title: Rekommendation till rådets beslut om förekomsten av ett alltför stort underskott i Slovakien

text:
Avis juridique important

|

52004SC0835

Rekommendation till Rådets beslut om förekomsten av ett alltför stort underskott i Slovakien  /* SEK/2004/0835 slutlig */

Rekommendation till RÅDETS BESLUT om förekomsten av ett alltför stort underskott i Slovakien(framlagd av kommissionen)MOTIVERINGDen 7 april 2004 offentliggjorde kommissionen sina vårprognoser [1]. Enligt prognoserna, som tog hänsyn till de uppgifter som Slovakien meddelade i mars 2004, hade underskottet i den offentliga sektorns finanser i Slovakien minskat från 5,7 % av BNP 2002 till 3,6 % av BNP 2003, men överstiger således fortfarande fördragets referensvärde på 3 % av BNP.[1]  Kommissionens vårprognos 2004 återfinns på följande webbplats:På grundval av detta faktaunderlag inledde kommissionen förfarandet vid alltför stora underskott beträffande Slovakien den 12 maj 2004 genom att anta den rapport som avses i artikel 104.3 i fördraget [2]. Den 14 maj 2004 inkom Slovakiens konvergensprogram till kommissionen, och i detta bekräftades uppgiften om ett underskott på 3,6 % av BNP för år 2003.[2]  Den fullständiga texten till denna rapport återfinns på följande webbplats: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/ about/activities/sgp/procedures_en.htm.Tillämpningen av förfarandet vid alltför stora underskott regleras av artikel 104 i fördraget och av rådets förordning (EG) nr 1467/97 "om påskyndande och förtydligande av tillämpningen av förfarandet vid alltför stora underskott" [3], som utgör en del av stabilitets- och tillväxtpakten. Alla länder som anslöt sig till EU den 1 maj 2004 är "medlemsstater med undantag" och skall undvika alltför stora underskott, men de kan inte åläggas sanktioner enligt artiklarna 104.9 och 104.11.[3]  EGT L 209, 2.8.1997.I kommissionens rapport enligt artikel 104.3 i fördraget fastslogs att det slovakiska underskottet 2003 inte hade överstigit fördragets referensvärde på 3 % av BNP till följd av någon osedvanlig händelse utanför de slovakiska myndigheternas kontroll och inte heller på grund av någon allvarlig konjunkturnedgång enligt definitionen i stabilitets- och tillväxtpakten, eftersom tillväxten av Slovakiens reala BNP nådde upp till 4,2 % under 2003. Vad gäller utvecklingen under 2004 hävdas i rapporten att underskottet i de offentliga finanserna sannolikt kommer att öka och fortfarande ligga över 3 % av BNP. Närmare bestämt anges i kommissionens vårprognoser ett underskott i de offentliga finanserna 2004 på 4,1 % av BNP 2004, vilket överstiger de slovakiska myndigheternas prognos i konvergensprogrammet på 4,0 % av BNP.I kommissionens rapport hävdas också, med stöd av kommissionens vårprognoser, att den offentliga skuldkvoten, som uppgick till 42,8 % av BNP 2003, också under 2004 torde hålla sig under fördragets referensvärde på 60 %. Närmare bestämt beräknas skuldkvoten enligt vårprognosen uppgå till 45,1 % av BNP under 2004, vilket överensstämmer med de slovakiska myndigheternas prognos i konvergensprogrammet på 45,1 % av BNP.I artikel 104.4 i fördraget föreskrivs att "[d]en kommitté som upprättas enligt artikel 114 [dvs. Ekonomiska och finansiella kommittén] skall yttra sig över kommissionens rapport." Kommittén avgav sitt yttrande den 24 maj 2004 och instämde i kommissionens bedömning i rapporten. Kommittén fastslog särskilt att situationen för de offentliga finanserna i Slovakien tydde på ett alltför stort underskott enligt det första av de båda kriterier som anges i artikel 104.2 för fastställande av sådana underskott. Även om man tar hänsyn till andra relevanta faktorer, särskilt det ekonomiska läget på medellång sikt och kvoten för de offentliga investeringarna, påverkas inte den bedömning som baseras på kriterierna. Kommittén fann också att underskottet i de offentliga finanserna sannolikt skulle fortsätta att överstiga fördragets referensvärde under 2004 och att den offentliga bruttoskuldkvoten även under år 2004 skulle ligga under fördragets referensvärde på 60 % av BNP.Kommissionen anser, efter att ha granskat de relevanta faktorer som den tagit hänsyn till i sin rapport och med beaktande av Ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande, att det föreligger ett alltför stort underskott i Slovakien. Detta yttrande, som antogs av kommissionen den 24 juni 2004, har avgivits till rådet i enlighet med artikel 104.5 i fördraget. Kommissionen rekommenderar rådet att fatta ett beslut med denna innebörd i enlighet med artikel 104.6 och överlämnar härmed en rekommendation till ett sådant beslut. Vidare överlämnar kommissionen till rådet en rekommendation till rådets rekommendation som, i enlighet med fördragets artikel 104.7, skall föreläggas Slovakien för att få denna situation att upphöra.Rekommendation till RÅDETS BESLUT om förekomsten av ett alltför stort underskott i SlovakienEUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR FATTAT DETTA BESLUTmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 104.6 i detta,med beaktande av kommissionens rekommendation,med beaktande av de påpekanden som gjorts av Slovakien, ochav följande skäl:(1) Enligt artikel 104 i fördraget skall medlemsstaterna undvika alltför stora underskott i den offentliga sektorns finanser. Detta gäller också medlemsstater med undantag, en kategori som alla de länder som anslöt sig till EU den 1 maj 2004 tillhör.(2) Stabilitets- och tillväxtpakten grundas på målsättningen om sunda offentliga finanser som ett sätt att stärka förutsättningarna för prisstabilitet och stark varaktig tillväxt som främjar skapandet av sysselsättning.(3) I förfarandet vid alltför stora underskott enligt artikel 104 föreskrivs att det skall beslutas huruvida det föreligger ett alltför stort underskott, och i protokollet om förfarandet vid alltför stora underskott som bifogats fördraget anges närmare bestämmelser om genomförandet av förfarandet vid alltför stora underskott. I rådets förordning (EG) nr 3605/93 [4] ändrad genom rådets förordning (EG) nr 475/2000 [5] och genom kommissionens förordning (EG) nr 351/2002 [6] fastställs detaljerade regler och definitioner för tillämpningen av bestämmelsen i nämnda protokoll.[4]  EGT L 332, 31.12.1993, s. 7.[5]  EGT L 58, 3.3.2000, s. 1.[6]  EGT L 55, 26.2.2002 s. 23.(4) I artikel 104.5 i fördraget anges att kommissionen skall avge ett yttrande till rådet om kommissionen anser att det föreligger eller kan uppstå ett alltför stort underskott i en medlemsstat. Efter att ha undersökt alla relevanta faktorer som den tagit hänsyn till i sin rapport i enlighet med artikel 104.3 och med beaktande av Ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande i enlighet med artikel 104.4, drog kommissionen i sitt yttrande av den 24 juni 2004 slutsatsen att det föreligger ett alltför stort underskott i Slovakien.(5) I artikel 104.6 i fördraget fastställs att rådet skall beakta eventuella synpunkter från den berörda medlemsstaten innan rådet, efter en allsidig bedömning, avgör huruvida ett alltför stort underskott föreligger.(6) Den allsidiga bedömningen leder till följande slutsatser: Underskottet i den offentliga sektorns finanser uppgick år 2003 till 3,6 % av BNP i Slovakien och överskrider alltså fördragets referensvärde på 3 %. Att underskottet i de offentliga finanserna överstiger referensvärdet på 3 % beror varken på en osedvanlig händelse utanför de slovakiska myndigheternas kontroll eller en allvarlig konjunkturnedgång enligt definitionen i stabilitets- och tillväxtpakten. Underskottet i de offentliga finanserna förväntas fortsätta att överstiga 3 % av BNP under 2004. Närmare bestämt beräknas underskottet enligt kommissionens vårprognos 2004 uppgå till 4,1 % av BNP under 2004, medan det i konvergensprogrammet för Slovakien förväntas uppgå till 4,0 % av BNP. Den offentliga skuldkvoten, som var 42,8 % under 2003, väntas fortsätta att ligga under fördragets referensvärde 60 % av BNP under 2004.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Efter en allsidig bedömning fastslås härmed att det föreligger ett alltför stort underskott i Slovakien.Artikel 2Denna rekommendation riktar sig till Republiken Slovakien.Utfärdat i Bryssel den [5 juli 2004].På rådets vägnarOrdförande[...]


