               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 29.10.2015
            COM(2015) 547 final
            Rekommendation till
            RÅDETS BESLUT
            om att godkänna ett förnyande av Europeiska atomenergigemenskapens (Euratom) deltagande i ramavtalet för internationellt samarbete om forskning och utveckling avseende fjärde generationens kärnenergisystem

               MOTIVERING

               1.BAKGRUND TILL FÖRSLAGET

               Det internationella forumet Generation IV (Generation IV International Forum, GIF) utgör enligt stadgan en ram för det internationella samarbete inom forskning och utveckling som inleddes på initiativ av Förenta staterna 2001. Syftet är att samordna insatserna för att utveckla nya typer av kärnenergisystem som tryggar energiförsörjningen och samtidigt på ett tillfredsställande sätt tar itu med problemen som rör kärnsäkerhet, avfallsminimering, icke-spridning och allmänhetens oro.

               På grundval av kommissionens beslut C(2002) 4287 av den 4 november 2002 anslöt sig Europeiska atomenergigemenskapen (nedan kallad Euratom) till GIF genom att den 30 juli 2003 underteckna stadgan för det internationella forumet Generation IV (nedan kallad stadgan). Denna stadga hade först undertecknats av de ursprungliga signatärerna 2001. Euratoms medverkan i stadgan förlängdes till följd av kommissionens beslut C(2011) 4504 av den 29 juni 2011. Den ursprungliga löptiden på tio år ersattes då med obegränsad löptid, med förbehåll för upphävande genom enhälligt beslut. Varje medlem (alltså även Euratom) får emellertid frånträda GIF med 90 dagars skriftligt varsel. Stadgan saknar bestämmelser om finansiella utbyten eller särskilda budgetanslag mellan parterna. Det omfattas därför av tillämpningsområdet för artikel 101 tredje stycket i Euratomfördraget.

               I syfte att genomföra stadgan har signatärerna ingått ett rättsligt bindande ramavtal för internationellt forsknings- och utvecklingssamarbete om fjärde generationens kärnkraftssystem, som fastställer villkoren för samarbetet och för kommande system- och projektöverenskommelser.

               I enlighet med artikel 101 andra stycket i Euratomfördraget och rådets beslut 14929/05, följt av kommissionens beslut C(2006) 7 anslöt sig Euratom till ramavtalet den 24 januari 2006, när den vederbörligen bemyndigade kommissionären undertecknade ett anslutningsinstrument  (som därefter deponerades hos Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling i Paris den 10 februari 2006). Gemensamma forskningscentret bekräftades som samordnare för gemenskapens deltagande i GIF och företrädde sålunda Euratom som dess ”genomförandeorgan”, i enlighet med artikel III.2 i ramavtalet.

               Frankrike och Förenade kungariket var redan parter i ramavtalet. För att säkerställa enhetlighet bifogades följande uttalande från Euratom rådets beslut 14929/05 om godkännande av Euratoms inledande anslutning till avtalet:

               ”När Euratom ansluter sig till detta ramavtal skall det delta fullt ut i allt samarbete och alla förhandlingar inom ramen för ramavtalet och alla eventuella systemöverenskommelser till vilka det är signatär. Kommissionen och de medlemsstater som är parter till ramavtalet – för närvarande Frankrike och Förenade kungariket – skall noga samordna och harmonisera sina ståndpunkter innan viktiga beslut fattas om genomförandet av ramavtalet och de berörda systemöverenskommelserna.”

               Ramavtalet trädde i kraft den 28 februari 2005 för en period på tio år och förlängdes den 26 februari 2015 när fyra parter gav sitt samtycke till att vara bundna av ett förlängningsavtal. Det är därför möjligt för Euratom och övriga signatärer som inte kunde slutföra sina interna godkännandeförfaranden i tid att förnya sitt deltagande genom en senare underskrift.

               2.EURATOMS VERKSAMHET INOM RAMAVTALET

               Under det senaste årtiondet har GIF gjort stora framsteg inom en stabil rättslig ram för samarbete, till exempel utformning och genomförande av gemensamma projekt baserade på betydande FoU-investeringar från hela världen och konstruktion och/eller byggande av prototype för demonstrationer, till exempel Frankrikes och Rysslands natriumkylda snabba reaktor (SFR) och Kinas högtemperaturreaktor (VHTR).

               Euratom har varit mycket aktiv i GIF under denna tid och är den enda signatär som deltar i alla sex reaktorsystem (systemöverenskommelser) och alla tre övergripande system (”säkerhet och tillförlitlighet”, ”ekonomi” och ”förhindrande av teknikspridning och arbetsskydd”). Euratoms företrädare är ordförande för tre av de sex systemen (superkritiskt vattenkylda reaktorer, blykylda snabba reaktoerr, och gaskylda snabba reaktorer) och inom varje system finns andra projektöverenskommelser där det tekniska arbetet utförs. Euratom är närvarande i de flesta projektöverenskommelser med bidrag från både direkta och indirekta åtgärder inom Euratoms forsknings- och utbildningsprogram.

               Mycket återstår att göra innan fjärde generationens system bli verklighet. Under det kommande årtiondet kommer verksamheten att inriktas på följande:

               – Fortsatt FoU om fjärde generationens system.

               – Utveckling av anläggningar för avancerad forskning.

               – Industrideltagande i utformningen av fjärde generationens system.

               – Utveckla arbetskraften för framtiden.

               Det är därför lämpligt att Euratom fortsätter att delta i ramavtalet och samtycker till dess förlängning genom den särskilda förlängningsmekanism som föreskrivs i artikel 12.3.

               3.FÖRSLAGETS RÄTTSLIGA ASPEKTER

               Avtalet ska förlängas på grundval av artikel 101 andra stycket i Euratomfördraget.

               I juni 2014 sände GIF:s tekniska sekretariat på uppdrag av depositarien (OECD) ut en not om förlängning av ramavtalet, i vilken signatärerna förelades tre alternativ för utökning:

               ”1.
                     Särskild förlängningsförfarande – Parterna kan enas om att förlänga löptiden för ramavtalet genom det särskilda förfarande som anges i artikel 12.3 i ramavtalet (alternativ 1).

               2.
                     Ändring av avtalet – Om parterna inte kan komma överens om alternativ 1 har de möjlighet att ändra ramavtalet genom det förfarande som anges i artikel 12.4 (alternativ 2).

               3.
                     Nytt avtal när avtalet löpt ut – Slutligen, om parterna inte kan komma överens om en förlängning eller ändring, kan de låta ramavtalet löper ut och sluta ett nytt ramavtal som skulle utgöra ett nytt internationellt fördrag (alternativ 3).”

               Genomförandeorganet stödde alternativ 1, eftersom det föreföll vara det mest ändamålsenliga sättet att förlänga avtalet och parterna uttryckligen hade föreskrivit ett särskilt förlängningsförfarande skilt från förfarandet avseende andra ändringar. Den 14 oktober 2014 överlämna Förenta staternas delegation vid OECD (depositarien) till övriga parter, inklusive Euratoms genomförandeorgan (via Europeiska utrikestjänsten), ett utkast till avtal om förlängning av ramavtalet för internationellt samarbete om forskning och utveckling avseende fjärde generationens kärnenergisystem, som ska undertecknas inom ramen för det särskilda förlängningsförfarandet.

               Den ursprungliga avsikten var att policygruppen skulle anta ett beslut om att förlänga ramavtalet med tio år, det vill säga till och med den 28 februari 2025, i enlighet med det särskilda förlängningsförfarandet, vid sitt möte den 17–18 december 2014 (eller genom ett skriftligt förfarande). Mot bakgrund av vissa parters (inklusive Euratoms) formföreskrifter och för att bevara distinktionen mellan GIF:s policygrupps möten inom ramen för GIF:s stadga, å ena sidan, och den formella mellanstatliga ramavtalet, å andra sidan, diskuterade policygruppen inte förlängningen vid det mötet.

               På grundval av synpunkter på och meningsutbyten rörande förlängningsförfarandet och utkastet till förlängningsavtal lades ett nytt förslag till ett förlängningsavtal fram efter mötet i december 2014 med stöd av en majoritet av parternas företrädare. Den lösning som föreslogs var att förlängningen ska träda i kraft när minst tre parter hade gett sitt samtycke till att bli bundna av avtalet. Fyra parter (Frankrike, Japan, Sydkorea och Förenta staterna) angav att de kunde och var redo att ge sitt samtycke till att bindas senast den 28 februari 2015, vilket gör att förlängningsavtalet kan träda i kraft samma dag.

               De övriga parterna ansåg att, i enlighet med artikel 12.3 i det befintliga ramavtalet, om avtalet undertecknades av samtliga parter senast den dagen (med eller utan förbehåll för antagande vid ett senare datum), skulle det antyda att de samtycker till förlängningen. Euratoms genomförandeorgan meddelade att det inte kunde godkänna detta sätt att ge samtycke. De övriga parterna godtog att ett brev från Euratoms genomförandeorgan till depositärens sekretariat, i vilket stöd ges åt ett förlängningsförfarande som inletts av andra parter, var tillräckligt.

               Fyra signatärer undertecknade det bifogade förlängningsavtalet den 26 februari 2015. Det kan undertecknas på Euratoms vägnar så snart som rådet godkänner förnyandet.

               Kommissionen anser att beslutet om förnyande av ramavtalet är viktigt och harmoniserade därför, genom sitt genomförandeorgan, sin ståndpunkt med Frankrikes. (Förenade kungariket har under tiden som enskild part frånträtt avtalet, men fortsätter liksom övriga medlemsstater att som part i Euratom vara en part).

               Kommissionen anser att det föreslagna förnyandet av ramavtalet är godtagbart för gemenskapen och avger således denna rekommendation till rådets beslut i enlighet med artikel 101 andra stycket i Euratomfördraget.

               Förnyandet av avtalet kräver rådets godkännande, eftersom avtalet kommer att fortsätta att fastställa tydliga villkor för forskningssamarbetet inom GIF. Förnyandet omfattar dessutom mer än två av Euratoms forsknings- och utbildningsprogram, vilket innebär att minst två rådsbeslut behövs för att Euratoms deltagande i GIF ska vara i linje med rådets förordningar om Euratoms befintliga och framtida forsknings- och utbildningsprogram.

               Euratoms deltagande i GIF bör fortfarande omfattas av rådets förordningar om Euratoms forsknings- och utbildningsprogram. Såsom anges i GIF:s stadga ska varje medlem individuellt fastställa arten av sitt deltagande i GIF:s verksamhet.

