danmarks ekonomiska politik och redogjort för den i 2020 års landsrapport. Kommissionen har även bedömt konvergensprogrammet för 2020, det nationella reformprogrammet för 2020 samt uppföljningen av de rekommendationer Danmark har fått tidigare år. Kommissionen har beaktat inte bara programmens relevans för hållbarheten i finanspolitiken och den socioekonomiska politiken i Danmark utan också att unionens regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i unionen genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på unionsnivå.

               (23)Mot bakgrund av den bedömningen har rådet granskat konvergensprogrammet för 2020 och dess yttrande
                  7
                återspeglas nedan, särskilt i rekommendation 1.

               HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Danmark att 2020 och 2021 vidta följande åtgärder:

               1.I enlighet med den allmänna undantagsklausulen vidta alla nödvändiga åtgärder för att effektivt hantera pandemin, hålla igång ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. När de ekonomiska förhållanden tillåter, driva en finanspolitik som syftar till att nå en välgenomtänkt offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna stärks. Öka hälso- och sjukvårdssystemets resiliens, bland annat genom att säkerställa tillräckligt med viktiga medicinska produkter och ta itu med bristen på vårdpersonal.

               2.Tidigarelägga mogna offentliga investeringsprojekt och främja privata investeringar för att stödja den ekonomiska återhämtningen. Inrikta investeringarna på den gröna och den digitala omställningen, särskilt på ren och effektiv användning och produktion av energi, hållbara transporter samt forskning och innovation. Stödja en integrerad innovationsstrategi med en bredare investeringsbas.

               3.Effektivisera penningtvättstillsynen och tillämpa regelverket mot penningtvätt effektivt.

               Utfärdad i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordförande

                     (1)

                        EUT L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        SWD(2020) 503 final.

                     (3)

                        EUT C 301, 5.9.2019, s. 117.

                     (4)

                        COM(2020) 112 final.

                     (5)

                        COM(2020) 123 final.

                     (6)

                        Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/460 av den 30 mars 2020 om ändring av förordningarna (EU) nr 1301/2013, (EU) nr 1303/2013 och (EU) nr 508/2014 vad gäller särskilda åtgärder för att mobilisera investeringar i medlemsstaternas hälso- och sjukvårdssystem samt i andra sektorer av deras ekonomier som reaktion på covid-19-utbrottet (Investeringsinitiativ mot effekter av coronavirus) (EUT L 99, 31.3.2020, s. 5) och Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/558 av den 23 april 2020 om ändring av förordningarna (EU) nr 1301/2013 och (EU) nr 1303/2013 vad gäller särskilda åtgärder för att tillhandahålla extraordinär flexibilitet vid användningen av de europeiska struktur- och investeringsfonderna för att hantera covid-19-utbrottet (EUT L 130, 24.4.2020, s. 1).

                     (7)

                        I enlighet med artikel 9.2 i rådets förordning (EG) nr 1466/97.


               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 20.5.2020
            COM(2020) 505 final
            Rekommendation till
            RÅDETS REKOMMENDATION
            om Tysklands nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Tysklands stabilitetsprogram 2020

               Rekommendation till

               RÅDETS REKOMMENDATION

               om Tysklands nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Tysklands stabilitetsprogram 2020

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

               med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken
                  1
               , särskilt artikel 5.2,

               med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser
                  2
               , särskilt artikel 6.1,

               med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

               med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

               med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

               med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

               med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

               av följande skäl:

               (1)Den 17 december 2019 antog kommissionen den årliga strategin för hållbar tillväxt, som inledde 2020 års europeiska planeringstermin för samordning av den ekonomiska politiken. I den togs vederbörlig hänsyn till den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 17 december 2019 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Tyskland var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet.

               (2)Landsrapporten 2020 för Tyskland
                  3
                offentliggjordes den 26 februari 2020. Den innehöll en bedömning av hur väl Tyskland hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som rådet antog den 9 juli 2019
                  4
               , med uppföljningen av tidigare års rekommendationer och med sina nationella Europa 2020-mål. Den innehöll också en fördjupad granskning enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011, vars resultat också offentliggjordes den 26 februari 2020. Av analysen drog kommissionen slutsatsen att Tyskland har makroekonomiska obalanser. Det gäller främst det stora bytesbalansöverskottet som återspeglar en låg investeringsnivå i förhållande till sparandet och har gränsöverskridande betydelse.

               (3)Den 11 mars 2020 klassificerade Världshälsoorganisationen officiellt covid-19-utbrottet som en global pandemi. Pandemin är en allvarlig folkhälsokris för invånare, samhällen och ekonomier. Den leder till hårt ansatta hälso- och sjukvårdssystem, störningar i de globala leveranskedjorna, volatilitet på finansmarknaderna, kraftigt minskad konsumentefterfrågan och negativa effekter för olika sektorer. Den hotar människors arbeten och deras inkomster liksom företagens verksamheter. Pandemin har lett till en kraftig ekonomisk chock som redan har fått allvarliga återverkningar inom EU. Den 13 mars 2020 antog kommissionen ett meddelande
                  5
                om en samordnad ekonomisk reaktion på krisen, omfattande alla aktörer på nationell nivå och unionsnivå.

               (4)Flera medlemsstater har utlyst undantagstillstånd eller vidtagit nödåtgärder. Nödåtgärderna bör vara strikt proportionella, nödvändiga, tidsbegränsade och i linje med europeiska och internationella standarder. De bör vara föremål för demokratisk tillsyn och oberoende rättslig prövning.

               (5)Den 20 mars 2020 antog kommissionen ett meddelande om aktivering av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten
                  6
               . Klausulen, som fastställs i artiklarna 5.1, 6.3, 9.1 och 10.3 i förordning (EG) nr 1466/97 och artiklarna 3.5 och 5.2. i förordning (EG) nr 1467/97, underlättar samordningen av budgetpolitiken under en allvarlig konjunkturnedgång. I meddelandet framför kommissionen till rådet att man bedömer att det rådande läget med en allvarlig konjunkturnedgång till följd av covid-19-pandemin innebär att villkoren för att aktivera undantagsklausulen är uppfyllda. Den 23 mars 2020 godkände medlemsstaternas finansministrar kommissionens bedömning. Aktiveringen av den allmänna undantagsklausulen medger en tillfällig avvikelse från anpassningsbanan mot det medelfristiga budgetmålet, förutsatt att detta inte äventyrar hållbarheten i de offentliga finanserna på medellång sikt. När det gäller den korrigerande delen kan rådet, på rekommendation av kommissionen, även besluta att anta en reviderad finanspolitisk strategi. Den allmänna undantagsklausulen innebär inte att stabilitets- och tillväxtpaktens förfaranden avbryts. Det ger medlemsstaterna möjlighet att avvika från de budgetkrav som normalt skulle gälla samtidigt som kommissionen och rådet kan vidta de nödvändiga politiska samordningsåtgärderna inom ramen för pakten.

               (6)Det krävs fortsatta åtgärder för att begränsa och bekämpa smittspridningen, stärka de nationella hälso- och sjukvårdssystemens resiliens och mildra de socioekonomiska konsekvenserna genom stödåtgärder till företag och hushåll samt för att säkerställa adekvata arbetsmiljöförhållanden så att den ekonomiska verksamheten kan återupptas. Unionen bör använda alla tillgängliga verktyg för att stödja medlemsstaternas insatser inom dessa områden. Samtidigt bör medlemsstaterna och unionen samarbeta för att utforma de åtgärder som krävs för både en återgång till samhällen och ekonomier som fungerar normalt och till en hållbar tillväxt, där bland annat den gröna och digitala omställningen integreras och man drar nytta av lärdomarna från krisen.