				|

		52015PC0099

			Rekommendation till RÅDETS REKOMMENDATION om allmänna riktlinjer för medlemsstaternas och unionens ekonomiska politik /* COM/2015/099 final - 2015/ () */

			   	MOTIVERING
I fördraget om Europeiska
unionens funktionssätt föreskrivs att medlemsstaterna ska betrakta den
ekonomiska politiken och främjandet av sysselsättningen som frågor av gemensamt
intresse och samordna politiken på dessa områden inom rådet. I två separata
artiklar föreskrivs att rådet ska anta allmänna riktlinjer för den ekonomiska
politiken (artikel 121) och riktlinjer för sysselsättningen (artikel 148), och
att de sistnämnda ska stämma överens med de förstnämnda. Med tanke på denna
rättsliga grund läggs riktlinjerna för sysselsättningen och den ekonomiska
politiken fram i form av följande två separata, men sammanlänkade, rättsakter:
·
Rådets rekommendation om allmänna riktlinjer för
medlemsstaternas och unionens ekonomiska politik – del I av de integrerade
riktlinjerna.
·
Rådets beslut om riktlinjer för medlemsstaternas
sysselsättningspolitik – del II i de integrerade riktlinjerna.
Riktlinjerna antogs för första
gången tillsammans (som ”integrerade riktlinjer”) 2010 och utgör grunden för
Europa 2020-strategin. Man beslutade 2010 att de integrerade riktlinjerna på
det stora hela bör vara stabila fram till 2014. De allmänna riktlinjerna för
den ekonomiska politiken bör gälla för en längre tidsperiod medan riktlinjerna
för sysselsättningen behöver utarbetas varje år.
Riktlinjerna fastställer i
vilken utsträckning och i vilken riktning medlemsstaternas politik bör
samordnas, och utgör grunden för landsspecifika rekommendationer inom
respektive område.
Syftet med de nuvarande
integrerade riktlinjerna är att stödja Europa 2020-strategin i den nya
ekonomiskpolitiska inriktningen som bygger på investeringar, strukturreformer
och finanspolitiskt ansvar i enlighet med kommissionens årliga tillväxtöversikt
för 2015. Samtidigt ska de integrerade riktlinjerna stödja en smart och hållbar
tillväxt för alla och målen för den europeiska planeringsterminen.
De integrerade riktlinjerna är följande:
Riktlinje 1:      Stimulera investeringar
Riktlinje 2:      Främja tillväxt genom
strukturreformer i medlemsstaterna
Riktlinje 3:      Undanröja viktiga tillväxt-
och sysselsättningshinder på unionsnivå
Riktlinje 4:      Mer hållbara och
tillväxtfrämjande offentliga finanser
Riktlinje 5:      Stimulera efterfrågan på
arbetskraft
Riktlinje 6:      Öka arbetskraftsutbudet och
arbetskraftens kompetens
Riktlinje 7:      Förbättra arbetsmarknadens
funktion
Riktlinje 8:      Säkerställa rättvisa,
bekämpa fattigdom och främja lika möjligheter
Rekommendation till
RÅDETS REKOMMENDATION
om allmänna riktlinjer för medlemsstaternas
och unionens ekonomiska politik
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT
DENNA REKOMMENDATION
med beaktande av fördraget om Europeiska
unionens funktionssätt, särskilt artikel 121.2,
med beaktande av Europeiska kommissionens
rekommendation,
med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,
och
av följande skäl:
(1) Medlemsstaterna bör betrakta den
ekonomiska politiken som en fråga av gemensamt intresse och samordna denna
politik inom rådet. Riktlinjer för sysselsättningspolitiken och allmänna
riktlinjer för den ekonomiska politiken bör antas av rådet som en vägledning
för medlemsstaternas och unionens politik.
(2) I enlighet med fördragets bestämmelser har
unionen utarbetat och genomfört instrument för politisk samordning av
finanspolitiken och den makrostrukturella politiken. I den europeiska planeringsterminen
kombineras de olika instrumenten i en övergripande ram för en integrerad
multilateral övervakning av ekonomi och budget. Den europeiska
planeringsterminen kommer att fungera bättre om den förenklas och stärks såsom
kommissionen föreslår i sin årliga tillväxtöversikt för 2015.
(3) Under den finansiella och ekonomiska
krisen har stora svagheter i unionens och dess medlemsstaters ekonomi blivit
uppenbara. Krisen har också tydligt visat hur nära sammanlänkade
medlemsstaternas ekonomier och arbetsmarknader är. Att skapa stark och hållbar
tillväxt för alla och nya arbetstillfällen är unionens största utmaning i dag.
Detta kräver en samordnad och ambitiös politik både på unions- och
medlemsstatsnivå, i överensstämmelse med fördragets bestämmelser och unionens
ekonomiska styrning. Insatserna bör göras på både utbuds- och efterfrågesidan
och omfatta investeringsstimulans, förnyade satsningar på strukturreformer samt
finanspolitiskt ansvar.
(4) Medlemsstaterna och unionen bör även ta
itu med krisens sociala konsekvenser och sträva efter att bygga ett
sammanhållet samhälle, där människor kan förutse och hantera förändringar samt
aktivt delta i samhällsliv och ekonomi. Tillträde och möjligheter för alla bör
tryggas samt fattigdom och social utestängning minskas, framför allt genom väl
fungerande arbetsmarknader och sociala välfärdssystem och undanröjande av
hindren för deltagande på arbetsmarknaden. Medlemsstaterna också garantera att
alla invånare och regioner gynnas av den ekonomiska tillväxten.
(5) Åtgärder enligt riktlinjerna är ett
viktigt steg mot att uppnå målen i Europa 2020-strategin. Riktlinjerna består
av en rad politiska insatser på europeisk och nationell nivå som
medlemsstaterna och unionen bör göra för att de samordnade strukturreformerna
ska få positiva spridningseffekter, den övergripande ekonomiska politiken bli
balanserad och europeiska politiska strategierna kan bidra på ett mer enhetligt
sätt till Europa 2020-strategins mål.
(6) Dessa riktlinjer riktar sig till
medlemsstaterna och unionen, men de bör genomföras i partnerskap med alla
nationella, regionala och lokala myndigheter, i nära samarbete med parlament,
arbetsmarknadens parter och företrädare för det civila samhället.
(7) De allmänna riktlinjerna för den
ekonomiska politiken vägleder medlemsstaterna i genomförandet av reformer med
hänsyn till det ömsesidiga beroendet mellan länderna. Riktlinjerna är i linje
med stabilitets- och tillväxtpakten. Riktlinjerna bör ligga till grund för
eventuella landsspecifika rekommendationer som rådet kan ge medlemsstaterna.
HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.
1. Medlemsstaterna och, i tillämpliga fall,
unionen bör i sin ekonomiska politik beakta de riktlinjer som fastställs i
bilagan. Riktlinjerna ska utgöra en del av de integrerade riktlinjerna.
Utfärdad i Bryssel den
                                                                       På
rådets vägnar
                                                                       Ordförande