               I rådets förordning (Euratom) nr 1314/2013 om programmet för forskning och utbildning för Europeiska atomenergigemenskapen (2014 – 2018) som kompletterar Horisont 2020 – ramprogrammet för forskning och innovation, föreskrivs uttryckligen att genomförandeorganet ska utföra sin verksamhet enligt GIF-ramavtalet. Under ”Verksamhet som är nödvändig för att uppnå programmets mål” i bilaga I till förordningen anges följande beträffande ”JRC:s direkta åtgärder”:

               ”Som Euratoms genomförandeorgan för det internationella forumet Generation IV (GIF) ska JRC fortsätta att samordna gemenskapens bidrag till det internationella forumet.”

               Under ”Internationellt samarbete med tredjeländer och internationella organisationer anges följande beträffande Euratom:

               ”Det internationella samarbetet inom forskning och innovation på kärnenergiområdet, baserat på gemensamma mål och ömsesidigt förtroende, ska fortsätta i avsikt att ge klara och betydande fördelar för unionen och dess omgivning. Som ett bidrag till uppnåendet av de särskilda mål som anges i artikel 3 ska gemenskapen sträva efter att stärka unionens vetenskapliga och tekniska expertis genom internationella samarbetsavtal och underlätta för unionens kärntekniska industri att få tillträde till nya tillväxtmarknader. Internationellt samarbete ska främjas genom multilaterala ramar (t.ex. IAEA, OECD, ITER, GIF) [...]”.

               Förnyandet av ramavtalet förefaller därför ha uppfattats som lämpligt inom ramen för Euratoms bidrag till Horisont 2020.

               Mot bakgrund av ovanstående föreslår kommissionen att rådet, med tillämpning av artikel 101 andra stycket i Euratomfördraget, antar det bifogade utkastet till rekommendation till rådets beslut om att godkänna ett förnyande av Euratoms deltagande i GIF-ramavtalet, och bemyndigar kommissionen att underteckna det bifogade förlängningsavtalet.

               4.BUDGETKONSEKVENSER [i förekommande fall]

               [inte tillämpligt]

               5.ÖVRIGT [i förekommande fall]

               [inte tillämpligt]

               Rekommendation till

               RÅDETS BESLUT

               om att godkänna ett förnyande av Europeiska atomenergigemenskapens (Euratom) deltagande i ramavtalet för internationellt samarbete om forskning och utveckling avseende fjärde generationens kärnenergisystem

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR BESLUTAT FÖLJANDE

               med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen (Euratom), särskilt artikel 101 andra stycket,

               med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation, och

               av följande skäl:

               (1)Det internationella forumet Generation IV (Generation IV International Forum, GIF) är en ram för det internationella samarbete inom forskning och utveckling som inleddes på initiativ av Förenta staterna 2001. Syftet är att samordna insatserna för att utveckla nya typer av kärnenergisystem som tryggar energiförsörjningen och samtidigt på ett tillfredsställande sätt tar itu med problemen som rör kärnsäkerhet, avfallsminimering, icke-spridning och allmänhetens oro.

               (2)Förnyandet av Euratoms medverkan i detta ramavtal är oberoende av alla beslut om omfattningen av deltagandet i GIF:s olika system och därtill hörande projektöverenskommelser. Euratom kommer enskilt att fastställa arten av sitt intellektuella och finansiella bidrag till GIF:s verksamhet.

               (3)Den 30 juli 2003 anslöt sig Euratom, på grundval av kommissionens beslut C(2002) 4287, till GIF genom att underteckna stadgan, som de ursprungliga signatärerna hade undertecknat 2001. Till följd av kommissionens beslut C(2011) 4504 förlängdes Euratoms inledande 10-åriga anslutning till stadgan på obestämd tid, med förbehåll för upphävande genom enhälligt beslut av medlemsstaterna. Varje medlem av GIF (även Euratom) får frånträda med 90 dagars skriftligt varsel. Eftersom stadgan inte medger finansiella utbyten eller särskilda budgetanslag mellan parterna, omfattas den av tillämpningsområdet för artikel 101 tredje stycket i Euratomfördraget.

               (4)I syfte att genomföra stadgan har signatärerna ingått ett rättsligt bindande ramavtal mellan medlemmarna i det internationella forumet Generation IV för internationellt forsknings- och utvecklingssamarbete om fjärde generationens kärnkraftssystem, som fastställer villkoren för samarbetet och för kommande system- och projektöverenskommelser.

               (5)På grundval av rådets beslut 14929/05 av den 20 december 2005, följt av kommissionens beslut C(2006) 7 av den 12 januari 2006, antaget i enlighet med artikel 101 andra stycket i Euratomfördraget, anslöt sig Euratom också till ramavtalet av den 24 januari 2006, när den vederbörligen bemyndigade kommissionären undertecknade ett anslutningsinstrument (som därefter deponerades hos Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling i Paris den 10 februari 2006). Gemensamma forskningscentret bekräftades som samordnare av Euratoms deltagande i GIF och företrädde således Euratom som dess ”genomförandeorgan”, i enlighet med artikel III. 2 i ramavtalet.

               (6)Ramavtalet trädde i kraft den 28 februari 2005 för en period på 10 år och förlängdes den 26 februari 2015 när fyra parter gav sitt samtycke till att vara bundna av det bifogade förlängningsavtalet. Detta är i linje med det särskilda förlängningsförfarande som föreskrivs i ramavtalet. Det är därför möjligt för Euratom och övriga signatärer som inte kunde slutföra sina interna godkännandeförfaranden i tid att förnya sitt deltagande genom en senare underskrift.

               (7)Kommissionens förnyande, på Euratoms vägnar, av ramavtalet genom undertecknande av förlängningsavtalet i överensstämmelse med det särskilda förlängningsförfarandet, bör därför godkännas.

               HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

               Enda artikel

               Kommissionens förnyande, på Europeiska atomenergigemenskapens vägnar, av ramavtalet för internationellt samarbete om forskning och utveckling avseende fjärde generationens kärnenergisystem, genom undertecknande av förlängningsavtalet, godkänns härmed. Texten till förlängningsavtalet åtföljer detta beslut.

               Utfärdat i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordförande

    ---documentbreak---

               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 29.10.2015
            COM(2015) 547 final
            BILAGA
            Överenskommelse om förlängning av ramavtalet för internationellt samarbete om forskning och utveckling avseende fjärde generationens kärnenergisystem
            till
            Rekommendation till rådets beslut
            om att godkänna ett förnyande av Europeiska atomenergigemenskapens (Euratom) deltagande i ramavtalet för internationellt samarbete om forskning och utveckling avseende fjärde generationens kärnenergisystem]

               BILAGA

               Överenskommelse om förlängning av ramavtalet för internationellt samarbete om forskning och utveckling avseende fjärde generationens kärnenergisystem

               till

               Rekommendation till rådets beslut

               om att godkänna ett förnyande av Europeiska atomenergigemenskapens (Euratom) deltagande i ramavtalet för internationellt samarbete om forskning och utveckling avseende fjärde generationens kärnenergisystem
                  ]

               ÖVERENSKOMMELSE OM FÖRLÄNGNING AV RAMAVTALET FÖR INTERNATIONELLT SAMARBETE OM FORSKNING OCH UTVECKLING AVSEENDE FJÄRDE GENERATIONENS KÄRNENERGISYSTEM

               Kanadas regering, Europeiska atomenergigemenskapen, Folkrepubliken Kinas regering, Republiken Frankrikes regering, Japans regering, Republiken Koreas regering, Ryska federationens regering, Republiken Sydafrikas regering, Schweiziska edsförbundets regering och Amerikas förenta staters regering, som var och en är part i ramavtalet för internationellt samarbete om forskning och utveckling avseende fjärde generationens kärnenergisystem, utfärdat i Washington den 28 februari 2005 (nedan kallat ramavtalet), tillsammans kallade parterna,

               SOM BEAKTAR sin önskan att fortsätta det hittills framgångsrika och ömsesidigt fördelaktiga samarbetet inom ramavtalet,

               SOM NOTERAR uppdateringen av den tekniska planen för fjärde generationens kärnenergisystem (januari 2014),

               SOM ERINRAR om artikel XV i ramavtalet, enligt vilken samarbete som påbörjats enligt ramavtalet men som inte slutförts innan avtalet löpt ut eller sagts upp får fortsättas och slutföras enligt bestämmelserna i avtalet, och

               SOM HANDLAR i enlighet med artikel 12.3 i ramavtalet,

               HAR ENATS OM FÖLJANDE.

               Artikel 1

               Förlängning av ramavtalet

               Med förbehåll för artikel 12.5 i ramavtalet ska ramavtalet förlängas med en period av tio (10) år, fram till den 28 februari 2025.

               Artikel 2

               Underskrift och ikraftträdande

               1. Detta avtal ska träda i kraft, för de parter som har gett sitt samtycke till att vara bundna, den dag när tre parter gett sitt samtycke till att bli bundna.

               2. Parterna ska ange sitt samtycke till att bli bundna antingen genom undertecknande utan förbehåll för antagande eller genom undertecknande med förbehåll för antagande följt av deponering av ett antagandeinstrument hos depositarien.

               3. Om en part samtycker till att vara bunden efter dagen för detta avtals ikraftträdande, ska detta avtal träda i kraft för den parten på dagen för partens undertecknande utan förbehåll för antagande eller på den dag då parten deponerar sitt antagandeinstrument hos depositarien.

               4. Parterna avser, i överensstämmelse med artikel 15 i ramavtalet, att i enlighet med bestämmelserna i ramavtalet fortsätta det samarbete som inletts men inte avslutats senast den 28 februari 2015 med de parter i ramavtalet för vilka detta avtal ännu inte har trätt i kraft senast den 28 februari 2015.

               Artikel 3

               Depositarie

               Originalet av detta avtal ska deponeras hos generalsekreteraren för Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling.

               TILL BEVIS HÄRPÅ har undertecknade, därtill vederbörligen befullmäktigade, undertecknat detta avtal.

               Upprättat i ett original, på engelska och franska språken, vilka båda texter är lika giltiga.