               (7)Covid-19-krisen har visat på den inre marknadens flexibilitet när det gäller att anpassa sig till extraordinära situationer. För att säkerställa en snabb och smidig övergång till återhämtningsfasen och en snabb och smidig återgång till fri rörlighet för varor, tjänster och arbetstagare måste dock de extraordinära åtgärder som hindrar den inre marknaden från att fungera normalt upphöra så snart de inte längre behövs. Den nuvarande krisen har visat att det behövs krisberedskapsplaner inom hälso- och sjukvården, bl.a. bättre inköpsstrategier, diversifierade leveranskedjor och strategiska reserver av viktig utrustning. Det är centrala faktorer för arbetet med att ta fram mer omfattande krisberedskapsplaner.

               (8)Unionens lagstiftare har redan ändrat de relevanta regelverken
                  7
                för att ge medlemsstaterna möjlighet att mobilisera alla outnyttjade resurser från de europeiska struktur- och investeringsfonderna så att de kan hantera de extraordinära konsekvenserna av covid-19-pandemin. Ändringarna kommer att öka flexibiliteten och förenkla och effektivisera förfarandena. För att minska pressen på kassaflödena kan medlemsstaterna också använda en medfinansieringsgrad på 100 % från unionsbudgeten under räkenskapsåret 2020–2021. Tyskland uppmanas att fullt ut utnyttja dessa möjligheter för att hjälpa sina hårdast drabbade invånare och sektorer.

               (9)Pandemins socioekonomiska konsekvenser kommer sannolikt att drabba sektorerna och regionerna ojämnt på grund av olika specialiseringsmönster. Detta innebär en risk för ökande skillnader inom Tyskland. I kombination med risken för en tillfällig upplösning av konvergensprocessen mellan medlemsstaterna krävs i den nuvarande situationen riktade politiska insatser.

               (10)Den 20 april 2020 lade Tyskland fram sitt nationella reformprogram för 2020 och den 30 april 2020 sitt stabilitetsprogram för samma år. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas.

               (11)Tyskland omfattas för närvarande av stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del och av skuldkriteriet.

               (12)I sitt stabilitetsprogram för 2020 väntar sig regeringen att det samlade saldot i de offentliga finanserna kommer att försämras från ett överskott på 1,4 % av BNP 2019 till ett underskott på 7,25 % av BNP 2020. Den offentliga skuldkvoten minskade till 59,8 % av BNP under 2019, men väntas enligt stabilitetsprogrammet för 2020 öka till 75,25 % under 2020. De makroekonomiska och offentligfinansiella utsikterna påverkas av den höga graden av osäkerhet till följd av covid-19-pandemin.

               (13)Som en reaktion på covid-19-pandemin, och som del av en samordnad EU-strategi, har Tyskland antagit budgetåtgärder för att öka kapaciteten i hälso- och sjukvårdssystemet, begränsa smittspridningen och hjälpa de hårdast drabbade invånarna och branscherna. Enligt stabilitetsprogrammet för 2020 uppgår dessa budgetåtgärder till 7,2 % av BNP för 2020. Åtgärderna omfattar likviditetsstöd till företag, riktat stöd till småföretag och egenföretagare genom bidrag och lån samt enklare tillgång till system för korttidsarbete för att förhindra uppsägningar. Tyskland har dessutom aviserat åtgärder som, även om de inte påverkar budgeten direkt, kommer att bidra till likviditeten i företagen, och som enligt stabilitetsprogrammet för 2020 uppskattas till 24,9 % av BNP. Dessa åtgärder består av lånegarantier som främst tillhandahålls av den statligt ägda utvecklingsbanken KfW samt den nya ekonomiska stabiliseringsfonden, som bildats som ett svar på covid-19-pandemin. Till skillnad från i stabilitetsprogrammet för 2020 anses i kommissionens uppskattningar inte uppskov med skatter och budgetkompensationer för minskade skatteintäkter till följd av konjunkturnedgången vara diskretionära åtgärder med budgeteffekt. Totalt sett är de åtgärder Tyskland har vidtagit i linje med riktlinjerna i kommissionens meddelande om en samordnad ekonomisk reaktion på covid-19-utbrottet. Ett fullständigt genomförande av dessa åtgärder, följt av en omläggning av finanspolitikens inriktning mot en välgenomtänkt offentligfinansiell ställning på medellång sikt när det ekonomiska läget medger detta, kommer att bidra till att bevara hållbarheten i de offentliga finanserna på medellång sikt.

               (14)Enligt kommissionens vårprognos 2020 beräknas Tysklands saldo i de offentliga finanserna vid oförändrad politik uppgå till -7,0 % av BNP 2020 och -1,5 % av BNP 2021. Den offentliga skuldkvoten beräknas uppgå till 75,6 % av BNP 2020 och till 71,8 % 2021.

               (15)Den 20 maj 2020 utfärdade kommissionen en rapport i enlighet med artikel 126.3 i fördraget på grund av att Tyskland planerade att överträda underskottsgränsen på 3 % av BNP 2020. Sammantaget visar denna analys att underskottskriteriet enligt fördraget och i förordning (EG) nr 1467/1997 inte är uppfyllt.

               (16)Den första infektionen i Tyskland registrerades den 27 januari 2020 och antalet fall av covid-19 började öka exponentiellt i mars 2020. De tyska myndigheterna svarade med isoleringsåtgärder för att bromsa smittspridningen, såsom att stänga alla icke nödvändiga detaljhandelsbutiker, restauranger, nöjes- och kulturinrättningar, idrottsanläggningar, skolor och universitet. Alla offentliga sammankomster med fler än två personer förbjöds och människor ombads att begränsa sina sociala kontakter i så hög grad som möjligt. Tillverkningssektorn i sig har inte varit föremål för åtgärder för att begränsa rörelsefriheten. Men större fabriker har varit stängda ett antal veckor på grund av störningar i utrikeshandeln och minskad efterfrågan. De ekonomiska utsikterna har försämrats kraftigt och enligt kommissionens vårprognos kommer BNP att minska med 6,5 % under 2020. Även om utökningen av systemet för korttidsarbete (Kurzarbeit) hjälper företagen att behålla sin arbetskraft förefaller det vara omöjligt att undvika att arbetslösheten ökar. Enligt prognosen väntas arbetslösheten öka till 4 % 2020 och sedan vända ned till 3,5 % 2021.

               (17)För att dämpa den ekonomiska effekten har Tysklands regering reagerat snabbt och vidtagit långtgående åtgärder. Upp till 50 miljarder euro erbjuds i omedelbart stöd (direkta bidrag) till små företag, egenföretagare och frilansare. Genom den nyinrättade ekonomiska stabiliseringsfonden och den statliga utvecklingsbanken KfW har regeringen, med hjälp av statliga garantier uppgående till minst 822 miljarder euro (24 % av BNP), utökat volymen för och tillgången till lånegarantier för företag av olika storlekar, som täcker upp till 80–90 % av bankens kreditrisk (i vissa fall upp till 100 %). Den ekonomiska stabiliseringsfonden kan även stödja större företag genom att tillfälligt tillhandahålla extra eget kapital. För att förbättra företagens likviditet har man antagit ändringar gällande skatteuppskov, preliminär skatt och skattetillägg. Man har också ändrat insolvensreglerna för att undvika tekniska insolvensförfaranden. De enskilda delstaterna (Länder) kompletterar de federala åtgärderna med egna stödprogram. Vid utformningen och genomförandet av dessa åtgärder måste banksektorns motståndskraft beaktas. Covid-19-krisen kommer sannolikt att leda till ytterligare press på den redan låga lönsamheten i den tyska banksektorn. Det förefaller därför vara motiverat med ytterligare kostnadsminskningar för de tyska bankerna för att förbättra lönsamheten och frigöra medel till it-investeringar och skapande av organiskt kapital. Ytterligare konsolidering skulle också bidra i detta avseende.