Avis juridique important

|

32003H0670

Kommissionens rekommendation av den 19 september 2003 om den europeiska förteckningen över arbetssjukdomar (Text av betydelse för EES) [delgivet med nr K(2003) 3297]

Europeiska unionens officiella tidning nr L 238 , 25/09/2003 s. 0028 - 0034

Kommissionens rekommendationav den 19 september 2003om den europeiska förteckningen över arbetssjukdomar[delgivet med nr K(2003) 3297](Text av betydelse för EES)(2003/670/EG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATIONmed beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 211 i detta, ochav följande skäl:(1) Kommissionens rekommendation 90/326/EEG av den 22 maj 1990 om antagande av en europeisk förteckning över arbetssjukdomar(1) har tillämpats i stor utsträckning i medlemsstaterna, som har gjort stora ansträngningar, i synnerhet för att följa bestämmelserna i bilaga I till rekommendationen, såsom redan nämndes i kommissionens meddelande från 1996(2) om den europeiska förteckningen över arbetssjukdomar.(2) Under den tid som har förflutit sedan antagandet av rekommendation 90/326/EEG har tekniska och vetenskapliga framsteg tillfört nya kunskaper om uppkomsten av vissa arbetssjukdomar och orsaksförhållanden. Det tycks därför vara befogat att genom en ny rekommendation införa de förändringar som detta har medfört i den europeiska förteckningen i bilaga I samt i kompletteringsförteckningen i bilaga II.(3) De erfarenheter som har gjorts sedan 1990 genom uppföljningen av denna rekommendation i medlemsstaterna visar att vissa aspekter kan förbättras för att i högre grad uppnå rekommendationens syften, framför allt vad gäller förebyggande åtgärder och insamling av jämförbara uppgifter.(4) I kommissionens meddelande "Anpassning till förändringar i arbetsliv och samhälle: en ny arbetsmiljöstrategi för gemenskapen 2002-2006"(3) läggs särskilt stor vikt vid att stärka förebyggandet av arbetssjukdomar. Denna rekommendation skall utgöra ett prioriterat instrument för förebyggande på EU-nivå.(5) I detta meddelande understryks vikten av att alla aktörer - bland annat myndigheter, arbetsmarknadens parter - deltar i arbetet med att förbättra arbetsmiljön inom ramen för goda styrelseformer som bygger på att alla medverkar, i enlighet med vitboken om styrelseformer i Europa(4). I detta sammanhang förefaller det lämpligt att uppmana medlemsstaterna att aktivt involvera alla berörda aktörer i utvecklingen av effektiva åtgärder för att förebygga arbetssjukdomar.(6) I meddelandet nämns även att de kvantifierade nationella målen som syftar till att minska antalet erkända arbetssjukdomar bör antas.(7) I rådets resolution av den 3 juni 2002 om en ny arbetsmiljöstrategi för gemenskapen (2002-2006)(5) uppmanas medlemsstaterna att "utveckla och genomföra politiska åtgärder för förebyggande arbete som är samordnade, sammanhängande och anpassade till den nationella verkligheten och i detta sammanhang fastställa mål som är relaterade till en minskning av arbetsolyckor och yrkessjukdomar, särskilt inom de verksamhetsområden där det registreras siffror som ligger över genomsnittet".(8) Europeiska arbetsmiljöbyrån, som inrättades genom rådets förordning (EG) nr 2062/94(6), har bland annat till uppgift "att ge gemenskapsorganen, medlemsstaterna och berörda på området den information som de behöver för att uppfylla de krav som ställs på dem att införa de nödvändiga åtgärderna för skydd av arbetstagares hälsa och säkerhet" och "att samla in och sprida teknisk, vetenskaplig och ekonomisk information i medlemsstaterna". I detta sammanhang bör Arbetsmiljöbyrån ha en viktig roll när det gäller att samla in och sprida information och god praxis för att förebygga arbetssjukdomar.(9) De nationella sjukvårdssystemen kan spela en viktig roll när det gäller att förebygga arbetssjukdomar, bland annat genom ökad utbildning av sjukvårdspersonalen i syfte att förbättra kunskapen om och diagnosen av dessa sjukdomar.HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.Artikel 1Kommissionen rekommenderar medlemsstaterna följande, utan att detta påverkar mer förmånliga bestämmelser i nationella lagar eller förordningar:1) Att så snart som möjligt införa den europeiska förteckningen enligt bilaga 1 i nationella lagar och förordningar om sjukdomar som vetenskapligt har erkänts ha ett arbetsrelaterat ursprung, kan ge rätt till ersättning och bör bli föremål för förebyggande åtgärder.2) Att i sina lagar och förordningar införa en rätt till ersättning för arbetssjukdomar som inte har tagits upp i förteckningen i bilaga I, men vars arbetsrelaterade ursprung och karaktär kan bevisas, särskilt om dessa sjukdomar har tagits upp i bilaga II.3) Att utveckla och förbättra åtgärder för att effektivt förebygga de arbetssjukdomar som tagits upp i den europeiska förteckningen i bilaga I, med aktiv inblandning av alla berörda aktörer och vid behov genom utbyte av information, erfarenheter och god praxis genom Europeiska arbetsmiljöbyrån.4) Att fastställa kvantitativa mål på nationell nivå för att minska antalet erkända arbetssjukdomar, företrädesvis de sjukdomar som tagits upp i den europeiska förteckningen i bilaga I.5) Att se till att alla arbetssjukdomsfall anmäls samt att gradvis anpassa den nationella statistiken över arbetssjukdomar till den europeiska förteckningen i