               FÖR KANADAS REGERING:

               Datum:

               FÖR EUROPEISKA ATOMENERGIGEMENSKAPEN:

               Datum:

               FÖR FOLKREPUBLIKEN KINAS REGERING:

               Datum:

               FÖR FRANSKA REPUBLIKENS REGERING:

               Datum:

               FÖR JAPANS REGERING:

               Datum:

               FÖR REPUBLIKEN KOREAS REGERING:

               Datum:

               FÖR RYSKA FEDERATIONENS REGERING:

               Datum:

               FÖR REPUBLIKEN SYDAFRIKAS REGERING:

               Datum:

               FÖR SCHWEIZISKA EDSFÖRBUNDETS REGERING:

               Datum:

               FÖR AMERIKAS FÖRENTA STATER:

               Datum:


               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 18.5.2016
            COM(2016) 296 final
            Rekommendation till
            RÅDETS BESLUT
            om upphävande av beslut 2010/289/EU om förekomsten av ett alltför stort underskott i Slovenien

               Rekommendation till

               RÅDETS BESLUT

               om upphävande av beslut 2010/289/EU om förekomsten av ett alltför stort underskott i Slovenien

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 126.12,

               med beaktande av kommissionens rekommendation, och

               av följande skäl:

               (1)Den 2 december 2009 fastslog rådet, efter en rekommendation från kommissionen, genom beslut 2010/289/EU
                  1
                i enlighet med artikel 126.6 i fördraget, att det förelåg ett alltför stort underskott i Slovenien. Rådet konstaterade att det väntade underskottet i den offentliga sektorns finanser för 2009 uppgick till 5,9 % av BNP, vilket överstiger fördragets referensvärde på 3 % av BNP. Den offentliga bruttoskulden väntades uppgå till 34,2 % av BNP år 2009, vilket understiger fördragets referensvärde på 60 % av BNP.

               (2)Den 2 december 2009 utfärdade rådet, i enlighet med artikel 126.7 i fördraget och artikel 3.4 i rådets förordning (EG) nr 1467/97, på grundval av en rekommendation från kommissionen, en rekommendation till Slovenien, där landet uppmanas att senast 2013 korrigera det alltför stora underskottet. Rådets rekommendation offentliggjordes.

               (3)Den 21 juni 2013 ansåg rådet att Slovenien hade vidtagit effektiva åtgärder i enlighet med rådets rekommendation av den 2 december 2009 enligt artikel 126.7 i fördraget, och att oväntade negativa ekonomiska händelser med stora ofördelaktiga effekter på de offentliga finanserna hade inträffat efter antagandet av den ursprungliga rekommendationen. Rådet ansåg därför, efter en rekommendation från kommissionen, att de villkor som anges i artikel 3.5 i förordning (EG) nr 1467/97 var uppfyllda för att utfärda en ny rekommendation till Slovenien enligt artikel 126.7 i fördraget, i syfte att få det alltför stora underskottet att upphöra senast 2015. Den nya rådsrekommendationen offentliggjordes.

               (4)Den 5 mars 2014 utfärdade kommissionen en rekommendation till Slovenien, i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) nr 473/2013, med tanke på de risker som en hållbar korrigering av det alltför stora underskottet senast 2015 kan utsättas för, i syfte att vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa fullständig efterlevnad av rådets rekommendation av den 21 juni 2013, särskilt genom att uppfylla den finanspolitiska ansträngning som rekommenderats av rådet.

               (5)I enlighet med artikel 4 i protokollet om förfarandet vid alltför stora underskott, fogat till fördragen, ska kommissionen tillhandahålla de uppgifter som ska användas för genomförandet av förfarandet. Som en del av tillämpningen av det protokollet ska medlemsstaterna två gånger per år, före den 1 april och före den 1 oktober, lämna uppgifter om offentliga underskott och skulder och därmed sammanhängande nyckeltal i enlighet med artikel 3 i rådets förordning (EG) nr 479/2009
                  2
               .

               (6)Rådet bör fatta ett beslut om att upphäva ett beslut om förekomsten av ett alltför stort underskott på grundval av de uppgifter som lämnats. Dessutom bör ett beslut om förekomsten av ett alltför stort underskott upphävas endast om kommissionens prognoser visar att underskottet inte kommer att överskrida tröskelvärdet på 3 % av BNP under prognosperioden
                  3
               .

               (7)Följande slutsatser kan dras på grundval av de uppgifter som kommissionen (Eurostat) lämnade i enlighet med artikel 14 i förordning (EG) nr 479/2009, efter Sloveniens uppgiftslämning i april 2016, samt på grundval av stabilitetsprogrammet 2016 och kommissionens vårprognos 2016:

               –Efter en topp på 15,0 % av BNP år 2013 sjönk det offentliga underskottet 2014 till 5,0 % av BNP och nådde 2,9 % av BNP år 2015. Det minskade underskottet 2015 berodde främst på frånvaron av exceptionella åtgärder vilka påverkade underskottet 2014 (1,1 % av BNP), och en betydande ökning av de löpande intäkterna (med 1,4 % av BNP) vilket mer än kompenserade ökningen av de löpande utgifterna (med 0,2 % av BNP) och ökningen av nettoinvesteringarna (med 0,2 % av BNP) som förklaras av en högre utnyttjandegrad av EU-medel.

               –Enligt stabilitetsprogrammet för 2016–2019, som den slovenska regeringen lämnade in den 28 april 2016, väntas underskottet sjunka till 2,2 % av BNP år 2016 och därefter till 1,6 % av BNP år 2016. I kommissionens vårprognos 2016 beräknas underskottet uppgå till 2,4 % av BNP år 2016 och 2,1 % av BNP år 2017. Underskottet förväntas således ligga kvar under fördragets referensvärde på 3 % av BNP under prognosperioden.

               –Det strukturella saldot, som är saldot i de offentliga finanserna efter justeringar för konjunkturcykeln och netto efter engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder, försämrades med 0,7 % av BNP under perioden 2013–2015.

               –Till följd av en tillfällig stock-/flödesjustering som ledde till ökade skulder samt engångsutgifter ökade skuldkvoten från 71 % av BNP under 2013 till 83,2 % av BNP år 2015, . I kommissionens vårprognos 2016 beräknas den offentliga bruttoskulden ha nått sin topp 2015 och förväntas minska till 78 % av BNP under 2017 på grund av minskade likviditetsbuffertar.

               (8)Från och med 2016, som är året efter korrigeringen av det alltför stora underskottet, omfattas Slovenien av stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del och torde kunna göra framsteg mot det medelfristiga budgetmålet i lämplig takt,  samtidigt som utgiftsriktmärket respekteras, och uppfylla skuldkriteriet i enlighet med artikel 2.1a i förordning (EG) nr 1467/97. I detta sammanhang förefaller det finnas en risk för en viss avvikelse från den nödvändiga anpassningen på 0,6 % av BNP mot det medelfristiga budgetmålet under 2016. Under 2017, vid oförändrad politik, förefaller det finnas en risk för en viss avvikelse från den rekommenderade anpassningen på 0,6 % av BNP mot det medelfristiga budgetmålet. Slovenien förväntas följa övergångsreglerna för skuldkriteriet under 2016 och huvudsakligen följa dem under 2017. Ytterligare åtgärder kommer därför att behövas under 2016 och 2017.

               (9)I enlighet med artikel 126.12 i fördraget ska ett rådsbeslut om att det föreligger ett alltför stort underskott upphävas, när det alltför stora underskottet i den berörda medlemsstaten enligt rådets uppfattning har korrigerats.

               (10)Rådet anser att Sloveniens alltför stora underskott har korrigerats och beslut 2010/289/EU bör därför upphävas.

               HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

               Artikel 1

               Det framgår av en allsidig bedömning att det alltför stora underskottet i Slovenien har korrigerats.

               Artikel 2

               Beslut 2010/289/EU ska upphöra att gälla.

               Artikel 3

               Detta beslut riktar sig till Republiken Slovenien.

               Utfärdat i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordförande

                     (1)
                  Rådets beslut 2010/289/EU av den 2 december 2009 om förekomsten av ett alltför stort underskott i Slovenien (EUT L 125, 21.5.2010, s. 46).

                     (2)
                  Rådets förordning (EG) nr 479/2009 av den 25 maj 2009 om tillämpningen av protokollet om förfarandet vid alltför stora underskott som är fogat till fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen (EUT L 145, 10.6.2009, s. 1).

                     (3)
                  I enlighet med Närmare angivelser för genomförandet av stabilitets- och tillväxtpakten samt riktlinjer för stabilitets- och konvergensprogrammens utformning och innehåll.


               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 28.2.2012
            COM(2012) 67 final
            This document was downgraded/declassifiedDate : 25.08.2017By : K. VandenbergheAuthority : DG RTD
            Rekommendation till
            RÅDETS BESLUT
            om bemyndigande att inleda förhandlingar om ett avtal om vetenskapligt och tekniskt samarbete mellan Europeiska atomenergigemenskapen, å ena sidan, och Schweiziska edsförbundet, å andra sidan, om att associera Schweiziska edsförbundet till ramprogrammet för Europeiska atomenergigemenskapens (Euratom) verksamhet inom området forskning och utbildning (2012–2013)

               MOTIVERING

               1.Genom en skrivelse av den 14 mars 2011 uttryckte Schweiz sitt intresse för att associeras till ramprogrammet för Europeiska atomenergigemenskapens verksamhet inom området forskning och utbildning på kärnenergiområdet (2012–2013)
                  1
               .

               2.Schweiziska edsförbundet (nedan kallat Schweiz) har varit associerat till det tematiska området fusion inom Euratoms ramprogram sedan 1979 på grundval av samarbetsavtalet mellan Europeiska atomenergigemenskapen och Schweiziska edsförbundet på området för kontrollerad termonukleär fusion och plasmafysik från 1978
                  2
               .

               3.Den 8 januari 1986 ingick rådet och kommissionen ett ramavtal för vetenskapligt och tekniskt samarbete mellan Europeiska gemenskapen och Europeiska atomenergigemenskapen och Schweiziska edsförbundet (nedan kallat ramavtalet)
                  3
               . I artikel 6 i ramavtalet fastställs att det vetenskapliga och tekniska samarbetet ska genomföras genom lämpliga avtal.

               4.Schweiz associerades till sjunde ramprogrammet för Europeiska atomenergigemenskapens (Euratom) verksamhet inom området forskning och utbildning på kärnenergiområdet (2007–2011)
                  4
                på grundval av ett avtal om vetenskapligt och tekniskt samarbete som undertecknades den 25 juni 2007, med verkan från och med den 1 januari 2007. Detta avtal påverkade inte tillämpningen av villkoren i samarbetsavtalet mellan Schweiziska edsförbundet och Europeiska atomenergigemenskapen inom området kontrollerad termonukleär fusion och plasmafysik från 1978.

               5.Den 7 mars 2011 lade kommissionen fram ett förslag om ett lagstiftningspaket om ramprogrammet för Europeiska atomenergigemenskapens (Euratom) verksamhet inom området forskning och utbildning på kärnenergiområdet (2012–2013)
                  5
               .

               6.När det gäller Euratoms energiforskning har förberedande diskussioner ägt rum för att fastställa forskningspotentialen och det ömsesidiga intresset för att associera Schweiz till Euratoms ramprogram för forskning (2012–2013).