               (18)Efter en stark start i början av året har arbetsmarknaden försämrats till följd av pandemin och åtgärderna för att bekämpa den. För att dämpa krisens effekter på sysselsättning och samhälle har regeringen gett omfattande stöd genom systemet för korttidsarbete (Kurzarbeit). Det har blivit lättare att få tillgång till systemet, som även har utökats retroaktivt till visstidsanställda och nu omfattar generösare villkor. Detta bidrar till att bevara arbetstillfällen och skydda hushållens inkomster. Arbetsgivare ges en ekonomisk lättnad genom att de inte behöva betala sociala avgifter, eller endast en del av dem, för den förlorade arbetstiden. Det har blivit lättare att få tillgång till minimiinkomststödet (grundar sig på volym II av den tyska sociallagen, Sozialgesetzbuch/SGB) vilket är en hjälp mot förlorade inkomster. Låginkomstfamiljer får stöd genom enklare tillgång till barnbidrag och minimiinkomst. Dessutom skyddas hyresgäster som riskerar att förlora sin inkomst tillfälligt mot vräkning. Tyskland har visserligen gjort framsteg med den sociala resultattavlan för den europeiska pelaren för sociala rättigheter, men brister i omfattning kan om de inte åtgärdas leda till minskade inkomster för utsatta grupper mot bakgrund av den rådande krisen.

               (19)Under kampen mot hälsokonsekvenserna har Tyskland haft nytta av sitt allmänna hälso- och sjukvårdssystem med vård av hög kvalitet som snabbt har klarat att öka kapaciteten för testning och intensivvård. Den rådande covid-19-krisen visar dock på det fortsatta behovet av att öka hälso- och sjukvårdssystemens resiliens. Tillgången till sjukvårdspersonal och sjuksköterskeyrkets attraktionskraft är fortsatta problem. Trots det jämförelsevis höga antalet yrkesverksamma sjuksköterskor per capita har sjukhusen i högre grad rapporterat lediga tjänster för sjuksköterskor. Samordningen mellan vårdgivare inom primär- och sjukhusvården samt mellan hälso- och sjukvården och social omsorg kan också förbättras och få stöd av digitala verktyg. Infrastruktur för e-hälsotjänster införs i snabb takt, men användningen av hälso- och sjukvårdstjänster på nätet, e-recept och utbytet av medicinska uppgifter ligger fortfarande långt under genomsnittet i EU. En ny lag som godkändes i mars 2020 hjälper till att minska de ekonomiska konsekvenserna av covid-19 främst för sjukhus och läkare med egen praktik. Trots det måste den långsiktiga finansieringen av hälso- och sjukvårdsinrättningar säkras för att upprätthålla vård inom alla områden, eftersom uppskjutna icke-akuta ingrepp och behandlingar påverkar vårdinrättningarnas inkomster, och tillgängliga medel används för att köpa in prioriterade tester och utrustning. Med en stark forskningsbas har Tyskland kapacitet att medverka i särskilda forsknings- och innovationsåtgärder med anledning av covid-19-krisen, inbegripet utvecklingen av vacciner och behandlingsmetoder, utvecklingen av ett forskningsnätverk för att slå samman och stärka forskningen på tyska medicinska universitet samt bistå med stöd till Coalition for Epidemic Preparedness Innovations.

               (20)För att främja den ekonomiska återhämtningen kommer det att bli viktigt att tidigarelägga mogna projekt för offentliga investeringar och gynna privata investeringar. Offentliga och privata investeringar fortsatte att öka stabilt under 2019, men släpade efter investeringsbehoven. Offentliga investeringar ligger under ersättningsnivån på kommunal nivå, där eftersläpningen av investeringar är fortsatt hög (4 % av BNP), och begränsas fortfarande av kapacitets- och planeringsbegränsningar. Investeringar i grön teknik och grön energi som redan har planerats kan tidigareläggas, till exempel småskaliga projekt för byggnadsrenoveringar och saneringsprojekt. Trots de senaste satsningarna är det fortsatt en utmaning både att nå de kort- och medelfristiga målen om minskade koldioxidutsläpp och målet om klimatneutralitet 2050. Detta gäller även miljö- och energieffektivitetsmål, eftersom prisincitament, särskilt med tanke på de låga oljepriserna till följd av covid-19-krisen, motverkar ett klimat- och miljövänligt beteende. Tysklands omställning till en klimatneutral ekonomi kommer att kräva avsevärda privata och offentliga investeringar under lång tid, i t.ex. förnybar energi, elinfrastruktur, energieffektivitet, cirkulär ekonomi och hållbara transporter. Tysklands federala revisionsmyndighet kritiserade dessutom kostnadseffektiviteten i åtgärder med koppling till den gröna energiomställningen. Fler insatser och varaktiga investeringar i energinätet behövs för att kunna dra nytta av ett helt integrerat hållbart energisystem, med konsekventa prissignaler. Ren rörlighet kan främjas genom lämplig lagstiftning och med ökade och snabbare investeringar i infrastruktur för hållbara transporter och lösningar för ren rörlighet. Ytterligare investeringar i forskning och utveckling är grundläggande för en återhämtning mot en mer hållbar och konkurrenskraftig ekonomi. Utgifterna för utbildning och forskning låg kvar på 9,1 % av BNP 2018 och därmed under det nationella målet på 10 %. Privata investeringar i forskning och utveckling är allt mer koncentrerade till större företag. Bostadsutbudet låg avsevärt under det årliga bostadsmålet att bygga 375 000 nya lägenheter mellan 2017 och 2021, trots politiska åtgärder. Politiska åtgärder som uppmuntrar till investeringar i nya bostäder skulle åtgärda den här obalansen och förbättra tillgången till bostäder till överkomliga priser. Programplaneringen för Fonden för en rättvis omställning för perioden 2021–2027 kan hjälpa Tyskland att hantera en del av de utmaningar som omställningen till en klimatneutral ekonomi innebär, särskilt inom de områden som anges i bilaga D till landsrapporten. Detta skulle ge Tyskland möjlighet att på bästa sätt använda fonden.

               (21)En modern digital infrastruktur och digitala tjänster är avgörande när rörligheten begränsas. Investeringar i digital infrastruktur och offentliga tjänster kan stödja den ekonomiska återhämtningen och hjälpa till att minska Tysklands avstånd till andra länder vad gäller täckningen av nätverk med mycket hög kapacitet, eftersom avståndet är fortsatt betydande. I Tyskland var denna täckning 32,7 % 2019, jämfört med ett EU-genomsnitt på 44 %, medan täckningen av fiber till fastigheten var 10,5 %, vilket är avsevärt under EU-genomsnittet på 33,5 %. Covid-19-krisen understryker vikten av digitala tjänster via internet. Bristen på förbindelser kan vara en av de främsta faktorerna som hindrar investeringar i digitalisering, i synnerhet för små och medelstora företag, vilka fortsatt är långsamma när det gäller att införa digital teknik. Tysklands digitala offentliga tjänster är fortfarande bristfälliga i jämförelse med övriga medlemsstater, trots en förbättring av dessa tjänster för företag. Interaktionsnivån på nätet mellan offentliga myndigheter och allmänheten är dock mycket låg. Genomförandet av lagen om internetåtkomst går sakta framåt, och det kommer att bli en utmaning att nå målet att samtliga 575 tjänster ska vara digitaliserade till slutet av 2022. Lagen bör genomföras av alla berörda offentliga organ (myndigheter på federal, statlig och lokal nivå) för att man ska kunna genomföra mer betydelsefulla förbättringar inom digital offentlig förvaltning.

               (22)Det är viktigt att regelbördan och den administrativa bördan inte är för betungande, både för genomförandet av stödåtgärderna och längre fram. Att hålla den administrativa bördan till ett minimum för tillgång till stödåtgärder bör säkerställa att mindre företag får samma stöd från intermediärer som större företag. Att även minska andra administrativa bördor, dvs. utöver för stödåtgärderna, t.ex. genom flexibilitet vid icke nödvändiga byråkratiska förfaranden, kan ge ytterligare avlastning för små och medelstora företag.