bilaga I och det pågående arbetet inom ramen för EU-statistik när det gäller harmonisering av den europeiska statistiken över arbetssjukdomar i syfte att för varje arbetssjukdomsfall kunna förfoga över information om orsakande agens eller faktor, medicinsk diagnos och patientens kön.6) Att inrätta ett system för att samla information eller uppgifter om epidemiologin för de sjukdomar som beskrivs i bilaga II eller varje annan arbetssjukdom.7) Främja forskning kring sjukdomar relaterade till yrkesverksamhet, bland annat de sjukdomar som förtecknats i bilaga II samt alla andra arbetsrelaterade sjukdomar för att fördjupa kunskaperna om dessa, utvärdera förekomsten av dem och vid behov bidra till harmoniseringen av den europeiska statistiken över arbetssjukdomar.8) Att se till att stor spridning ges åt dokument som kan bidra till att underlätta diagnosen av arbetssjukdomar som tagits upp i nationella förteckningar, varvid bland annat hänsyn skall tas till de broschyrer för att underlätta diagnosen av arbetssjukdomar som publiceras av kommissionen.9) Att se till att statistiska och epidemiologiska uppgifter om arbetssjukdomar som erkänts på nationell nivå vidarebefordras till kommissionen och görs tillgängliga för berörda kretsar, framför allt genom Europeiska arbetsmiljöbyråns informationsnät.10) Att se till att de nationella hälso- och sjukvårdssystemen aktivt bidrar till att förebygga arbetssjukdomar, bland annat genom ökad utbildning av sjukvårdspersonal i syfte att förbättra kunskapen om och diagnosen av dessa sjukdomar.Artikel 2Det åligger medlemsstaterna själva att fastställa kriterier för erkännande av en arbetssjukdom enligt deras gällande nationella lagstiftning eller praxis.Artikel 3Denna rekommendation skall ersätta rekommendation 90/326/EEG.Artikel 4Medlemsstaterna uppmanas att informera kommissionen senast den 31 december 2006 om de åtgärder de har vidtagit till följd av denna rekommendation.Utfärdad i Bryssel den 19 september 2003.På kommissionens vägnarAnna DiamantopoulouLedamot av kommissionen(1) EGT L 160, 26.6.1990, s. 39.(2) KOM(96) 454 slutlig.(3) KOM(2002) 118 slutlig.(4) KOM(2001) 428 slutlig.(5) EGT C 161, 5.7.2002, s. 1.(6) EGT L 216, 20.8.1994, s. 1.BILAGA IDen europeiska förteckningen över arbetssjukdomarDe sjukdomar som tagits upp i denna förteckning måste vara direkt arbetsrelaterade. Kommissionen kommer att fastställa kriterier för erkännande av var och en av dessa sjukdomar.1 Sjukdomar som orsakas av följande kemiska agens100 Acrylonitril101 Arsenik eller dess föreningar102 Beryllium (glucinium) eller dess föreningar103.01 Karbonoxid103.02 Karbonoxyklorid104.01 Blåsyra (cyanvätesyra)104.02 Cyanid och cyanidföreningar104.03 Isocyanater105 Kadmium eller dess föreningar106 Krom eller dess föreningar107 Kvicksilver eller dess föreningar108 Mangan eller dess föreningar109.01 Salpetersyra109.02 Kväveoxider109.03 Ammoniak110 Nickel eller dess föreningar111 Fosfor eller dess föreningar112 Bly eller dess föreningar113.01 Svaveloxid113.02 Svavelsyra113.03 Koldisulfid114 Vanadium eller dess föreningar115.01 Klor115.02 Brom115.04 Jod115.05 Fluor eller dess föreningar116 Alifatiska eller alicycliska kolväten härledda från lättbensin eller bensin117 Halogenderivat av alifatiska eller alicycliska kolväten118 Butylalkohol, metanol, isopropylalkohol119 Etylenglykol, dietylenglykol, 1-4 butanediol samt nitratderivat av glykol och glycerin120 Metyleter, etyleter, isopropyleter, vinyleter, diklorisopropyleter, guaiakol, metyleter och etyleter av etylenglykol121 Aceton, kloraceton, bromaceton, hexafluoroaceton, metyletylaceton, metyl n-butylketon, metylisobutylketon, diacetonalkohol, mesityloxid, 2 metylcyklohexanon122 Estrar av organiska fosforföreningar123 Organiska syror124 Formaldehyd125 Alifatiska nitratderivat126.01 Bensen eller dess homologer (bensens homologer definieras genom formeln CnH2n-6)126.02 Naftalin eller dess homologer (naftalins homologer definieras genom formeln CnH2n-12)126.03 Vinylbensen och divinylbensen127 Halogenderivat av aromatiska kolväten128.01 Fenol eller dess homologer eller halogenderivat128.02 Naftol eller dess homologer eller halogenderivat128.03 Halogenderivat av alkylaryloxid128.04 Halogenderivat av alkylarylsulfonater128.05 Benzokinoner129.01 Aromatiska aminer eller aromatiskt hydrazin eller deras halogen-, fenol-, nitrat- eller sulfonatderivat129.02 Alifatiska aminer och deras halogenderivat130.01 Nitratderivat av aromatiska kolväten130.02 Nitratderivat av fenol och dess homologer131 Antimon och dess derivat132 Estrar av salpetersyra133 Vätesulfid135 Encefalopati orsakad av organiska lösningsmedel som inte förtecknas på annan plats136 Polyneuropati orsakad av organiska lösningsmedel som inte förtecknas på annan plats2 Hudsjukdomar orsakade av ämnen och agens som inte förtecknas på annan plats201 Hudsjukdomar och hudcancer orsakade av201.01 Sot201.03 Tjära201.02 Asfalt201.04 Beck201.05 Antracen eller dess föreningar201.06 Mineraloljor och -fett201.07 Rå paraffin201.08 Karbazol eller dess föreningar201.09 Biprodukter från destillerat kol202 Arbetsrelaterade hudsjukdomar orsakade av vetenskapligt erkända allergi- eller irritationsframkallande ämnen som inte förtecknas på annan plats3 Sjukdomar orsakade av inandningen av ämnen och agens som inte förtecknas på annan