               7.Mot bakgrund av ovanstående rekommenderar kommissionen att rådet bemyndigar kommissionen att, i enlighet med artikel 101.2 i Euratomfördraget, förhandla med Schweiziska edsförbundet om ett avtal om vetenskapligt och tekniskt samarbete mellan Europeiska atomenergigemenskapen, å ena sidan, och Schweiziska edsförbundet, å andra sidan, om att associera Schweiziska edsförbundet till ramprogrammet för Europeiska atomenergigemenskapens (Euratom) verksamhet inom området forskning och utbildning (2012–2013).

               Rekommendation till

               RÅDETS BESLUT

               om bemyndigande att inleda förhandlingar om ett avtal om vetenskapligt och tekniskt samarbete mellan Europeiska atomenergigemenskapen, å ena sidan, och Schweiziska edsförbundet, å andra sidan, om att associera Schweiziska edsförbundet till ramprogrammet för Europeiska atomenergigemenskapens (Euratom) verksamhet inom området forskning och utbildning (2012–2013)

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR BESLUTAT FÖLJANDE

               med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen, särskilt artikel 101 andra stycket,

               med beaktande av rådets beslut av den 19 december 2011 om ramprogrammet för Europeiska atomenergigemenskapens verksamhet inom området forskning och utbildning på kärnenergiområdet (2012–2013)
                  6
               ,

               med beaktande av rådets beslut av den 19 december 2011 om det särskilda program som ska genomföras genom indirekta åtgärder för genomförande av ramprogrammet för Europeiska atomenergigemenskapens (Euratom) verksamhet inom området forskning och utbildning på kärnenergiområdet (2012–2013)
                  7
               ,

               med beaktande av rådets beslut av den 19 december 2011 om det särskilda program som ska genomföras genom direkta åtgärder av gemensamma forskningscentrumet för genomförande av ramprogrammet för Europeiska atomenergigemenskapens verksamhet inom området forskning och utbildning på kärnenergiområdet (2012–2013)
                  8
               ,

               med beaktande av rådets förordning av den 19 december 2011 om regler för företags, forskningscentrums och universitets deltagande i indirekta åtgärder inom Europeiska atomenergigemenskapens ramprogram och för spridning av forskningsresultat (2012–2013)
                  9
               ,

               med beaktande av kommissionens rekommendation, och

               AV FÖLJANDE SKÄL:

               (1)Schweiziska edsförbundet har uttryckt sitt intresse för att associeras till ramprogrammet för Europeiska atomenergigemenskapens (Euratom) verksamhet inom området forskning och utbildning på kärnenergiområdet (2012–2013).

               (2)Det ligger i gemenskapens intresse att associera Schweiziska edsförbundet till ramprogrammet för Europeiska atomenergigemenskapens verksamhet inom området forskning och utbildning (2012–2013).

               HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

               Artikel 1

               Kommissionen bemyndigas härmed att förhandla på Europeiska atomenergigemenskapens vägnar om ett avtal om vetenskapligt och tekniskt samarbete mellan Europeiska atomenergigemenskapen, å ena sidan, och Schweiziska edsförbundet, å andra sidan, om att associera Schweiziska edsförbundet till ramprogrammet för Europeiska atomenergigemenskapens verksamhet inom området forskning och utbildning på kärnenergiområdet (2012–2013).

               Artikel 2

               Förhandlingarna ska föras på grundval av förhandlingsdirektiven i bilagan.

               Artikel 3

               Kommissionen ska hålla rådet underrättat om hur förhandlingarna framskrider.

               Artikel 4

               Detta beslut riktar sig till kommissionen.

               Utfärdat i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordförande

               BILAGA

               FÖRHANDLINGSDIREKTIV

               1. Avtalet om vetenskapligt och tekniskt samarbete mellan Europeiska atomenergigemenskapen (nedan kallad Euratom), å ena sidan, och Schweiziska edsförbundet, å andra sidan (nedan kallat avtalet), kommer att associera Schweiziska edsförbundet till hela ramprogrammet för Euratoms verksamhet inom området forskning och utbildning på kärnenergiområdet (2012–2013)
                  10
               , utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i fusionsavtalet från 1978.

               2. För att Schweiziska edsförbundet så snart som möjligt ska kunna medverka i hela Euratoms ramprogram som ett associerat land bör avtalet föreskriva provisorisk och retroaktiv tillämpning från och med den 1 januari 2012. Avtalet kommer att innehålla en bestämmelse om återbetalning av finansiering och rättsliga följder för pågående projekt och verksamheter som inleds under den provisoriska tillämpningen, om en av parterna inte skulle fullfölja sina åtaganden.

               3. Avtalets villkor och bestämmelser om skyddet av Euratoms finansiella intressen bör helt och hållet överensstämma med bestämmelserna om skyddet av EU:s finansiella intressen som anges i avtalet om vetenskapligt och tekniskt samarbete mellan Europeiska gemenskapen och Europeiska atomenergigemenskapen, å ena sidan, och Schweiziska edsförbundet, å andra sidan
                  11
               .

               4. Avtalets villkor och bestämmelser kommer att vara förenliga med rådets förordning av den 19 december 2011 om regler för företags, forskningscentrums och universitets deltagande i indirekta åtgärder inom Europeiska atomenergigemenskapens ramprogram och för spridning av forskningsresultat (2012–2013)
                  12
               .

               5. Avtalet bör innehålla bestämmelser om adekvat skydd av Euratoms finansiella intressen, bland annat i fråga om finansiella uppgifter, revisioner och bedrägeribekämpning genom administrativa kontroller på plats, administrativt stöd och återbetalningar. I den omfattning som krävs bör avtalet även undanröja de hinder som skatte- och socialförsäkringssystem lägger i vägen för forskares deltagande i andra länders forskningsprojekt enligt avtalet, särskilt för gemensamma forskningscentrumets personal, som omfattas av Europeiska unionens tjänsteföreskrifter.

                     (1)
                  EUT L

                     (2)
                  EGT L 242 4.9.1978, s. 2.

                     (3)
                  EGT L 313 22.11.85, s. 6.

                     (4)
                  Rådets beslut 2006/970/Euratom, EGT L 400, 30.12.2006, s. 60.

                     (5)
                  KOM(2011) 71, KOM(2011) 72, KOM(2011) 73, KOM(2011) 74.

                     (6)
                  Rådets ref. 17503/11 – kommer att offentliggöras i EUT.

                     (7)
                  Rådets ref. 17504/11 – kommer att offentliggöras i EUT.

                     (8)
                  Rådets ref. 17505/11 – kommer att offentliggöras i EUT.

                     (9)
                  Rådets ref. 17506/11 – kommer att offentliggöras i EUT.

                     (10)
                  Rådets ref. 17503/11 – kommer att offentliggöras i EUT.

                     (11)
                  EUT L 189, 20.7.2007, s. 24–39.

                     (12)
                  Rådets ref. 17506/11 – kommer att offentliggöras i EUT.


title: Rekommendation till rådets beslut om att i enlighet med artikel 104.9 i EG-fördraget förelägga Tyskland att vidta de åtgärder för att minska underskottet som anses nödvändiga för att komma till rätta med situationen med ett alltför stort underskott (framlagd av kommissionen)

text:
Viktigt rättsligt meddelande

|

52006SC0285

Rekommendation till Rådets beslut om att i enlighet med artikel 104.9 i EG-fördraget förelägga Tyskland att vidta de åtgärder för att minska underskottet som anses nödvändiga för att komma till rätta med situationen med ett alltför stort underskott (framlagd av kommissionen)  /* SEK/2006/0285 slutlig */