               (23)Redan före covid-19-krisen förändrade den tekniska utvecklingen arbetsmarknaden, vilket krävde ökad finansiering av utbildning, inbegripet omskolning, kompetenshöjning och förbättring av den digitala kompetensen. Covid-19-krisen har gjort detta än mer akut i synnerhet för arbetstagare som är anställda i sektorer som kan komma att påverkas under en längre tid av social distansering eller de som riskerar att bli arbetslösa. Den plötsliga förändringen till ett mer digitaliserat samhälle och hemundervisning kan utgöra en särskild utmaning för utsatta elever och studerande som inte har tillgång till digitala lösningar och stöd hemma. Detta inbegriper även elever med funktionsnedsättning. Särskild omsorg behövs för att säkerställa att alla elever och studenter får den nyckelkompetens som ingår i läroplanen, och att de månadslånga störningar som orsakats av covid-19 inte leder till en hel livstid med sämre förutsättningar. Redan befintliga skillnader i grundläggande kunskaper, som är kopplade till socioekonomiska skillnader och invandrarbakgrund, riskerar att förvärras. Krisen har belyst vikten av ytterligare utveckling av utbildningssystemet för att främja en smart och inkluderande återhämtning och fortsätta på rätt spår vad gäller den gröna och digitala omställningen.

               (24)Dessa rekommendationer är visserligen inriktade på hur de socioekonomiska effekterna av pandemin ska hanteras och den ekonomiska återhämtningen underlättas, men de landsspecifika rekommendationerna för 2019 som rådet antog den 9 juli 2019 innehöll reformer som krävs för att kunna åtgärda strukturella problem på medellång och lång sikt. De rekommendationerna är fortsatt aktuella och kommer att fortsätta att övervakas nästa år, inom ramen för den europeiska planeringsterminens årliga cykel. Det gäller även rekommendationer rörande investeringsrelaterade ekonomiska strategier. De senare rekommendationerna bör beaktas vid finansieringen av sammanhållningspolitikens strategiska programplanering efter 2020, inbegripet riskreducerande åtgärder och strategier för att lätta på restriktionerna vad gäller den rådande krisen.

               (25)Den europeiska planeringsterminen utgör en ram för en kontinuerlig samordning av den ekonomiska politiken och sysselsättningspolitiken i unionen, vilket kan bidra till en hållbar ekonomi. Medlemsstaterna har utvärderat framstegen vad gäller genomförandet av FN:s mål för hållbar utveckling i sina nationella reformprogram för 2020. Genom att säkerställa ett fullständigt genomförande av rekommendationerna nedan kommer Tyskland att bidra till målen för hållbar utveckling och till de gemensamma insatserna för en konkurrenskraftig hållbarhet i unionen.

               (26)Det är viktigt med ett nära samarbete mellan länderna i den ekonomiska och monetära unionen för att åstadkomma en snabb återhämtning från de ekonomiska konsekvenserna av covid-19. Mot bakgrund av politisk vägledning från Eurogruppen bör Tyskland, i egenskap av en medlemsstat som har euron som valuta, säkerställa att landets politik är förenlig med rekommendationerna för euroområdet och politiken i andra medlemsstater i euroområdet.

               (27)Kommissionen har inom ramen för 2020 års europeiska planeringstermin gjort en omfattande analys av Tysklands ekonomiska politik och redogjort för den i 2020 års landsrapport. Kommissionen har även bedömt stabilitetsprogrammet för 2020, det nationella reformprogrammet för 2020 samt uppföljningen av de rekommendationer Tyskland har fått tidigare år. Kommissionen har beaktat inte bara programmens relevans för hållbarheten i finanspolitiken och den socioekonomiska politiken i Tyskland utan också att unionens regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i unionen genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på unionsnivå.

               (28)Mot bakgrund av den bedömningen har rådet granskat stabilitetsprogrammet för 2020 och dess yttrande
                  8
                återspeglas nedan, särskilt i rekommendation 1.

               (29)Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och denna bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet för 2020 och stabilitetsprogrammet för 2020. I dessa rekommendationer beaktas behovet av att bekämpa pandemin och underlätta den ekonomiska återhämtningen som ett första nödvändigt steg för att möjliggöra en justering av obalanserna. Rekommendationer som direkt behandlar de makroekonomiska obalanser som konstaterats av kommissionen enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 återspeglas i rekommendation 2.

               HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Tyskland att 2020 och 2021 vidta följande åtgärder:

               1.I enlighet med den allmänna undantagsklausulen vidta alla nödvändiga åtgärder för att ändamålsenligt hantera pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den efterföljande återhämtningen. Så snart som de ekonomiska förhållandena tillåter det bedriva en finanspolitik som syftar till att uppnå ansvarsfulla offentliga finanser på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, och samtidigt förbättra investeringarna. Mobilisera lämpliga resurser och stärka hälso- och sjukvårdssystems resiliens, inbegripet genom att införa tjänster för e-hälsa.

               2.Tidigarelägga mogna projekt för offentliga investeringar och främja privata investeringar för att gynna den ekonomiska återhämtningen. Styra investeringarna till den gröna och digitala omställningen, särskilt inom områden som hållbara transporter, rena, effektiva och integrerade energisystem, digital infrastruktur och digital kompetens, bostäder, utbildning och forskning och innovation. Förbättra digitala offentliga tjänster på alla nivåer och främja digitaliseringen i små och medelstora företag. Minska regelbördan och den administrativa bördan för företagen.

               Utfärdad i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordföranden

                     (1)

                        EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        EUT L 306, 23.11.2011, s. 25.

                     (3)

                        SWD(2020) 504 final.

                     (4)

                        EUT C 301, 5.9.2019, s. 117.

                     (5)

                        COM(2020) 112 final.

                     (6)

                        COM(2020) 123 final.

                     (7)

                        Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/460 av den 30 mars 2020 om ändring av förordningarna (EU) nr 1301/2013, (EU) nr 1303/2013 och (EU) nr 508/2014 vad gäller särskilda åtgärder för att mobilisera investeringar i medlemsstaters hälso- och sjukvårdssystem samt i andra sektorer av deras ekonomier som reaktion på covid-19-utbrottet (investeringsinitiativet mot effekter av coronaviruset) (EUT L 99, 31.3.2020, s. 5), och Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/558 av den 23 april 2020 om ändring av förordningarna (EU) nr 1301/2013 och (EU) nr 1303/2013 vad gäller särskilda åtgärder för att tillhandahålla extraordinär flexibilitet vid användningen av de europeiska struktur- och investeringsfonderna för att hantera covid-19-pandemin (EUT L 130, 24.4.2020, s. 1).

                     (8)

                        Enligt artikel 5.2 i rådets förordning (EG) nr 1466/97.


               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 20.5.2020
            COM(2020) 509 final
            Rekommendation till
            RÅDETS REKOMMENDATION
            om Spaniens nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Spaniens stabilitetsprogram 2020

               Rekommendation till

               RÅDETS REKOMMENDATION

               om Spaniens nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Spaniens stabilitetsprogram 2020

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

               med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken
                  1
               , särskilt artikel 5.2,

               med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser
                  2
               , särskilt artikel 6.1,

               med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

               med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

               med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

               med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

               med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

               av följande skäl:

               (1)Den 17 december 2019 antog kommissionen den årliga strategin för hållbar tillväxt, som inledde 2020 års europeiska planeringstermin för samordning av den ekonomiska politiken. I den togs vederbörlig hänsyn till den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 17 december 2019 antog kommissionen på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011 rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Spanien var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet.