plats301 Sjukdomar och cancer i andningsorgan301.11 Silikos (stendammslunga)301.12 Silikos kombinerad med lungtuberkulos301.21 Asbestos301.22 Mesoteliom orsakad av inandning av asbestdamm301.31 Pneumokonios orsakad av kiseldamm302 Asbestos som kompliceras av bronkialcancer303 Angrepp på luftvägar eller lungor på grund av sintermetall304.01 Allergiskt betingad inflammation i lungblåsorna304.02 Lungsjukdomar på grund av inandning av damm och fibrer av bomull, lin, hampa, jute, sisal och bagasse304.04 Andningsbesvär på grund av inandning av kobalt-, tenn, baryum- och grafitdamm304.05 Sideros305.01 Cancersjukdomar i övre luftvägar orsakade av trädamm304.06 Allergiskt betingad astma orsakad av inandning av allergiframkallande ämnen som i varje fall har erkänts som sådana och som är förknippade med arbetets art304.07 Allergiskt betingad rinit orsakad av inandning av allergiframkallande ämnen som i varje fall har erkänts som sådana och som är förknippade med arbetets art306 Lungsäcksfibros, med nedsatt andningsförmåga, orsakad av asbest307 Kronisk bronkobstruktion eller gruvarbetarens emfysem308 Lungcancer orsakad av inandning av asbestdamm309 Angrepp på luftvägar eller lungor som orsakas av damm eller rök från aluminium eller dess föreningar310 Angrepp på luftvägar eller lungor orsakade av basisk slagg4 Infektions- och parasitsjukdomar401 Infektions- eller parasitsjukdomar som överförs till människan via djur eller djurlämningar402 Stelkramp403 Brucellos404 Virushepatit405 Tuberkulos406 Amibiase407 Andra arbetsrelaterade infektionssjukdomar hos personal som arbetar med förebyggande åtgärder, hälsovård, hemvård och därmed likställd verksamhet med bevisad infektionsrisk5 Sjukdomar orsakade av följande fysiska agens502.01 Grå starr (katarakt) orsakad av värmestrålning502.02 Bindehinneinflammation (konjunktivit) till följd av exponering för ultraviolett strålning503 Hörselnedsättning eller dövhet på grund av buller504 Sjukdomar orsakade av atmosfärisk kompression och dekompression (dykarsjuka)505.01 Osteoartros (ledförslitning) i händer och handleder orsakade av mekaniska vibrationer505.02 Hjärtbesvär orsakade av mekaniska vibrationer506.10 Periartrit orsakad av tryck506.11 Pre- och subpattelär bursit506.12 Olecranonbursit506.13 Skulderbursit506.21 Sjukdomar till följd av överansträngning av senskidor506.22 Sjukdomar till följd av överansträngning av glidvävnaden kring senor506.23 Sjukdomar till följd av överansträngning av muskel- och senfästen506.30 Meniskskador till följd av långvarigt arbete på knän eller i nedhukad ställning506.40 Nervförlamning orsakad av tryck506.45 Karpaltunnelsyndrom507 Nystagmus hos gruvarbetare508 Sjukdomar orsakade av joniserande strålningBILAGA IIKompletterande förteckning över sjukdomar som misstänks ha ett arbetsrelaterat ursprung, bör anmälas och kan i framtiden komma att införas i den europeiska förteckningen2.1 Sjukdomar orsakade av följande kemiska agens2.101 Ozon2.102 Alifatiska kolväten som inte avses i nummer 1.116 i bilaga I2.103 Difenyl2.104 Dekalin2.105 Aromatiska syror, aromatiska anhydrider eller deras halogenderivat2.106 Difenyloxid2.107 Tetrahydrofuran2.108 Tiopen2.109 MetakrylnitrilAcetonitril2.111 Tioalkoholer2.112 Merkaptaner och tioetrar2.113 Tallium eller dess föreningar2.114 Alkohol eller halogenderivat av alkohol som inte avses i punkt 1.118 i bilaga I2.115 Glykol eller halogenderivat av glykol som inte avses i punkt 1.119 i bilaga I2.116 Etrar eller halogenderivat av etrar som inte avses i punkt 1.120 i bilaga I2.117 Ketoner eller halogenderivat av ketoner som inte avses i punkt 1.121 i bilaga I2.118 Estrar eller halogenderivat av estrar som inte avses i punkt 1.122 i bilaga I2.119 Furfural2.120 Tiofenoler eller deras homologer eller derivat2.121 Silver2.122 Selenium2.123 Koppar2.124 Zink2.125 Magnesium2.126 Platina2.127 Tantal2.128 Titan2.129 Terpen2.130 Boran2.140 Sjukdomar orsakade av inandning av pärlemordamm2.141 Sjukdomar orsakade av hormonämnen2.150 Tandkaries på grund av arbete i choklad-, socker- och mjölindustri2.160 Kiseloxid2.170 Polycykliska aromatiska kolväten som inte tagits upp på annan plats2.190 Dimetylformamid2.2 Hudsjukdomar orsakade av ämnen och agens som inte förtecknas på annan plats2.201 Allergiska och yrkesrelaterade hudåkommor som inte tagits upp i bilaga I2.3 Sjukdomar orsakade av inandning av ämnen som inte tagits upp på annan plats2.301 Lungfibros orsakad av metaller som inte tagits upp i den europeiska förteckningen2.303 Angrepp på luftvägar eller lungor och bronkilacancer till följd av exponering för- sot,- tjära,- asfalt,- beck,- antracen eller dess föreningar,- mineraloljor och -fetter.2.304 Angrepp på luftvägar eller lungor orsakade av konstgjorda mineralfibrer2.305 Angrepp på luftvägar eller lungor orsakade av syntetfibrer2.307 Andningsbesvär, bland annat astma, orsakade av irritativa ämnen som inte tagits upp i bilaga I2.308 Lungcancer orsakad av inandning av asbestdamm2.4 Infektions- och parasitsjukdomar som inte tagits upp i bilaga I2.401 Parasitsjukdomar2.402 Tropiska sjukdomar2.5 Sjukdomar orsakade av fysiska agens2.501 Avslitna muskelfästen genom överansträngning2.502 Disksjukdomar på grund av upprepade vertikala vibrationer genom hela kroppen2.503 Stämbandsknottror på grund av arbetsrelaterade ansträngningar av rösten