	[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |Bryssel den 1.3.2006SEK(2006) 285 slutligRekommendation tillRÅDETS BESLUTom att i enlighet med artikel 104.9 i EG-fördraget förelägga Tyskland att vidta de åtgärder för att minska underskottet som anses nödvändiga för att komma till rätta med situationen med ett alltför stort underskott(framlagd av kommissionen)MOTIVERINGDET ALLTFÖR STORA UNDERSKOTTET I TYSKLANDFörfarandet vid alltför stora underskott regleras av artikel 104 i fördraget och av rådets förordning (EG) nr 1467/97 av den 7 juli 1997 om påskyndande och förtydligande av tillämpningen av förfarandet vid alltför stora underskott [1] , som utgör en del av stabilitets- och tillväxtpakten.Rådet beslutade den 21 januari 2003 på grundval av en rekommendation från kommissionen att ett alltför stort underskott rådde i Tyskland (artikel 104.6 i fördraget) efter att det bekräftats att Tyskland hade ett offentligt underskott som översteg fördragets referensvärde på 3 % av BNP 2002 [2] . Med stöd av stabilitets- och tillväxtpakten och på kommissionens rekommendation antog rådet samma dag dessutom en rekommendation enligt artikel 104.7 för att få situationen med ett alltför stort underskott att upphöra. I denna rekommendation uppmanade rådet ”Tyskland att se till att den nuvarande situationen med ett alltför stort underskott upphör så snabbt som möjligt i enlighet med artikel 3.4 i rådets förordning (EG) nr 1467/97”, vilket innebär att underskottet bör fås ned under 3 % av BNP senast 2004. Rekommendationen offentliggjordes. Som det konstaterades i kommissionens meddelande av den 14 december 2004[3], som rådet instämde i den 18 januari 2005, bör år 2005 betraktas som den relevanta tidsfristen för en korrigering av det alltför stora underskottet mot bakgrund av de unika omständigheter som rådets slutsatser av den 25 november 2003 och EG-domstolens dom av den 13 juli 2004 gav upphov till.År 2005 uppgick det offentliga underskottet i Tyskland till 3,3 % av BNP, enligt uppgifter som Eurostat lämnat på grundval av den rapport enligt rådets förordning (EG) nr 3605/93 som Tyskland lämnade in till kommissionen den 24 februari 2006. I artikel 10.3 i rådets förordning (EG) nr 1467/97 föreskrivs att om ”utfallsdata” som lämnats av kommissionen ”visar att ett alltför stort underskott inte har korrigerats av en deltagande medlemsstat inom den tidsfrist som fastställs (…) i en rekommendation enligt artikel 104.7 (…) skall rådet omedelbart fatta ett beslut enligt artikel 104.9”, det vill säga ”förelägga medlemsstaten att inom en fastställd tidsfrist vidta de åtgärder för att minska underskottet som rådet anser nödvändiga för att komma till rätta med situationen”.DET EKONOMISKA LÄGET OCH SITUATIONEN FÖR DE OFFENTLIGA FINANSERNA I TYSKLANDI kommissionens höstprognos 2005 förväntades ett underskott på 3,9 % av BNP under 2005 [4] . I ett scenario med en oförändrad ekonomisk politik räknade kommissionen där med ett underskott på 3,7 % av BNP 2006 och 3,3 % av BNP 2007. Den reala BNP-tillväxten beräknades uppgå till 0,8 % 2005, 1,2 % 2006 och 1,6 % 2007, med ett produktionsgap som inte sluts helt och hållet under prognosperioden.Mot denna bakgrund och med beaktande av det fortfarande bräckliga ekonomiska läget utarbetade den nya tyska regeringen efter valet den 18 september 2005 en strategi för att få ned det offentliga underskottet under fördragets referensvärde senast 2007. Regeringen började genomföra denna konsolideringsstrategi redan i december 2005 genom att vidta de första åtgärder som planerats. Den 22 februari 2006 antog regeringen den preliminära federala budgeten för 2006 och bland annat också ett lagförslag om att höja mervärdeskattesatsen från 16 % till 19 % med verkan från den 1 januari 2007.Den 22 februari 2006 offentliggjorde Statistische Bundesamt att BNP-tillväxten skulle uppgå till 0,9 % 2005. Enligt uppgifter från Eurostat uppgick det offentliga underskottet i Tyskland till 3,3 % av BNP 2005. Dessa uppgifter grundar sig på en preliminär anmälan enligt rådets förordning (EG) nr 3605/93 som Tyskland lämnade till kommissionen den 24 februari 2006. Kvaliteten på dessa uppgifter har ännu inte bedömts. Skillnaden mellan dessa uppgifter och kommissionens höstprognos beror till stor del på att intäkterna blev större än väntat mot slutet av 2005.I kommissionens preliminära prognos, som offentliggjordes den 21 februari 2006, förväntas den reala BNP-tillväxten uppgå till 1,5 % 2006, vilket är något högre än den låga potentiella tillväxten. Det bör noteras att denna beräkning är en avsiktlig överskattning, eftersom den inhemska efterfrågan väntas reagera på förhand på den planerade höjningen av mervärdesskattesatsen. BNP-tillväxten väntas för närvarande bli knappt 1 % under 2007, om senare ekonomiska effekter beaktas.Enligt den nämnda makroekonomiska prognosen väntas det nominella underskottet ligga kvar på drygt 3 % av BNP under 2006, men därefter sjunka klart under referensvärdet under 2007. Det strukturella underskottet (dvs. underskottet i konjunkturrensade termer netto efter engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder) beräknas av kommissionen förbli i stort sett oförändrat mellan 2005 och 2006 i procent av BNP och minska med minst 1 % av BNP 2007.KRAV PÅ FINANSPOLITIKEN FRAM TILL 2007 OCH DÄREFTEREnligt artikel 5.1 i rådets förordning (EG) nr 1467/97 skall rådet i föreläggandet ”begära att medlemsstaten uppnår en årlig minsta förbättring på minst 0,5 % av BNP som ett riktmärke av sitt konjunkturrensade saldo, varvid engångsåtgärder och tillfälliga åtgärder inte skall räknas med, för att korrigera det alltför stora underskottet inom den tidsfrist som är fastställd i föreläggandet.”En beslutsam korrigering av det alltför stora underskottet i Tyskland är nödvändig, med tanke på den låga tillväxtpotentialen och den utmaning för de offentliga finanserna som en åldrande befolkning utgör. Ständiga obalanser i de offentliga finanserna minskar dessutom förtroendet och påverkar slutligen produktionstillväxten. Strategin för en konsolidering av de offentliga finanserna för kontroll över dessa obalanser ingår i det omfattande arbetsprogram som den tyska regeringen utarbetade i november 2005. Strategin är redan långt genomförd. Syftet med konsolideringsstrategin är att senast år 2007 åstadkomma en strukturell anpassning av de offentliga finanserna på över en procentenhet. Det faktum att en sådan strategi bara kommer att ha små effekter 2006 beror delvis på att vissa åtgärder som redan vidtagits får full effekt först efter en tid. Den planerade strukturella anpassningen av de offentliga finanserna åren 2006 och 2007 kan anses förenlig med bestämmelserna i stabilitets- och tillväxtpakten, däribland kravet på att det konjunkturrensade saldot netto, efter engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder, årligen skall förbättras med minst 0,5 % av BNP som riktmärke. Utifrån det ovan skisserade tillväxtscenariot bör den planerade anpassningen vara tillräcklig för att korrigera det alltför stora underskottet på ett varaktigt och hållbart sätt, och den är också förenlig med bestämmelserna i stabilitets- och tillväxtpakten.Mot bakgrund av dessa faktorer förefaller det som om det alltför stora underskottet kommer att korrigeras senast före utgången av 2007. Dessutom bör riktmärket på 0,5 % av BNP i årlig strukturell förbättring iakttas kumulativt under åren 2006 och 2007.* * *Mot bakgrund av ovanstående bedömning rekommenderar kommissionen rådet att i enlighet med artikel 104.9 förelägga Tyskland att vidta de åtgärder för att minska underskottet som det anser nödvändiga för att på ett varaktigt och hållbart sätt komma till rätta med situationen med det alltför stora underskottet senast år 2007. En trovärdig anpassningsbana för att varaktigt få ned underskottet under 3 % av BNP till 2007 kräver att Tyskland, enligt kommissionens tillväxtscenario från februari 2006, ser till att det konjunkturrensade saldot (efter engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder) förbättras kumulativt med en procentenhet av BNP under åren 2006 och 2007. Tyskland skall vidta de åtgärder som krävs för att säkerställa att konsolideringen för att på medellång sikt uppnå en strukturell balans i de offentliga finanserna upprätthålls genom en minskning av det strukturella underskottet med minst 0,5 % av BNP per år sedan det alltför stora underskottet har korrigerats. Kommissionen rekommenderar också att Tyskland inkommer med en rapport före den [14 juli] 2006, som anger vilka åtgärder landet vidtagit för att följa det rekommenderade rådsbeslutet. Rapporten bör särskilt innehålla dels en bedömning av hur åtgärderna för att korrigera det alltför stora underskottet 2006 och 2007 påverkar de offentliga finanserna, dels en bedömning av eventuella risker som är förenade med det förmodade makroekonomiska scenariot. Kommissionen kommer att utvärdera denna rapport i syfte att göra en bedömning av hur korrigeringen av det alltför stora underskottet framskrider. Kommissionen rekommenderar också, i enlighet med artikel 104.9, att rådet begär att Tyskland inkommer med ytterligare rapporter enligt en fastställd tidsplan.Rekommendation tillRÅDETS BESLUTom att i enlighet med artikel 104.9 i EG-fördraget förelägga Tyskland att vidta de åtgärder för att minska underskottet som anses nödvändiga för att komma till rätta med situationen med ett alltför stort underskottEUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR FATTAT DETTA BESLUTmed beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 104.9,med beaktande av kommissionens rekommendation enligt artikel 104.9, ochav följande skäl:1.  Enligt artikel 104.1 i fördraget skall medlemsstaterna undvika alltför stora underskott i den offentliga sektorns finanser.2.  Stabilitets- och tillväxtpakten grundas på målet om att ha sunda offentliga finanser som ett sätt att förbättra förutsättningarna för prisstabilitet och varaktig kraftig tillväxt som leder till att nya arbetstillfällen skapas. Stabilitets- och tillväxtpakten omfattar rådets förordning (EG) nr 1467/97 av den 7 juli 1997 om påskyndande och förtydligande av tillämpningen av förfarandet vid alltför stora underskott[5].3.  I Europeiska rådets resolution av den 17 juni 1997[6] om stabilitets- och tillväxtpakten, antagen vid rådets möte i Amsterdam uppmanas samtliga parter, nämligen medlemsstaterna, rådet och kommissionen att strikt och punktligt genomföra bestämmelserna i fördraget och stabilitets- och tillväxtpakten.4.  