               (2)Landsrapporten 2020 för Spanien
                  3
                offentliggjordes den 26 februari 2020. Den innehöll en bedömning av hur väl Spanien hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som rådet antog den 9 juli 2019
                  4
               , med uppföljningen av tidigare års rekommendationer och med sina nationella Europa 2020-mål. Den innehöll också en fördjupad granskning enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011, vars resultat också offentliggjordes den 26 februari 2020. Av analysen drog kommissionen slutsatsen att Spanien har makroekonomiska obalanser. Höga utlandsskulder och inhemska skulder, både offentliga och privata, fortsatte att utgöra svaga punkter, mot bakgrund av fortsatt hög arbetslöshet, och hade även gränsöverskridande betydelse.

               (3)Den 11 mars 2020 klassificerade Världshälsoorganisationen officiellt covid-19-utbrottet som en global pandemi. Pandemin är en allvarlig folkhälsokris för invånare, samhällen och ekonomier. Den leder till hårt ansatta hälso- och sjukvårdssystem, störningar i de globala leveranskedjorna, volatilitet på finansmarknaderna, kraftigt minskad konsumentefterfrågan och negativa effekter för olika sektorer. Den hotar människors arbeten och deras inkomster liksom företagens verksamheter. Pandemin har lett till en kraftig ekonomisk chock som redan har fått allvarliga återverkningar inom EU. Den 13 mars 2020 antog kommissionen ett meddelande
                  5
                om en samordnad ekonomisk reaktion på krisen, omfattande alla aktörer på nationell nivå och unionsnivå.

               (4)Flera medlemsstater har utlyst undantagstillstånd eller vidtagit nödåtgärder. Nödåtgärderna bör vara strikt proportionella, nödvändiga, tidsbegränsade och i linje med europeiska och internationella standarder. De bör vara föremål för demokratisk tillsyn och oberoende rättslig prövning.

               (5)Den 20 mars 2020 antog kommissionen ett meddelande om aktivering av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten
                  6
               . Klausulen, som fastställs i artiklarna 5.1, 6.3, 9.1 och 10.3 i förordning (EG) nr 1466/97 och artiklarna 3.5 och 5.2. i förordning (EG) nr 1467/97, underlättar samordningen av budgetpolitiken under en allvarlig konjunkturnedgång. I meddelandet framför kommissionen till rådet att man bedömer att det rådande läget med en allvarlig konjunkturnedgång till följd av covid-19-pandemin innebär att villkoren för att aktivera undantagsklausulen är uppfyllda. Den 23 mars 2020 godkände medlemsstaternas finansministrar kommissionens bedömning. Aktiveringen av den allmänna undantagsklausulen medger en tillfällig avvikelse från anpassningsbanan mot det medelfristiga budgetmålet, förutsatt att detta inte äventyrar hållbarheten i de offentliga finanserna på medellång sikt. När det gäller den korrigerande delen kan rådet, på rekommendation av kommissionen, även besluta att anta en reviderad finanspolitisk strategi. Den allmänna undantagsklausulen innebär inte att stabilitets- och tillväxtpaktens förfaranden avbryts. Det ger medlemsstaterna möjlighet att avvika från de budgetkrav som normalt skulle gälla samtidigt som kommissionen och rådet kan vidta de nödvändiga politiska samordningsåtgärderna inom ramen för pakten.

               (6)Det krävs fortsatta åtgärder för att begränsa och bekämpa smittspridningen, stärka de nationella hälso- och sjukvårdssystemens resiliens och mildra de socioekonomiska konsekvenserna genom stödåtgärder till företag och hushåll samt för att säkerställa adekvata arbetsmiljöförhållanden så att den ekonomiska verksamheten kan återupptas. Unionen bör använda alla tillgängliga verktyg för att stödja medlemsstaternas insatser inom dessa områden. Samtidigt bör medlemsstaterna och unionen samarbeta för att utforma de åtgärder som krävs för både en återgång till samhällen och ekonomier som fungerar normalt och till en hållbar tillväxt, där bland annat den gröna och digitala omställningen integreras och man drar nytta av lärdomarna från krisen.

               (7)Covid-19-krisen har visat på den inre marknadens flexibilitet när det gäller att anpassa sig till extraordinära situationer. För att säkerställa en snabb och smidig övergång till återhämtningsfasen och en snabb och smidig återgång till fri rörlighet för varor, tjänster och arbetstagare måste dock de extraordinära åtgärder som hindrar den inre marknaden från att fungera normalt upphöra så snart de inte längre behövs. Den nuvarande krisen har visat att det behövs krisberedskapsplaner inom hälso- och sjukvården, bl.a. bättre inköpsstrategier, diversifierade leveranskedjor och strategiska reserver av viktig utrustning. Det är centrala faktorer för arbetet med att ta fram mer omfattande krisberedskapsplaner.

               (8)Unionens lagstiftare har redan ändrat de relevanta regelverken
                  7
                för att ge medlemsstaterna möjlighet att mobilisera alla outnyttjade resurser från de europeiska struktur- och investeringsfonderna så att de kan hantera de extraordinära konsekvenserna av covid-19-pandemin. Ändringarna kommer att öka flexibiliteten och förenkla och effektivisera förfarandena. För att minska pressen på kassaflödena kan medlemsstaterna också använda en medfinansieringsgrad på 100 % från unionsbudgeten under räkenskapsåret 2020–2021. Spanien uppmanas att fullt ut utnyttja dessa möjligheter för att hjälpa sina hårdast drabbade invånare och sektorer.

               (9)Pandemins socioekonomiska konsekvenser kommer sannolikt att drabba regionerna i Spanien ojämnt på grund av olika specialiseringsmönster. Detta gäller t.ex. de regioner som är mest beroende av turism, som regionerna längs Medelhavets kust, Andalusien, eller Balearerna och Kanarieöarna, där mer än en fjärdedel av jobben har koppling till den sektorn. Detta innebär en betydande risk för ökande regionala skillnader inom Spanien. I kombination med risken för en tillfällig upplösning av konvergensprocessen mellan medlemsstaterna krävs i den nuvarande situationen riktade politiska insatser.

               (10)Den 1 maj 2020 lade Spanien fram sitt nationella reformprogram för 2020 och sitt stabilitetsprogram för samma år. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas.

               (11)Spanien omfattas för närvarande av stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del och av övergångsregeln för skuldkriteriet.

               (12)Den 13 juli 2018 rekommenderade rådet Spanien att säkerställa att den nominella ökningen av de primära offentliga nettoutgifterna inte överstiger 0,6 % 2019, vilket motsvarar en årlig strukturell anpassning på minst 0,65 % av BNP. Kommissionens övergripande bedömning bekräftar att det är en betydande avvikelse från den rekommenderade anpassningen mot det medelfristiga budgetmålet 2019. Detta är en relevant faktor i kommissionens rapport som upprättades i enlighet med artikel 126.3 i fördraget med en bedömning av hur Spanien uppfyllde skuldkriteriet 2019.

               (13)I sitt stabilitetsprogram för 2020 beräknar regeringen att det samlade underskottet kommer att försämras från ett underskott på 2,8 % av BNP 2019 till ett underskott på 10,3 % av BNP 2020. Den offentliga skuldkvoten minskade till 95,5 % 2019 och beräknas öka till 115,5 % under 2020 enligt stabilitetsprogrammet för 2020. De makroekonomiska och offentligfinansiella utsikterna påverkas av den höga graden av osäkerhet till följd av covid-19-pandemin.