Avis juridique important

|

E2002C0912(01)

EFTA:s övervakningsmyndighets rekommendation av den 5 mars 2002 om ett samordnat program för offentlig kontroll av livsmedel för år 2002

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 216 , 12/09/2002 s. 0004 - 0008

EFTA:s övervakningsmyndighets rekommendationav den 5 mars 2002om ett samordnat program för offentlig kontroll av livsmedel för år 2002(2002/C 216/05)EFTA:s ÖVERVAKNINGSMYNDIGHET UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATIONmed beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES), särskilt artikel 109 och protokoll 1 till detta,med beaktande av avtalet mellan Eftastaterna om upprättande av en övervakningsmyndighet och en domstol, särskilt artikel 5.2 b och protokoll 1 till detta,med beaktande av den rättsakt som det hänvisas till i punkt 50 i kapitel XII i bilaga II till EES-avtalet (rådets direktiv 89/397/EEG av den 14 juni 1989 om offentlig kontroll av livsmedel)(1), särskilt artikel 14.3 i direktivet,efter samråd med Efta:s livsmedelskommitté som bistår Efta:s övervakningsmyndighet, ochav följande skäl:(1) För att Europeiska ekonomiska samarbetsområdet skall fungera väl är det nödvändigt att upprätta samordnade program för livsmedelsinspektion inom EES för att förbättra EES-staternas offentliga kontroll.(2) I sådana program betonas överensstämmelsen med den livsmedelslagstiftning som gäller enligt EES-avtalet, skydd av folkhälsan, konsumentintressen och god affärssed.(3) Enligt artikel 3 i den rättsakt som det hänvisas till i punkt 54n i kapitel XII i bilaga II till EES-avtalet (rådets direktiv 93/99/EG av den 29 oktober 1993 om ytterligare åtgärder för offentlig kontroll av livsmedel)(2) måste de laboratorier som avses i artikel 7 i direktiv 89/397/EEG uppfylla kriterierna som fastställs i Europastandardserien EN 45000, numera ersatt av EN ISO 17025:2000.(4) När nationella program och samordnade program genomförs samtidigt kan resultaten ge upplysningar och erfarenheter som framtida kontrollverksamhet kan baseras på.(5) I Europeiska kommissionens rekommendation om ett samordnat program för offentlig kontroll av livsmedel för 2002 har medlemsstaterna rekommenderats att tillämpa ett motsvarande kontrollprogram. I gemenskapens kontrollprogram ingår emellertid också att övervaka efterlevnaden av gemenskapens bestämmelser om märkning av vissa livsmedel som kan innehålla ingredienser som själva innehåller, består av eller har framställts av genetiskt modifierade organismer. Denna del av gemenskapens program ingår inte i rekommendationen till Eftastaterna, eftersom de relevanta bestämmelserna om märkning ännu inte har införts i EES-avtalet.HÄRMED REKOMMENDERAS EFTASTATERNA ATT1. under 2002 genomföra inspektioner och kontroller och om så anges bl.a. ta prover och analysera dessa i laboratorier för att- bedöma den bakteriologiska säkerheten hos förskuren färsk frukt och grönsaker samt hos groddar,- bedöma den bakteriologiska säkerheten hos frukt- och grönsaksjuicer;2. att trots att det i denna rekommendation ännu inte fastställts hur ofta provtagningar och inspektioner skall ske, se till att det sker tillräckligt ofta för att man skall få en överblick av det aktuella området;3. att lämna in de begärda uppgifterna uppställda enligt de blanketter som bifogas denna rekommendation för att underlätta jämförelsen av resultaten; uppgifterna skall skickas till Efta:s övervakningsmyndighet senast den 1 maj 2003 tillsammans med en förklarande rapport;4. livsmedel som lämnas in för analys enligt detta program skall lämnas till laboratorier som uppfyller bestämmelserna i artikel 3 i direktiv 93/99/EG.TILLÄMPNINGSOMRÅDE OCH METODERA. Den bakteriologiska säkerheten hos förskuren färsk frukt och grönsaker samt hos groddar1. Programmets tillämpningsområdeDet finns ingen EES-lagstiftning där det fastställs särskilda mikrobiologiska kriterier för färsk frukt och grönsaker. Erfarenheten visar att ett stort antal av dessa produkter riskerar att förorenas med mikroorganismer, inbegripet humana patogener. Flertalet av de rapporterade utbrotten har förknippats med bakteriell förorening, särskilt från familjen Enterobacteriaceae (Salmonella spp., Escherichia coli O157:H7).Vissa faktorer bidrar till den mikrobiologiska föroreningen med patogener, särskilt när frukt och grönsaker äts råa. Dessa patogener kan härstamma från vissa jordbruksmetoder eller från processer i produktionskedjan. En annan aspekt som bidrar till att konsumenter riskerar mikrober är den ökande konsumtionen av nya produkter (t.ex. groddar) eller frukt och ätliga växter som importeras i större utsträckning till följd av globaliseringen av handeln med dessa varor. Dessutom försvinner den intakta växtens naturliga skydd när tekniker som att skära, skiva, skala och strimla används, vilket kan göra att en lämplig tillväxtmiljö för kontaminanterna skapas.Goda jordbruksmetoder och goda tillverkningsmetoder kan hjälpa till att kontrollera de mikrobiella risker som finns i samtliga skeden av produktionen av färsk frukt och färska grönsaker, från primärproduktion till förpackning och handel. En annan viktig åtgärd för att säkerställa säkerheten för frukt och grönsaker är att då det är lämpligt effektivt tillämpa HACCP-principerna (riskbedömning och kritiska kontrollpunkter) enligt rådets direktiv 93/43/EEG om livsmedelshygien(3).Syftet med den här delen av programmet är att utvärdera den mikrobiologiska säkerheten hos förskuren färsk frukt, förskurna färska grönsaker och groddar samt att kontrollera tänkbara risker för människors hälsa. Med tanke på detta rekommenderas att man kontrollerar att livsmedelsproducenterna tillämpar HACCP-principerna när det gäller vissa patogener, t.ex. Salmonella spp., toxigenisk E. coli (särskilt E. coli O157:H7) och Listeria monocytogenes.2. Provtagning och analysmetodKontrollerna skall avse konsumtionsfärdig färsk frukt och färska grönsaker som har skalats, skurits eller vars ursprungliga form på annat vis förändrats och som är avsedda att konsumeras råa samt groddar.De behöriga myndigheterna i Eftastaterna bör utföra kontroller av produkterna vid produktionsanläggningarna och/eller i detaljhandelsledet för att kontrollera att HACCP-principerna tillämpas och att, om så anges, produktprover tas för analys. Denna provtagning bör ske i form av stickprov om minst hundra gram var, och produkten skall förvaras i den ursprungliga förpackningen. Proverna skall placeras i kyld behållare och omedelbart skickas till laboratorium för analys.Eftastaternas behöriga myndigheter får själva bestämma på vilken nivå provtagning skall ske.Laboratorierna kan själva välja vilken metod de vill använda, under förutsättning att resultaten motsvarar de mål som skall uppnås. Det rekommenderas dock att den allra senaste versionen av standarden ISO 6579 används för att spåra Salmonella, den allra senaste versionen av standarden EN/ISO 16654 för att spåra toxigenisk E. coli och de allra senaste versionerna av standarderna EN/ISO 11290-1 och EN/ISO 11290-2 för att spåra och räkna upp Listeria monocytogenes. Andra likvärdiga metoder som godkänts av behöriga myndigheter får också användas.Resultaten av kontrollerna bör protokollföras på blanketten i bilaga I till denna rekommendation.B. Den bakteriologiska säkerheten hos frukt- och grönsaksjuicer1. Programmets tillämpningsområdeLiksom för färsk frukt och grönsaker finns det inga särskilda mikrobiologiska normer för juicer i EES-lagstiftningen. I rådets direktiv 93/43/EEG om livsmedelshygien föreskrivs att juice skall tillverkas under hygieniska förhållanden och livsmedelsproducenterna anmodas att tillämpa HACCP-principerna för att säkerställa att produkterna är säkra och hälsosamma. Vidare uppmanas livsmedelsproducenterna att frivilligt utveckla och införa handlingsregler som skall ange hur föroreningen av frukt kan minimeras medan den odlas, skördas, lagras och bearbetas till juice samt hur föroreningen av fruktkoncentrat kan minimeras medan det lagras, transporteras eller omvandlas till juice för konsumtion.Erfarenhet inom sektorn visar att samtliga juicer (frukt- och grönsaksjuicer) löper risk att förorenas med mikroorganismer och särskilt juicer som inte genomgått någon form av upphettning. Även om man anser att juice löper liten risk att förorenas med farliga patogener, kan konsekvenserna, om detta inträffar, bli allvarliga för vissa riskgrupper. Flertalet av de rapporterade utbrotten har förknippats med patogener, t.ex. Salmonella spp. och Escherichia coli O157:H7.Syftet med den här delen av programmet är att utvärdera den mikrobiologiska säkerheten hos frukt- och grönsaksjuicer och kontrollera tänkbara risker för människors hälsa. Med tanke på detta rekommenderas att man kontrollerar att livsmedelsproducenterna tillämpar HACCP-principerna och att man utför tester när det gäller vissa patogener, t.ex. Salmonella spp., toxigenisk E. coli (särskilt E. coli O157:H7) och Listeria monocytogenes.2. Provtagning och analysmetodKontrollerna skall avse frukt- och grönsaksjuicer och särskilt äppel- och citrusjuicer som inte pastöriserats.De behöriga myndigheterna i Eftastaterna bör utföra kontroller av produkterna vid produktionsanläggningarna och/eller i detaljhandelsledet för att kontrollera att HACCP-principerna tillämpas och att, om så anges, produktprover tas för analys. För provtagning och analysmetoder rekommenderas användning av samma kriterier som i punkt A.2 för färsk frukt och färska grönsaker.Resultaten av kontrollerna bör protokollföras på blanketten i bilaga II till denna rekommendation.Denna rekommendation riktar sig till Island, Liechtenstein och Norge.Utfärdad i Bryssel den 5 mars 2002.På Efta:s övervakningsmyndighets vägnarBernd HammermannLedamot av kollegietPeter DyrbergDirektör(1) EGT L 186, 30.6.1989, s. 23. Nedan kallat direktiv 89/397/EEG.(2) EGT L 290, 24.11.1993, s. 14. Nedan kallat direktiv 93/99/EG.(3) EGT L 175, 19.7.1993, s. 1.BILAGA I>PIC FILE= "C_2002216SV.000702.TIF">BILAGA II>PIC FILE= "C_2002216SV.000802.TIF">