Genom rådets beslut 2003/89/EG[7] av den 21 januari 2003 beslutade rådet i enlighet med artikel 104.6 i fördraget att ett alltför stort underskott förelåg i Tyskland.5.  I enlighet med artikel 104.7 i fördraget och artikel 3.4 i förordning (EG) nr 1467/97 gav rådet den 21 januari 2003 en rekommendation till Tyskland där Tyskland uppmanades att få den rådande situationen med ett alltför stort underskott att upphöra så snabbt som möjligt, och senast 2004. Rekommendationen offentliggjordes. Som det konstaterades i kommissionens meddelande av den 14 december 2004[8], som rådet instämde i den 18 januari 2005, bör år 2005 betraktas som den relevanta tidsfristen för en korrigering av det alltför stora underskottet mot bakgrund av de unika omständigheter som rådets slutsatser av den 25 november 2003 och EG-domstolens dom av den 13 juli 2004 gav upphov till.6.  Det offentliga underskottet i Tyskland har sedan 2002 betydligt överstigit fördragets referensvärde på 3 % av BNP. Skuldkvoten har ökat från en nivå under fördragets referensvärde på 60 % av BNP 2001 och beräknas uppgå till 69 % 2006.7.  Enligt uppgifter från Eurostat uppgick det offentliga underskottet i Tyskland till 3,3 % av BNP 2005. Dessa uppgifter grundar sig på en preliminär anmälan som Tyskland lämnade till kommissionen den 24 februari 2006 i enlighet med rådets förordning (EG) nr 3605/93 av den 22 november 1993 om tillämpningen av det protokoll om förfarandet vid alltför stora underskott som är fogat till Fördraget om upprättande av Europeiska gemenskapen[9]. Kvaliteten på dessa uppgifter har ännu inte bedömts. På grundval av tillgänglig information och med beaktande av de budgetplaner den tyska regeringen antagit hittills kommer underskottet i de offentliga finanserna dessutom att överstiga fördragets referensvärde också under 2006, vilket bekräftar att det alltför stora underskottet inte har korrigerats.8.  I artikel 10.3 i rådets förordning (EG) nr 1467/97 föreskrivs att om utfallsdata enligt förordning (EG) nr 3605/93 visar att ett alltför stort underskott inte har korrigerats av en deltagande medlemsstat inom den tidsfrist som fastställs i en rekommendation enligt artikel 104.7, skall rådet omedelbart fatta ett beslut enligt artikel 104.9, det vill säga förelägga medlemsstaten att inom en fastställd tidsfrist vidta de åtgärder för att minska underskottet som rådet anser nödvändiga för att komma till rätta med situationen.9.  I kommissionens höstprognos 2005 förväntades ett underskott på 3,9 % av BNP under 2005[10]. I ett scenario med en oförändrad ekonomisk politik räknade kommissionen där med ett underskott på 3,7 % av BNP 2006 och 3,3 % 2007. Den reala BNP-tillväxten beräknades uppgå till 0,8 % 2005, 1,2 % 2006 och 1,6 % 2007, med ett produktionsgap som inte sluts helt och hållet under prognosperioden. Mot denna bakgrund och med beaktande av det fortfarande bräckliga ekonomiska läget utarbetade den nya tyska regeringen efter valet den 18 september 2005 en strategi för att få ned det offentliga underskottet under fördragets referensvärde senast 2007. Regeringen började genomföra denna konsolideringsstrategi redan i december 2005 genom att vidta de första åtgärder som planerats. Den 22 februari 2006 antog regeringen den preliminära federala budgeten för 2006 och bland annat också ett lagförslag om att höja mervärdeskattesatsen från 16 % till 19 % med verkan från den 1 januari 2007.10.  Den 22 februari 2006 offentliggjorde Statistische Bundesamt uppgifter om BNP-tillväxten och det offentliga underskottet 2005. BNP-tillväxten var 0,9 % av BNP och underskottet 3,3 %. Skillnaden mellan dessa uppgifter och kommissionens höstprognos beror till stor del på att intäkterna blev större än väntat mot slutet av 2005. I kommissionens preliminära prognos, som offentliggjordes den 21 februari 2006, förväntas den reala BNP-tillväxten uppgå till 1,5 % 2006, vilket är något högre än den låga potentiella tillväxten. Det bör noteras att denna beräkning är en avsiktlig överskattning, eftersom den inhemska efterfrågan väntas reagera på förhand på den planerade höjningen av mervärdesskattesatsen. BNP-tillväxten väntas för närvarande bli lägre än 1 % år 2007, om senare ekonomiska effekter beaktas. Enligt den nämnda makroekonomiska prognosen väntas det nominella underskottet ligga kvar på drygt 3 % av BNP under 2006, men därefter sjunka klart under referensvärdet under 2007. Det strukturella underskottet (dvs. underskottet i konjunkturrensade termer netto efter engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder) beräknas av kommissionen förbli i stort sett oförändrat mellan 2005 och 2006 i procent av BNP och minska med minst 1 % av BNP 2007.11.  När tidsfristen för en korrigering av det alltför stora underskottet fastställs bör följande faktorer beaktas. För det första är den budgetanpassning som håller på att genomföras ett led i en övergripande strategi, och processen med att godkänna de planerade åtgärderna är redan långt framskriden. Detta minskar osäkerheten kring konsolideringens effektivitet. För det andra återspeglar de begränsade effekterna på det strukturella underskottets minskning 2006 åtminstone delvis att en del av de åtgärder som redan vidtagits kommer att ge resultat först efter en tid. För det tredje kan den strukturella anpassning på minst 1 % av BNP åren 2006 och 2007 som planerats av regeringen anses förenlig med bestämmelserna i stabilitets- och tillväxtpakten, däribland kravet på att det konjunkturrensade saldot, netto efter engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder, årligen skall förbättras med minst 0,5 % av BNP som riktmärke. Utifrån den övergripande makroekonomiska prognos som skisseras i skäl 10 är en sådan anpassning tillräcklig för att korrigera det alltför stora underskottet på ett varaktigt och hållbart sätt.12.  Mot bakgrund av dessa faktorer förefaller det som om det alltför stora underskottet kommer att korrigeras senast 2007. Dessutom bör riktmärket på 0,5 % av BNP i årlig förbättring av det strukturella saldot iakttas kumulativt under åren 2006 och 2007.13.  Enligt artikel 104.9 andra stycket i fördraget kan rådet begära att Tyskland inkommer med rapporter enligt en fastställd tidsplan för att göra det möjligt att granska de anpassningar som gjorts för att följa detta beslut. Tyskland bör inkomma med en rapport till kommissionen senast den [14 juli] 2006 som anger vilka åtgärder landet vidtagit och avser att vidta för att följa rådets beslut. Rapporten bör särskilt innehålla dels en bedömning av hur åtgärderna för att korrigera det alltför stora underskottet kvantitativt påverkar utfallet för de offentliga finanserna 2006 och 2007, dels en analys av eventuella risker som är förenade med det förmodade makroekonomiska scenariot. Kommissionen kommer att utvärdera denna rapport i syfte att göra en bedömning av hur korrigeringen av det alltför stora underskottet framskrider. Tyskland bör inkomma med ytterligare rapporter inom de tidsfrister för att rapportera offentliga underskott och offentlig skuld som föreskrivs i artikel 4 i förordning (EG) nr 3605/93.14.  Anpassningsåtgärderna bör säkerställa en bestående förbättring av saldot i de offentliga finanserna. För att säkerställa en hållbar konsolidering i riktning mot Tysklands mål på medellång sikt att uppnå en strukturell balans i de offentliga finanserna, måste det strukturella underskottet krympa med minst 0,5 % av BNP per år efter korrigeringen av det offentliga underskottet.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDEArtikel 11. Tyskland skall få den rådande situationen med ett alltför stort underskott att upphöra så snart som möjligt och senast år 2007.2. Tyskland skall säkerställa att det konjunkturrensade saldot netto (efter engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder) förbättras kumulativt med minst en procentenhet under åren 2006 och 2007.Artikel 21. Tyskland skall senast den [14 juli] 2006 lämna en rapport till kommissionen med beskrivning av de åtgärder som vidtagits för att följa detta beslut. Kommissionen kommer att utvärdera denna rapport för att göra en bedömning av hur korrigeringen av det alltför stora underskottet framskrider.2. Tyskland skall senast den [1 oktober 2006, 1 april 2007, 1 oktober 2007 och 1 april 2008] lämna ytterligare rapporter till kommissionen, med en genomgång av vilka framsteg som gjorts för att följa detta beslut.Artikel 3Tyskland skall vidta de åtgärder som krävs för att säkerställa att en budgetkonsolidering som syftar till att nå målet på medellång sikt med strukturell balans i de offentliga finanserna upprätthålls genom en minskning av det strukturella underskottet med minst 0,5 % av BNP per år efter det att det alltför stora underskottet har korrigerats.Artikel 4Detta beslut riktar sig till Förbundsrepubliken Tyskland.Utfärdat i Bryssel den …På rådets vägnar [1] EGT L 209, 2.8.1997, s. 6. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 1056/2005 (EUT L 174, 7.7.2005, s. 5).[2] All dokumentation i samband med förfarandet vid alltför stora underskott mot Tyskland finns på följande webbplats: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/edp/edpde_en.htm.[3] Meddelande från kommissionen till rådet: Tysklands och Frankrikes situation efter EG-domstolens dom med avseende på deras skyldigheter enligt förfarandet vid alltför stora underskott, KOM(2004) 813.[4] Detta motsvarade i stort sett den siffra de tyska myndigheterna anmälde den 1 september (3,7 % av BNP); den största skillnaden berodde på den värdepapperisering som pensionsverket genomförde för före detta posttjänstemän och som inte uppfattades som underskottsminskande i höstprognosen.[5] EGT L 209, 2.8.1997, s. 6. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 1056/2005 (EUT L 174, 7.7.2005, s. 5).[6] EGT C 236, 2.8.1997, s. 1.[7] EUT L 34, 11.2.2003, s. 16.[8] Meddelande från kommissionen till rådet: Tysklands och Frankrikes situation efter EG-domstolens dom med avseende på deras skyldigheter enligt förfarandet vid alltför stora underskott, KOM(2004) 813.[9] EGT L 332, 31.12.1993, s. 7.[10] Detta motsvarade i stort sett den siffra de tyska myndigheterna anmälde den 1 september (3,7 % av BNP). Den största skillnaden berodde på den värdepapperisering som pensionsverket genomförde för före detta posttjänstemän och som inte uppfattades som underskottsminskande i höstprognosen.