               (14)Som en reaktion på covid-19-pandemin, och som del av en samordnad EU-strategi, har Spanien antagit budgetåtgärder för att öka kapaciteten i hälso- och sjukvårdssystemet, begränsa smittspridningen och hjälpa de hårdast drabbade invånarna och branscherna. Enligt stabilitetsprogrammet för 2020 uppgår dessa budgetåtgärder till 3,2 % av BNP. Beloppet för de underskottsökande åtgärderna motsvarar i princip kommissionens uppskattningar, när de olika behandlingarna av kostnaden för automatiska stabilisatorer har beaktats. Åtgärderna inbegriper en förstärkning av hälso- och sjukvården och att ge inkomststöd till arbetstagare som omfattas av systemet för korttidsarbete. Spanien har dessutom aviserat åtgärder som, även om de inte påverkar budgeten direkt, kommer att stödja likviditeten i företagen, och som enligt stabilitetsprogrammet för 2020 uppskattas till 9,2 % av BNP. Just dessa åtgärder inbegriper lånegarantier (8,8 % av BNP). Totalt sett är de åtgärder Spanien har vidtagit i linje med riktlinjerna i kommissionens meddelande om en samordnad ekonomisk reaktion på covid-19-utbrottet. Ett fullständigt genomförande av dessa åtgärder, följt av en omläggning av finanspolitikens inriktning mot en välgenomtänkt offentligfinansiell ställning på medellång sikt när det ekonomiska läget medger detta, kommer att bidra till att bevara hållbarheten i de offentliga finanserna på medellång sikt.

               (15)Enligt kommissionens vårprognos 2020 beräknas Spaniens saldo i de offentliga finanserna vid oförändrad politik uppgå till -10,1 % av BNP 2020 och -6,7 % av BNP 2021. Den offentliga skuldkvoten beräknas uppgå till 115,6 % av BNP 2020 och till 113,7 % 2021.

               (16)Den 20 maj 2020 utfärdade kommissionen en rapport i enlighet med artikel 126.3 i fördraget på grund av att Spanien inte hade följt skuldregeln 2019 och dessutom planerade att överträda underskottsgränsen på 3 % av BNP 2020. Sammantaget visar denna analys att underskotts- och skuldkriterierna enligt i fördraget och i förordning (EG) nr 1467/1997 inte är uppfyllt.

               (17)Åtgärder som har vidtagits för att stoppa spridningen av viruset har haft en betydande effekt på ekonomin och kan leda till att BNP minskar med 9,4 % i år. Effekten på sysselsättningen kommer också att bli avsevärd, även om det är svårt att göra beräkningar i det här skedet. Omkring 1 miljon människor har redan förlorat sina jobb sedan krisen började. Effekten på sysselsättningen motverkas för närvarande av de närmare 3,5 miljoner arbetstagare som innefattas i system för korttidsarbete (ERTE), som hittills har förhindrat att man förlorar arbetet direkt. Pandemins följder i Spanien kommer att förvärras av den höga andelen arbetstagare i små och medelstora företag, vikten av sektorer som drabbas särskilt hårt och som sannolikt kommer att se en långsammare återhämtning, t.ex. turism och detaljhandel, och den höga andelen visstidsanställningar bland arbetstagarna (26,3 % 2019). Samtliga dessa faktorer kan leda till stora uppsägningar och förstärka chocken. Enligt kommissionens prognos väntas arbetslösheten (som uppgick till 13,6 % i februari 2020) öka till 18,9 % 2020 och sedan minska till 17 % 2021.

               (18)De spanska myndigheterna har försökt minska effekten av pandemin och nedstängningen genom olika åtgärdspaket, uppgående till sammanlagt 145 miljarder euro. I sina ansträngningar att bekämpa pandemin har myndigheterna ökat utgifterna för hälso- och sjukvård. De har också underlättat användningen av ERTE med syftet att hålla människor i sysselsättning och stödja hushållens inkomster. Arbetstagare som omfattas av ERTE får ett bidrag uppgående till 70 % av basen för deras sociala avgifter, med en lägsta och högsta gräns (502 euro respektive 1 402 euro). Anställningsförhållandet förblir oförändrat under ERTE, som nyligen har förlängts till den 30 juni 2020. Företag som genomför ERTE slipper betala en stor del av de sociala avgifterna för arbetstagare som omfattas av systemet, förutsatt de behåller sina arbeten i minst sex månader efter att verksamheten har återupptagits. Dessa åtgärder går hand i hand med ett särskilt stöd till små och medelstora företag och egenföretagare, som utgör själva ryggraden i den spanska ekonomin (uppskov med skatteinbetalningar, sänkta sociala avgifter och statliga garantier) och är ett försök att hjälpa dem att undvika konkurs och snabbt kunna återuppta verksamheten när krisen är över. Åtgärder har också vidtagits för att garantera tillfälligt inkomststöd till arbetstagare med atypisk anställning som inte har tillgång till socialt skydd.

               (19)Spaniens hälso- och sjukvårdssystem har åstadkommit goda resultat trots den relativt låga investeringsnivån. Men covid-19-pandemin har lett till oerhörda påfrestningar på systemet och visat att det är sårbart för chocker. De omedelbara åtgärderna är inriktade på att öka kapaciteten vad gäller vårdpersonal, kritiska medicinska produkter och infrastruktur för att rädda liv och behandla sjuka under pandemin. Personer med funktionsnedsättning och äldre på vård- och omsorgsboende har varit särskilt utsatta under krisen. Deras fortsatta tillgång till sjukvård och social omsorg, inbegripet akutvård och intensivvård, måste säkerställas. Längre fram bör insatserna inriktas på att förbättra hälso- och sjukvårdssystemets resiliens, så att det så snart som möjligt kan fungera optimalt igen och klara av nya chocker bättre. Pandemin har blottlagt befintliga strukturella problem, varav en del beror på vissa brister i investeringarna i fysisk infrastruktur och brister vad gäller rekrytering och arbetsvillkor för hälso- och sjukvårdspersonal. Det finns regionala skillnader när det gäller utgifter, fysiska resurser och personal, och samordningen mellan olika förvaltningsnivåer är inte alltid så effektiv. På medellång sikt kan hälso- och sjukvården uppnå bättre resultat i hanteringen av en åldrande befolkning, ökande kroniska sjukdomar och funktionsnedsättningar. Primärvården och utvecklingen av e-hälsa spelar en central roll i detta avseende. På medellång sikt kommer det att vara viktigt att säkerställa att de sannolikt minskade resurserna till följd av konjunkturnedgången inte påverkar människors tillgång till hälso- och sjukvård och leder till skillnader i tillgången.

               (20)Trots flera år med en kraftig ökning av nya arbetstillfällen rådde det redan före covid-19-pandemin både hög arbetslöshet och segmentering av arbetsmarknaden i Spanien. Preliminära uppgifter pekar på en mycket betydande ökning av arbetslösheten i Spanien till följd av krisen, vilket kommer att ha en negativ inverkan på den redan begränsade kapaciteten hos arbetsförmedlingarna att hjälpa arbetstagare och arbetsgivare samt på den sociala omsorgen. På medellång sikt bör återhämtningen åtföljas av åtgärder i syfte att stödja sysselsättningen i samråd med arbetsmarknadens parter, t.ex. en gradvis utfasning av systemet för korttidsarbete, en översyn av systemet med anställningsstöd för att främja hållbara anställningsformer, fram för allt för unga arbetstagare samt genom flexibla arbetsvillkor. Att öka andelen studerande inom vetenskap och digital teknik, göra yrkesutbildning mer attraktivt och säkerställa flexibla möjligheter till kompetenshöjning och omskolning kan bidra till att tillgodose det växande behovet av teknisk kompetens som behövs i den gröna och digitala omställningen och som kommer att vara en del av återhämtningen. Rent allmänt kommer en förbättring av studie- och yrkesvägledning och lämpligt stöd till studerande med sämre förutsättningar liksom till regioner som släpar efter att bidra till bättre studieresultat. Hur väl man kommer att lyckas med eventuellt antagna åtgärder för att uppnå dessa mål beror i hög grad på om man kan avsätta tillräckligt med tid för att nå ett brett och långvarigt samhälleligt och politiskt samförstånd kring reformerna.