title: Rådets rekommendation av den 31 maj 2007 om förebyggande av skador och främjande av säkerhet Text av betydelse för EES

text:
               18.7.2007

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 164/1

      RÅDETS REKOMMENDATION

   av den 31 maj 2007
   om förebyggande av skador och främjande av säkerhet
   (Text av betydelse för EES)
   (2007/C 164/01)
   EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR UTFÄRDAT DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 152.4 andra stycket,
   med beaktande av kommissionens förslag,
   med beaktande av Europaparlamentets yttrande (1), och
   av följande skäl:

               (1)

               Varje år dör ungefär 235 000 medborgare i gemenskapen till följd av olycksfall eller våld. Efter hjärt- och kärlsjukdomar, cancer och luftvägssjukdomar är skador den fjärde mest vanligt förekommande dödsorsaken i medlemsstaterna.

               (2)

               Hos barn, ungdomar och unga vuxna är olycksfall och skador den främsta dödsorsaken.

               (3)

               Många av dem som överlevt svåra skador får livslånga funktionsnedsättningar. Olycksfall och skador är den huvudsakliga orsaken till kroniska funktionshinder hos unga människor som förlorar många levnadsår med god hälsa, vilket i stor utsträckning hade kunnat förhindras.

               (4)

               Ungefär 6,8 miljoner sjukhusvistelser, motsvarande 11 % av alla sjukhusvistelser i EU, beror på skador.

               (5)

               Skador utgör en mycket stor ekonomisk belastning för hälso- och välfärdssystemen, ligger till grund för ca 20 % av all sjukledighet och utgör en väsentlig orsak till minskad produktivitet.

               (6)

               Risken för skador är ojämnt fördelad mellan medlemsstater och socialgrupper, och den varierar beroende på ålder och kön. Risken för att dö av en skada är fem gånger högre i den medlemsstat som har den högsta procentandelen skador än i den medlemsstat som har den lägsta.

               (7)

               I motsats till många andra orsaker till sjukdom eller för tidig död kan skador förebyggas genom att vi gör vår omgivning, samt de produkter och tjänster vi använder, säkrare. Det finns utförlig dokumentation som visar effektiviteten av olycksförebyggande åtgärder som ännu inte tillämpas över hela EU.

               (8)

               De flesta av dessa åtgärder har visat sig vara kostnadseffektiva, eftersom fördelarna för sjuk- och hälsovårdssystemen med förebyggande åtgärder ofta är flera gånger större än kostnaderna för insatser.