Avis juridique important

|

52004SC0625

Rekommendation till rådets beslut om att det föreligger ett alltför stort underskott i Nederländerna  /* SEK/2004/0625 slutlig */

Rekommendation till RÅDETS BESLUT om att det föreligger ett alltför stort underskott i Nederländerna(framlagd av kommissionen)MOTIVERINGDen 7 april 2004 offentliggjorde kommissionen sina vårprognoser [1]. Enligt prognoserna, som tog hänsyn till de uppgifter som meddelats av de nederländska myndigheterna den 31 mars 2004, uppgick underskottet i den offentliga sektorns finanser 2003 till 3,2 % av BNP 2003, översteg således fördragets referensvärde på 3 % av BNP och hade ökat betydligt jämfört med 2002 års underskott (1,9 % av BNP). På grundval av på detta faktaunderlag inledde kommissionen förfarandet vid alltför stora underskott beträffande Nederländerna den 28 april 2004, genom att anta den rapport som avses i artikel 104.3 i fördraget [2].[1]  Kommissionens vårprognos 2004 återfinns på följande webbplats:[2]  Den fullständiga texten till denna rapport återfinns på följande webbplats:Tillämpningen av förfarandet vid alltför stora underskott regleras av artikel 104 i fördraget och av rådets förordning nr 1467/97 "om påskyndande och förtydligande av tillämpningen av förfarandet vid alltför stora underskott", som utgör en del av stabilitets- och tillväxtpakten. [3][3]  EGT L 209, 2.8.1997.I kommissionens rapport i enlighet med artikel 104.3 i fördraget fastslogs att det offentliga underskott på drygt 3,2 % av BNP för 2003, vilket överstiger fördragets referensvärde på 3 % av BNP, inte uppstått till följd av en i stabilitets- och tillväxtpaktens mening osedvanlig händelse utanför de nederländska myndigheternas kontroll, och inte heller uppstått till följd av en kraftig konjunkturnedgång, som i stabilitets- och tillväxtpakten definieras som ett årligt fall i real BNP på minst 2 %. Underskottet uppstod emellertid i en situation med starkt negativ tillväxt, med en BNP-tillväxt i reala termer 2003 på -0,7 % och ett framväxande negativt output-gap på omkring 2 % av BNP. Detta förklarar till stor del försämringen av den offentliga sektorns finanser, som ytterligare förvärrades av att de offentliga inkomsterna försvagades mer än väntat även om utgiftsmålen i stort sett uppnåddes. Vad beträffar utvecklingen under 2004 beräknas enligt kommissionens vårprognos underskottet i de offentliga finanserna uppgå 3,5 % av BNP. Efter offentliggörande av kommissionens vårprognos antog regeringen den 16 april 2004 ytterligare besparingsåtgärder, motsvarande 0,6 % av BNP, i syfte att få ned underskottet till under 3 % av BNP 2004, i linje med det som uppnåtts under tidigare år. För att detta mål skall kunna uppnås krävs enligt rapporten emellertid att åtgärderna ger de förväntade resultaten utan att ge upphov till andrahandseffekter på den ekonomiska aktiviteten och budgetutfallet. Underskottet förmodas därför överstiga referensvärdet på 3 % av BNP 2004.I kommissionens rapport, grundad på kommissionens vårprognoser, fastställdes också att den offentliga skuldkvoten uppgick till 54,8 % av BNP 2003, vilket låg under fördragets referensvärde på 60 %. Kommissionen beräknar att skuldkvoten kommer att stiga till 56,3 % av BNP 2004, vilket överstiger de 54,5 % av BNP som de nederländska myndigheterna hade beräknat i 2003 års uppdaterade stabilitetsprogram men ligger samtidigt under referensvärdet på 60 % av BNP.I fördragets artikel 104.4 föreskrivs att "den kommitté som upprättas enligt artikel 114 (dvs. Ekonomiska och finansiella kommittén) skall yttra sig över kommissionens rapport". Kommittén avgav sitt yttrande den 12 maj 2004, och anslöt sig till den bedömning som kommissionen gjort i sin rapport. Ekonomiska och finansiella kommittén fastslog särskilt att Nederländerna 2003 inte iakttog budgetdisciplin i fråga om underskottet såsom det definieras i artikel 104 i fördraget, vilket tyder på att ett alltför stort underskott föreligger i Nederländerna.Ekonomiska och finansiella kommittén ansåg också att det är troligt att underskottet i den offentliga sektorns finanser kommer att ligga på samma nivå som fördragets referensvärde eller överskrida det något även under 2004, trots de ytterligare åtgärder som beslutats av den nederländska myndigheterna medan den offentliga sektorns bruttoskuldkvot förväntas ligga kvar under fördragets referensvärde på 60 % av BNP 2004.Kommissionen anser, efter att ha granskat de relevanta faktorer som den tagit hänsyn till i sin rapport och med beaktande av Ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande, att det föreligger ett alltför stort underskott i Nederländerna. Detta yttrande, som antogs av kommissionen den 19 maj 2004, avges härmed till rådet i enlighet med artikel 104.5 i fördraget. Kommissionen rekommenderar rådet att fatta ett beslut med denna innebörd, i enlighet med artikel 104.6. Vidare lägger kommissionen fram för rådet en rekommendation till rådets rekommendation som, i enlighet med fördragets artikel 104.7, skall föreläggas Nederländerna för att få denna situation att upphöra.Rekommendation till RÅDETS BESLUT om att det föreligger ett alltför stort underskott i NederländernaEUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR FATTAT DETTA BESLUTmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 104.6 i detta,med beaktande av kommissionens rekommendation,med beaktande av de påpekanden som gjorts av Nederländerna, ochav följande skäl:(1) Enligt artikel 104 i fördraget skall medlemsstaterna undvika alltför stora underskott i den offentliga sektorns finanser.(2) Stabilitets- och tillväxtpakten grundas på målsättningen om sunda offentliga finanser som ett sätt att stärka förutsättningarna för prisstabilitet och stark varaktig tillväxt som främjar skapandet av sysselsättning.(3) I förfarandet vid alltför stora underskott enligt artikel 104 föreskrivs att det skall beslutas huruvida det föreligger ett alltför stort underskott. I protokollet om förfarandet vid alltför stora underskott som bifogats fördraget anges närmare bestämmelser om genomförandet av förfarandet vid alltför stora underskott. I rådets förordning (EG) nr 3605/93 [4] ändrad genom rådets förordning (EG) nr 475/2000 [5] och genom kommissionens förordning (EG) nr 351/2002 [6] fastställs detaljerade regler och definitioner för tillämpningen av bestämmelsen i nämnda protokoll.[4]  EGT L 332, 31.12.1993, s. 7.[5]  EGT L 58, 3.3.2000, s. 1.[6]  EUT L 55, 26.2.2002, s. 23.(4) I artikel 104.5 i fördraget anges att kommissionen skall avge ett yttrande till rådet om kommissionen anser att det föreligger eller kan uppstå ett alltför stort underskott i en medlemsstat. Kommissionen har avgett ett sådant yttrande till rådet den 19 maj 2004. Efter att ha undersökt alla relevanta faktorer som den tagit hänsyn till i sin rapport i enlighet med artikel 104.3 och med beaktande av Ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande i enlighet med artikel 104.4, drog kommissionen i sitt yttrande (19 maj 2004) slutsatsen att det förelåg ett alltför stort underskott i Nederländerna.(5) I artikel 104.6 i fördraget fastställs att rådet skall beakta eventuella synpunkter från den berörda medlemsstaten innan rådet, efter en allsidig bedömning, avgör huruvida ett alltför stort underskott föreligger.(6) De allsidiga bedömningen ger vid handen att underskottet i den offentliga sektorns finanser 2003 uppgick till 3,2 % av BNP i Nederländerna och att överskridandet av fördragets referensvärde på 3 % inträffade trots att myndigheterna hade vidtagit betydande besparingsåtgärder. Enligt kommissionen förklaras överskridandet av tröskelvärdet på 3 % av BNP huvudsakligen av effekterna av konjunkturnedgången. Det alltför stora underskottet i de offentliga finanserna som överstiger referensvärdet 3 % av BNP har inte uppstått till följd av en osedvanlig händelse utanför de nederländska myndigheternas kontroll, ej heller till följd av en kraftig konjunkturnedgång, som definieras som ett årligt fall i real BNP på minst 2 %. Även efter att ha tagit hänsyn till de ytterligare åtgärder som beslutades av myndigheterna den 16 april 2004, och som inte hade medräknats i kommissionens vårprognos 2004, förmodas underskottet i de offentliga finanserna även under 2004 överstiga 3 % av BNP. Detta antyder att överskridandet av fördragets referensvärde på 3 % av BNP för det offentliga underskottet eventuellt inte är tillfälligt. Skuldkvoten slutligen, som beräknades uppgå till 56,3 % av BNP 2004 enligt kommissionens vårprognos, kommer att fortsätta att understiga fördragets referensvärde på 60 % av BNP det året.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Efter en allsidig bedömning fastslås härmed att det föreligger ett alltför stort underskott i Nederländerna.Artikel 2Detta beslut riktar sig till Konungariket Nederländerna.Utfärdat i Bryssel den 19 maj 2004.På rådets vägnarOrdförande[...]


title: Rekommendation till rådets beslut om förekomsten av ett alltför stort underskott i Portugal sammanställd i enlighet med artikel 104.6 i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen

text:
Viktigt rättsligt meddelande

|

52005SC0992

Rekommendation till Rådets beslut om förekomsten av ett alltför stort underskott i Portugal sammanställd i enlighet med artikel 104.6 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen  /* SEK/2005/0992 slutlig */