               (21)Pandemins effekter på arbetsmarknaden har visat på ett akut behov av inkomststöd till de hushåll som drabbats av krisen. I de ansträngningarna har det varit avgörande att underlätta användningen av system för korttidsarbete. Men visstidsanställda med mycket korta avtal, som utgör huvuddelen av de närmare en miljon personer som blivit arbetslösa nyligen och ofta är unga, saknar ofta rätt till standardskydd vid arbetslöshet. För att stödja en hållbar återhämtning och social sammanhållning behöver man i god tid säkerställa att alla arbetstagare, även visstidsanställda och egenföretagare, omfattas av ett fullgott socialt skydd och en aktiv arbetsmarknadspolitik.

               (22)Krisen kommer sannolikt att leda till ökad fattigdom eller social utestängning i Spanien, särskilt bland barnfamiljer. Spanien var 2019 den medlemsstat som hade det lägsta genomsnittet för familjeförmåner per barn. Familjer i det lägre intervallet av låg- och medelinkomsttagare har inte rätt till landets restriktiva barnbidrag och de har begränsad nytta av skatteavdrag. Utgifterna för socialt skydd är även fortsättningsvis i hög grad inriktade på äldre och utgifterna för pensioner kommer att öka väsentligt på medellång till lång sikt, om de aviserade avvikelserna från pensionsreformen 2013 permanentas och inga lämpliga kompensationsåtgärder vidtas. Det besvärliga ekonomiska och sociala läget till följd av pandemin kräver i stället solidaritet mellan generationerna till förmån för de yngre generationerna. Arbetslöshetsstöd för långtidsarbetslösa och arbetstagare som inte uppfyller villkoren för avgiftsbaserade system är för närvarande utspridda över flera olika system vilket innebär att man inte lyckas nå ut till alla. Befintliga regionala minimiinkomstsystem når endast 20 % av de potentiella mottagarna i landet och det råder stora skillnader i fråga om andel som omfattas, varaktighet, kvalifikationsvillkor och tillräcklighet. I den rådande besvärliga situationen planeras ett snabbt införande av ett permanent nationellt inkomstgarantisystem, som uppskattas kunna nå tre miljoner stödmottagare, och som kommer att komplettera de befintliga regionala minimiinkomstsystemen. Det går i det här skedet inte att bedöma effekten på fattigdomsminskning eller hållbarheten på kort och medellång sikt.

               (23)En annan försvårande omständighet för pandemikrisen i Spanien är att det stora antalet små och medelstora företag står för en stor del av sysselsättningen. För att förebygga konkurser som går att undvika har man snabbt antagit ett antal initiativ som syftar till att öka likviditeten i företag genom lån och garantier, med fokus på små och medelstora företag och sektorer som kommer att drabbas hårdare och längre av krisen, t.ex. turism (som stod för 12 % av Spaniens BNP 2019). Dessa åtgärder bör genomföras snabbt och effektivt av finansiella intermediärer om de ska få någon effekt. Om uppskov beviljas med betalning av skatt och sociala avgifter och offentliga myndigheters avtalsenliga utbetalningar påskyndas, innebär det också att kassaflödet för små och medelstora företag förbättras. Vid utformningen och genomförandet av dessa åtgärder bör banksektorns motståndskraft beaktas. För att åtgärderna ska vara verkningsfulla är det viktigt med insatser för att minska den administrativa bördan och erbjuda effektiva digitala offentliga tjänster. För en framgångsrik återhämtning är det mycket viktigt att stödja företagen i de sektorer som drabbats hårdast av krisen och skydda exportföretagens konkurrenskraft.

               (24)För att underlätta den ekonomiska återhämtningen är det viktigt att tidigarelägga mogna projekt för offentliga investeringar och främja privata investeringar, bland annat genom relevanta reformer. Spaniens utsikter för återhämtning är beroende av landets kapacitet att öka produktiviteten och främja innovation, däribland genom den digitala och gröna omställningen. Spaniens innovationsresultat ligger under EU-genomsnittet i samtliga regioner. Spanien underpresterar i fråga om företagens förmåga att ta fram nya produkter, investera i materiella och immateriella tillgångar och på bästa sätt utnyttja befolkningens kompetens, vilket kan ha en negativ inverkan på konkurrenskraften i en kunskapsbaserad ekonomi. Krisen har belyst digitaliseringens betydelse för tillgången till offentliga tjänster och utbildning liksom för att bevara arbetstillfällen och hålla ekonomin i gång. Före nedstängningen hade bara hälften av Spaniens skolor lämpliga digitala lärandeplattformar, med betydande regionala skillnader. Den plötsliga övergången till digitalt lärande var också en särskild utmaning för utsatta elever som inte hade tillgång till digitala lösningar i hemmet. Spanien bör säkerställa att alla studerande får tillgång till digitalt lärande, även de i landsbygdsområden och från utsatta hushåll. Genom att stödja digitaliseringen av företag skulle också de spanska företagens konkurrenskraft öka i de globala värdekedjorna och deras exportkapacitet öka, framför allt när det gäller små och medelstora företag och mikroföretag. Att använda digital teknik, även avancerad digital teknik, och att minska den digitala klyftan mellan städerna och landsbygden skulle förbättra den spanska ekonomins innovationsförmåga. Att dessutom förstärka styrningen av forskning och innovation på alla nivåer, däribland forskningskvaliteten genom systematiska utvärderingar, och uppmuntra forskningsorganisationer till samarbete med den privata sektorn kan göra forsknings- och innovationspolitiken mer verkningsfull och påskynda spridningen av innovation i syfte att bidra till återhämtningen.

               (25)Spaniens omställning till en klimatneutral ekonomi kommer att kräva avsevärda investeringar under lång tid, i t.ex. förnybar energi, energiinfrastruktur, energieffektivitet och hållbara transporter. Investeringarna bör tidigareläggas för att bidra till den gröna omställningen under återhämtningen, i linje med Spaniens nationella energi- och klimatplan. Genom att främja ett integrerat energisystem underlättas användningen av förnybara energikällor. Minskad energiförbrukning i privata och offentliga byggnader via storskaliga renoveringar samt utveckling av smarta nät och lagring av förnybar energi kan bidra till att efterfrågan på energi kan hanteras bättre, samtidigt som nya arbetstillfällen skapas under återhämtningen. Ytterligare investeringar i energiinfrastruktur, inbegripet sammanlänkning av elnät med övriga EU, kan bidra till att förbättra integrationen av EU:s interna energimarknad, samtidigt som konkurrensen ökar och det blir enklare att använda förnybar energi. Fler insatser bör också främja hållbara transporter, däribland utbyggnaden av alternativa bränslestrukturer, särskilt för elfordon. Investeringar kommer också att krävas för att öka användningen av järnväg för godstransporter, däribland gränsöverskridande förbindelser med Frankrike och Portugal samt förbindelser med hamnar och logistiknav. Vissa områden i Spanien tillhör dessutom de delar av Europa som har störst exponering för klimatförändringar. Det råder tryck på vattenresurserna och infrastrukturen för vattenförvaltning och avfallshantering ser olika ut i olika delar av landet. Gröna investeringar kan bidra till att hantera de negativa effekterna av klimatförändringen, t.ex. översvämningar och skogsbränder, förbättra luftkvaliteten samt vattenförvaltning och avfallshantering och utveckla potentialen i den cirkulära ekonomin. Programplaneringen för Fonden för en rättvis omställning för perioden 2021–2027 kan hjälpa Spanien att hantera en del av de utmaningar som omställningen till en klimatneutral ekonomi innebär, särskilt inom de områden som anges i bilaga D till landsrapporten
                  8
               . Detta skulle ge Spanien möjlighet att på bästa sätt använda fonden.