	[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |Bryssel den 20.7.2005SEK(2005) 992 slutligRekommendation tillRÅDETS BESLUTom förekomsten av ett alltför stort underskott i Portugal sammanställd i enlighet med artikel 104.6 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen(framlagt av kommissionen)MOTIVERINGDen 9 juni 2005 lade Portugal fram den senaste uppdateringen av sitt stabiliseringsprogram för perioden 2005–2009. I denna uppdatering visas att man räknar med ett offentligt underskott som överskrider fördragets referensvärde på 3 % av BNP under åren 2005–2007. Mer specifikt beräknar Portugal, efter att ha rapporterat ett underskott på 2,9 % 2004[1], ett offentligt underskott på 6,2 % av BNP för 2005, vilket beräknas minska till 4,8 % 2006, 3,9 % 2007 och 2,8 % av BNP 2008. Under dessa år beräknas den offentliga skuldkvoten att öka ytterligare från 61,9 % 2004 till en topp på 67,8 % av BNP 2007.Tillämpningen av förfarandet vid alltför stora underskott regleras av artikel 104 i fördraget och av rådets förordning (EG) nr 1467/97 ”om påskyndande och förtydligande av tillämpningen av förfarandet vid alltför stora underskott”, som utgör en del av stabilitets- och tillväxtpakten[2]. I sin bedömning har kommissionen tagit vederbörlig hänsyn till Ekofinrådets rapport av den 20 mars 2005 till Europeiska rådet, ”Att förbättra genomförandet av stabilitets- och tillväxtpakten”, som godkändes av Europeiska rådet den 22 mars 2005[3].I kommissionens rapport enligt artikel 104.3 i fördraget bedömdes i vilken grad fördragets krav vad gäller kriterierna för underskott och skuldsättning hade uppfyllts.Det beräknade offentliga underskottet för 2005 överstiger, enligt den uppdatering av det portugisiska stabilitetsprogrammet som lades fram i juni 2005, i hög grad referensvärdet 3 % av BNP. Överskridandet av referensvärdet är varken undantagsvis eller övergående i den mening som avses i fördraget och stabilitets- och tillväxtpakten. Trots att BNP-tillväxten kraftigt avtagit sedan 2000, vände ekonomin till en positiv tillväxttakt 2004 och enligt kommissionens vårprognos för 2005 och den uppdatering av stabilitetsprogrammet som gjordes i juni 2005 förväntas trenden fortsätta vara gradvis uppåtgående, även om den blir blygsam. Trots att det negativa produktionsgapet är betydande och inte förväntas minska i någon större utsträckning under de kommande åren, är försämringen av den offentliga sektorns finanser oproportionerlig i förhållande till det nyligen utökade produktionsgapet. Överskridandet av referensvärdet kan därför inte betraktas som ett resultat av en allvarlig ekonomisk nedgång. Inte heller kan överskridandet över referensvärdet betraktas som övergående eftersom det offentliga underskottet, enligt kommissionens vårprognos för 2005, förväntas överskrida fördragets referensvärde med stor marginal också 2006, när ekonomin gradvis förväntas ha återhämtat sig. I uppdateringen av det portugisiska stabilitetsprogrammet i juni 2005 förväntas det offentliga underskottet att minska under de kommande åren, men att överskrida referensvärdet fram till 2007. Detta tyder på att fördragets krav inte har uppfyllts vad gäller underskottskriteriet.Den offentliga skuldkvoten överskred fördragets referensvärde på 60 % av BNP 2003, och nådde 61,9 % 2004, en ökning på ungefär 8,5 procentenheter av BNP sedan 2000. Den försämrade skuldkvoten kan förklaras genom ett mycket lågt primärt överskott, t.o.m. av ett primärt underskott under vissa år, förekomsten av betydande stock-/flödesjusteringar, där skuldökande transaktioner utanför balansräkningen under de flesta åren mer än uppvägde de betydande inkomsterna från privatiseringar och också av den låga BNP-tillväxten i nominella termer. Målsättningen för skulden för åren 2005–2007 i uppdateringen av stabilitetsprogrammet från juni 2005, som i stort överensstämmer med skuldprognoserna i kommissionens vårprognoser för 2005, visar en ny kraftig ökning av skuldkvoten som kulminerar strax under 68 % 2007. Detta strider mot kravet i fördraget att, om den överskrider referensvärdet på 60 % av BNP skall ”skuldkvoten minska i tillräcklig uttsräckning och närma sig referensvärdet i tillfredsställande takt”. Detta tyder på att fördragets krav inte har uppfyllts vad gäller skuldkriteriet.I sin rapport enligt artikel 104.3 analyserade kommissionen också faktorer av betydelse för det ekonomiska läget och de offentliga finanserna på medellång sikt samt andra faktorer som framstod som relevanta för bedömningen av de portugisiska offentliga finanserna.I sin rapport av den 20 mars betonade rådet att hänsyn till övriga faktorer av betydelse under de faser som leder till ett beslut om huruvida ett alltför stort underskott föreligger, vilket således inbegriper Ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande enligt artikel 104.4, kommissionens yttrande enligt artikel 104.5 och rådets beslut enligt artikel 104.6, ”måste vara helt underordnad den övergripande principen att - innan andra relevanta faktorer beaktas - referensvärdet överskrids endast övergående och att underskottet fortfarande ligger nära referensvärdet”. I fallet med Portugal uppfylls inte detta villkor. Det beräknade underskottet för 2005 ligger inte nära referensvärdet och överskridandet av referensvärdet kan inte betraktas som övergående då det offentliga underskottet beräknas överskrida 3 % av BNP under tre år. Därför kan övriga faktorer av betydelse inte beaktas för Portugals del, när det gäller kommissionens yttrande enligt artikel 104.5 och rådets beslut enligt artikel 104.6.I fördragets artikel 104.4 föreskrivs att ”den kommitté som upprättas enligt artikel 114 (dvs. Ekonomiska och finansiella kommittén) skall yttra sig över kommissionens rapport”. Kommittén avgav sitt yttrande den 4 juli 2005 och bekräftade därvid den bedömning som kommissionen gjort i sin rapport. Kommittén drog särskilt slutsatsen att ”den förväntade utvecklingen av de offentliga finanserna i Portugal under 2005 är sådan att inget av de båda kriterierna i artikel 104.2 iakttas”. Kommittén ansåg att det underskott som beräknas för 2005 inte ligger nära referensvärdet på 3 % av BNP och att överskridandet över referensvärdet inte kan betraktas som osedvanligt eller övergående. Den offentliga skulden överskrider referensvärdet på 60 % av BNP och förväntas stiga ytterligare i procentenheter av BNP under de närmsta två åren. Kommittén noterade också att de ekonomiska utsikterna för de närmsta två till tre åren fortfarande är osäkra och den uttryckte oro över det strukturella underskottets höga nivå och utveckling. Även om kommittén granskade alla övriga faktorer av betydelse, var dess slutsats att dessa inte borde beaktas i dess bedömning.Kommissionen anser, efter att ha granskat kommitténs rapport och med beaktande av dess yttrande, att det föreligger ett alltför stort underskott i Portugal. Detta yttrande, som kommissionen antog den 20 juli 2005, avges härmed till rådet i enlighet med artikel 104.5 i fördraget. Kommissionen rekommenderar rådet att fatta ett beslut med denna innebörd i enlighet med artikel 104.6 och överlämnar härmed en rekommendation till ett sådant beslut. Vidare överlämnar kommissionen till rådet en rekommendation till rådets rekommendation som, i enlighet med fördragets artikel 104.7, skall föreläggas Portugal för att få denna situation att upphöra.Rekommendation tillRÅDETS BESLUTom förekomsten av ett alltför stort underskott i Portugal sammanställd i enlighet med artikel 104.6 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapenEUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR BESLUTAT FÖLJANDEmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 104.6 i detta,med beaktande av kommissionens rekommendation,med beaktande av Portugals synpunkter, ochav följande skäl:1.  Enligt artikel 104 i fördraget skall medlemsstaterna undvika alltför stora underskott i den offentliga sektorns finanser.2.  Stabilitets- och tillväxtpakten grundas på målet om att ha sunda offentliga finanser som ett sätt att förbättra förutsättningarna för prisstabilitet och kraftig varaktig tillväxt som leder till att nya arbetstillfällen skapas.3.  Enligt förfarandet vid alltför stora underskott i enlighet med artikel 104 skall det avgöras om ett alltför stort underskott föreligger. I protokollet om förfarandet vid alltför stora underskott som bifogats fördraget anges närmare bestämmelser om genomförandet av förfarandet vid alltför stora underskott. I rådets förordning (EG) nr 3605/93[4], ändrad genom rådets förordning (EG) nr 475/2000[5] och genom kommissionens förordning (EG) nr 351/2002[6], fastställs detaljerade regler och definitioner för tillämpningen av bestämmelserna i nämnda protokoll.4.  I artikel 104.5 i fördraget anges att kommissionen skall avge ett yttrande till rådet om kommissionen anser att det föreligger eller kan uppstå ett alltför stort underskott i en medlemsstat. Kommissionen avgav ett sådant yttrande om Portugal till rådet den 20 juli 2005. Efter att ha tagit hänsyn till alla relevanta faktorer i sin rapport i enlighet med artikel 104.3 och med beaktande av Ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande i enlighet med artikel 104.4, drog kommissionen slutsatsen att det föreligger ett alltför stort underskott i Portugal. I sin bedömning har kommissionen tagit hänsyn till ekofinrådets rapport av den 20 mars 2005 till Europeiska rådet, ”Att förbättra genomförandet av stabilitets- och tillväxtpakten”, som godkändes av Europeiska rådet den 22 mars 2005[7].5.  Enligt artikel 104.6 i fördraget skall rådet beakta eventuella synpunkter från den berörda medlemsstaten, innan det, efter en allsidig bedömning, avgör om ett alltför stort underskott föreligger. När det gäller Portugal leder den allsidiga bedömningen till följande slutsatser.6.  Enligt uppdateringen av Portugals stabilitetsprogram som lades fram i juni 2005 beräknas det offentliga underskottet för 2005 att uppgå till 6,2 % av BNP. Denna uppgift överskrider referensvärdet på 3 % av BNP och ligger inte nära det. Att det portugisiska underskottet 2001 översteg referensvärdet orsakades inte av en ovanlig händelse som de portugisiska myndigheterna inte hade någon kontroll över, och uppstod inte heller till följd av en kraftig konjunkturnedgång. Trots att BNP-tillväxten kraftigt avtagit sedan 2000, vände ekonomin till en positiv tillväxttakt 2004 och enligt kommissionens vårprognos för 2005 och den uppdatering av stabilitetsprogrammet som gjordes i juni 2005 förväntas trenden fortsatt bli gradvis uppåtgående, även om den blir blygsam. Trots att det negativa produktionsgapet är betydande och inte förväntas minska i någon större utsträckning under de kommande åren, är försämringen av den offentliga sektorns finanser oproportionerlig i förhållande till det nyligen utökade produktionsgapet. Överskridandet av referensvärdet kan därför inte betraktas som ett resultat av en allvarlig ekonomisk nedgång. Enligt kommissionens vårprognos för 2005 beräknas underskottet överskrida fördragets referensvärde med stor marginal också 2006, när ekonomin gradvis förväntas ha hämtat sig. I uppdateringen av det portugisiska stabilitetsprogrammet från juni 2005 förväntas det offentliga underskottet att minska under de kommande åren, men att överskrida referensvärdet fram till 2007. Därför kan inte överskridandet av referensvärdet anses som undantagsvis eller övergående i den mening som avses i fördraget och stabilitets- och tillväxtpakten. Detta tyder på att fördragets krav inte har uppfyllts vad gäller underskottskriteriet.7.  Den offentliga skuldkvoten överskred fördragets referensvärde på 60 % av BNP 2003, och nådde 61,9 % 2004, vilket är en ökning på ungefär 8,5 procentenheter av BNP sedan 2000. Ökningen av skuldkvoten kan förklaras av ett mycket lågt primärt överskott, förekomsten av en betydande skuldökande stock-/flödesjustering och också av en låg BNP-tillväxt i nominella termer. Den målsättning för skulden för åren 2005–2007 som anges i uppdateringen av stabilitetsprogrammet från juni 2005, som i stort sett överensstämmer med skuldprognoserna i kommissionens vårprognoser för 2005, visar en ny kraftig ökning av skuldkvoten som kulminerar strax under 68 % år 2007. Detta strider mot kravet i fördraget att, om skuldsättningen överstiger referensvärdet på 60 % av BNP skall ”detta procenttal minska i tillräcklig utsträckning och närma sig referensvärdet i tillfredsställande takt”. Detta tyder på att fördragets krav inte har uppfyllts vad gäller skuldkriteriet.8.  I ekonfinrapporten av den 20 mars 2005 till Europeiska rådet, ”Att förbättra genomförande av stabilitets- och tillväxtpakten”, som godkändes av Europeiska rådet den 22 mars 2005, betonade rådet att hänsyn till övriga faktorer av betydelse i rådets beslut om att det föreligger ett alltför stort underskott enligt artikel 104.6 ”måste vara helt underordnad den övergripande principen att - innan andra relevanta faktorer beaktas - referensvärdet överskrids endast övergående och att underskottet fortfarande ligger nära referensvärdet”. I fallet med Portugal uppfylls inte detta villkor. Därför tas inte, för ändamålet med rådets beslut enligt artikel 104.6, någon hänsyn till övriga faktorer av betydelse vad gäller Portugal.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Efter en allsidig bedömning framgår det att det föreligger ett alltför stort underskott i Portugal.Artikel 2Detta beslut riktar sig till Portugal.Utfärdat i BrysselPå rådets vägnar [1] Diskussioner pågår mellan Eurostat och Portugals statistiska myndigheter.[2] EGT L 209, 2.8.1997.[3] Se ordförandeskapets slutsatser från Europeiska rådets möte i Bryssel den 22 och 23 mars 2005 (7619/05) och ekofinrådets rapport till Europeiska rådet den 20 mars 2005 (7423/05).[4] EUT L 332, 31.12.1993, s. 7.[5] EGT L 58, 3.3.2000, s. 1.[6] EUT L 55, 26.2.2002, s. 23.[7] Se ordförandeskapets slutsatser från Europeiska rådets möte i Bryssel den 22 och 23 mars 2005 (7619/05) och ekofinrådets rapport till Europeiska rådet den 20 mars 2005 (7423/05).


Rekommendation till rådets beslut om upphävande av beslut 2003/487/EG om att det föreligger ett alltför stort underskott i Frankrike (framlagd av kommissionen)