               (26)De spanska regelverkens begränsningar och fragmentering hindrar företagen från att utnyttja stordriftsfördelar och påverkar produktiviteten negativt. Lagen om en enhetlig marknad, som redan tillämpas av domstolar och konkurrensmyndigheter, bör användas mer aktivt för att främja en förbättring av regelverk och konkurrens under återhämtningen. Mot denna bakgrund bör de hårda ägar- och marknadsbegränsningar som har syftat till att säkerställa tillgång till strategiska varor och tjänster under krisen avlägsnas så snart nödsituationen är över. Rent allmänt kan en tydligare och mer varaktig samordning mellan de olika förvaltningsnivåerna leda till effektivare strategier för att underlätta återhämtningen. Det är också viktigt att den styrningsstruktur som redan har bildats genom de lagar som genomför 2014 års direktiv om offentlig upphandling snarast kan fungera fullt ut, för att möjliggöra en effektiv användning av offentliga investeringar som kan stödja återhämtningen. Arbetet med den omfattande nationella strategin för offentlig upphandling bör intensifieras i samarbete med representanter från alla förvaltningsnivåer (centrala, regionala och lokala) genom samarbetskommittén.

               (27)Dessa rekommendationer är visserligen inriktade på hur de socioekonomiska effekterna av pandemin ska hanteras och den ekonomiska återhämtningen underlättas, men de landsspecifika rekommendationerna för 2019 som rådet antog den 9 juli 2019 innehöll reformer som krävs för att kunna åtgärda strukturella problem på medellång och lång sikt. De rekommendationerna är fortsatt aktuella och kommer att fortsätta att övervakas nästa år, inom ramen för den europeiska planeringsterminens årliga cykel. Det gäller även rekommendationer rörande investeringsrelaterade ekonomiska strategier. De senare rekommendationerna bör beaktas vid finansieringen av sammanhållningspolitikens strategiska programplanering efter 2020, inbegripet riskreducerande åtgärder och strategier för att lätta på restriktionerna vad gäller den rådande krisen.

               (28)En snabb lösning av insolvensförfaranden kommer också att spela en viktig roll i att säkerställa likviditeten i företagen och en ändamålsenlig omfördelning av resurser samt för att främja entreprenörskap och den finansiella sektorns stabilitet. Det är viktigt att skydda rättsväsendets kapacitet att hantera insolvensförfaranden på ett effektivt sätt. Detta är särskilt viktigt eftersom domstolarnas arbete för närvarande har avbrutits och den väntade ökningen av antalet tvister till följd av den lågkonjunktur som pandemin orsakat kan ytterligare förvärra befintliga problem med allt mer utdragna förfaranden och en allt större eftersläpning av mål.

               (29)Den europeiska planeringsterminen utgör en ram för en kontinuerlig samordning av den ekonomiska politiken och sysselsättningspolitiken i unionen, vilket kan bidra till en hållbar ekonomi. Medlemsstaterna har utvärderat framstegen vad gäller genomförandet av FN:s mål för hållbar utveckling i sina nationella reformprogram för 2020. Genom att säkerställa ett fullständigt genomförande av rekommendationerna nedan kommer Spanien att bidra till framsteg mot uppfyllandet av målen för hållbar utveckling och till de gemensamma insatserna för att säkerställa en konkurrenskraftig hållbarhet i unionen.

               (30)Det är viktigt med ett nära samarbete mellan länderna i den ekonomiska och monetära unionen för att åstadkomma en snabb återhämtning från de ekonomiska konsekvenserna av covid-19. Mot bakgrund av politisk vägledning från Eurogruppen bör Spanien, i egenskap av en medlemsstat som har euron som valuta, säkerställa att landets politik är förenlig med rekommendationerna för euroområdet och politiken i andra medlemsstater i euroområdet.

               (31)Kommissionen har inom ramen för 2020 års europeiska planeringstermin gjort en omfattande analys av Spaniens ekonomiska politik och offentliggjort den i 2020 års landsrapport. Kommissionen har även bedömt stabilitetsprogrammet för 2020 och det nationella reformprogrammet för 2020 samt uppföljningen av de rekommendationer Spanien har fått tidigare år. Kommissionen har beaktat inte bara programmens relevans för hållbarheten i finanspolitiken och den socioekonomiska politiken i Spanien utan också att unionens regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i unionen genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på unionsnivå.

               (32)Mot bakgrund av den bedömningen har rådet granskat stabilitetsprogrammet för 2020 och dess yttrande
                  9
                återspeglas nedan, särskilt i rekommendation 1.

               (33)Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och denna bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet för 2020 och stabilitetsprogrammet för 2020. I dessa rekommendationer beaktas behovet av att bekämpa pandemin och underlätta återhämtningen som ett första nödvändigt steg för att möjliggöra en justering av obalanserna. Rekommendationer som direkt behandlar de makroekonomiska obalanser som konstaterats av kommissionen enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 återspeglas i rekommendationerna 1, 2 och 4.

               HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Spanien att 2020 och 2021 vidta följande åtgärder:

               1.I enlighet med den allmänna undantagsklausulen vidta alla nödvändiga åtgärder för att effektivt åtgärda pandemin samt stödja ekonomin och den därpå följande återhämtningen. Så snart som de ekonomiska förhållandena tillåter det bedriva en finanspolitik som syftar till att uppnå ansvarsfulla offentliga finanser på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, och samtidigt öka investeringarna. Förbättra hälso- och sjukvårdssystemets resiliens och kapacitet, vad gäller hälso- och sjukvårdspersonal, kritiska medicinska produkter och infrastruktur.

               2.Stödja sysselsättningen genom åtgärder för att bevara arbetstillfällen, verkningsfulla anställningsstöd och kompetensutveckling. Förbättra skyddet vid arbetslöshet, särskilt för arbetstagare med atypiska anställningar. Förbättra omfattningen av och nivåerna för minimiinkomstsystem och familjestöd, samt förbättra tillgången till digitalt lärande.

               3.Säkerställa ett verkningsfullt genomförande av åtgärder för att tillföra likviditet till små och medelstora företag, däribland genom att undvika sena utbetalningar. Tidigarelägga mogna projekt för offentliga investeringar och främja privata investeringar för att främja den ekonomiska återhämtningen. Styra investeringarna till den gröna och digitala omställningen, särskilt för att främja forskning och innovation, ren och effektiv produktion och användning av energi, energiinfrastruktur, vattenförvaltning och avfallshantering samt hållbara transporter.

               4.Förbättra samordningen mellan olika förvaltningsnivåer och stärka ramen för offentlig upphandling för att stödja återhämtningen på ett effektivt sätt.

               Utfärdad i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordförande

                     (1)

                        EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        EUT L 306, 23.11.2011, s. 25.

                     (3)

                        SWD(2020) 508 final.

                     (4)

                        EUT C 301, 5.9.2019, s. 117.

                     (5)

                        COM(2020) 112 final.

                     (6)

                        COM(2020) 123 final.

                     (7)

                        Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/460 av den 30 mars 2020 om ändring av förordningarna (EU) nr 1301/2013, (EU) nr 1303/2013 och (EU) nr 508/2014 vad gäller särskilda åtgärder för att mobilisera investeringar i medlemsstaters hälso- och sjukvårdssystem samt i andra sektorer av deras ekonomier som reaktion på covid-19-utbrottet (investeringsinitiativet mot effekter av coronaviruset) (EUT L 99, 31.3.2020, s. 5), och Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/558 av den 23 april 2020 om ändring av förordningarna (EU) nr 1301/2013 och (EU) nr 1303/2013 vad gäller särskilda åtgärder för att tillhandahålla extraordinär flexibilitet vid användningen av de europeiska struktur- och investeringsfonderna för att hantera covid-19-pandemin (EUT L 130, 24.4.2020, s. 1).

                     (8)

                        SWD(2020) 508 final.

                     (9)

                        Enligt artikel 5.2 i rådets förordning (EG) nr 1466/97.