               (9)

               De betydande framsteg som har gjorts på en rad områden när det gäller säkerhetsfrågor, t.ex. i fråga om trafik och arbetsmiljö bör fortsätta. Dessutom bör uppmärksamhet ägnas åt andra områden som hittills varit mer eftersatta, t.ex. hem, fritid, idrott, olycksfall och förebyggande åtgärder riktade till barn och äldre medborgare.

               (10)

               Hänsyn bör också tas till kopplingen mellan alkoholkonsumtionen och narkotika och antalet skador och olycksfall, inbegripet avsiktliga skador, särskilt när det gäller våld i hemmet mot kvinnor och barn.

               (11)

               Det tycks därför vara nödvändigt att bättre utnyttja befintliga uppgifter och när så är lämpligt utveckla en mekanism för övervakning och rapportering av skador, som skulle kunnas säkerställa en samordnad taktik bland medlemsstaterna för att utveckla och upprätta nationella strategier för att förebygga skador inklusive utbyte av bästa lösningar. En sådan mekanism skulle kunna utvecklas inom ramen för gemenskapens folkhälsoprogram (2), eventuella efterföljande program och andra relevanta gemenskapsprogram och bör bygga på representativa nationella instrument för övervakning och rapportering av skador som skall utvecklas på ett samstämmigt och kompletterande sätt.

               (12)

               För att rationalisera resurserna inom programmet för gemenskapsåtgärder på folkhälsoområdet och andra relevanta gemenskapsprogram och tackla förebyggandet av skador på ett så effektivt sätt som möjligt har prioriterade områden fastställts: barns och ungdomars säkerhet, äldre medborgares säkerhet, oskyddade trafikanters säkerhet, förebyggande av idrotts- och fritidsskador, förebyggande av skador som orsakas av varor och tjänster, förebyggande av självtillfogade skador och förebyggande av våld, särskilt våld i hemmet riktat mot kvinnor och barn. Dessa prioriterade områden har fastställts med hänsyn till skadornas sociala konsekvenser när det gäller skadornas antal och grad, dokumentation om insatsernas effektivitet och hur de framgångsrikt skall kunna genomföras i medlemsstaterna.

         HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.
   I syfte att säkra en hög nivå av offentlig hälso- och sjukvård bör medlemsstaterna

               1.

               utnyttja befintliga uppgifter på ett effektivare sätt och när så är lämpligt utveckla representativa instrument för övervakning och rapportering av skador för att erhålla jämförbar information, övervaka utvecklingen av skaderisker och effekterna av förebyggande åtgärder över en viss tid samt bedöma behoven av ytterligare initiativ när det gäller säkerhet för varor och tjänster och på andra områden,

               2.

               upprätta nationella handlingsplaner eller motsvarande åtgärder, inklusive främjande av allmänhetens medvetenhet om säkerhetsfrågor, för att förebygga olycksfall och skador. Sådana planer och åtgärder bör initiera och främja samarbete mellan ministerier och på ett internationellt plan och bör utnyttja möjligheterna att effektivt finansiera förebyggande åtgärder och främjandet av säkerhet. Vid genomförandet bör särskild uppmärksamhet ägnas könsaspekter och sårbara grupper som barn, äldre, funktionshindrade, oskyddade trafikanter samt idrotts- och fritidsskador, skador som orsakats av varor och tjänster, våld och självtillfogade skador,

               3.

               uppmuntra införande av åtgärder för att förebygga skador och främja säkerhet i skolorna och i yrkesutbildningen för hälso- och sjukvårdspersonal samt andra yrkeskategorier så att dessa grupper kan fungera som kompetenta aktörer och rådgivare när det gäller förebyggande av skador.

         HÄRIGENOM UPPMANAS KOMMISSIONEN ATT

               1.

               samla, bearbeta och rapportera information om skador, omfattande hela gemenskapen, vilken grundar sig på nationella instrument för övervakning av skador,

               2.

               underlätta utbyte av information om god praxis och policyåtgärder inom de identifierade prioriterade områden samt sprida information till berörda parter,

               3.

               ge stöd till medlemsstaterna när det gäller att integrera kunskap om förebyggande av skador i utbildningen för hälso- och sjukvårdspersonal samt annan personal,

               4.

               genomföra gemenskapsåtgärder i enlighet med ovanstående med hjälp av resurser från programmet för gemenskapsåtgärder på folkhälsoområdet och eventuella efterföljande program, det allmänna ramverket för finansiering av gemenskapens åtgärder till stöd för konsumentpolitiken (3) och ramprogrammet för forskning (4), och andra relevanta gemenskapsprogram,

               5.

               genomföra en utvärderingsrapport fyra år efter antagandet av denna rekommendation så att man kan fastställa om de föreslagna åtgärderna är effektiva och bedöma behovet av ytterligare åtgärder.

      Utfärdad i Bryssel den 31 maj 2007

            På rådets vägnar

         F. MÜNTEFERING

            Ordförande

      (1)  Ännu ej offentliggjort i EUT.

      (2)  Europaparlamentets och rådets beslut nr 1786/2002/EG om antagande av ett program för gemenskapsåtgärder på folkhälsoområdet (2003–2008) (EGT L 271, 9.10.2002, s. 1).

      (3)  Europaparlamentets och rådets beslut nr 20/2004/EG av den 8 december 2003 om fastställande av ett allmänt ramverk för finansiering av gemenskapens åtgärder till stöd för konsumentpolitiken under perioden 2004–2007 (EUT L 5, 9.1.2004, s. 1).

      (4)  Europaparlamentets och rådets beslut nr 1513/2002/EG av den 27 juni 2002 om sjätte ramprogrammet för Europeiska gemenskapens verksamhet inom området forskning, teknisk utveckling och demonstration med syfte att främja inrättandet av det europeiska området för forskningsverksamhet samt innovation (2002–2006) (EGT L 232, 29.8.2002, s. 1).


title: Rådets rekommendation av den 14 juli 2015 om Sloveniens reformprogram 2015, med avgivande av rådets yttrande om Sloveniens stabilitetsprogram 2015

text:
               18.8.2015

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 272/6

         RÅDETS REKOMMENDATION
   av den 14 juli 2015
   om Sloveniens reformprogram 2015, med avgivande av rådets yttrande om Sloveniens stabilitetsprogram 2015
   (2015/C 272/02)
   EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,
   med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 5.2,
   med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (2), särskilt artikel 6.1,
   med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,
   med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,
   med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,
   med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,
   med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,
   med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,
   med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och
   av följande skäl:

               (1)

               Den 26 mars 2010 antog Europeiska rådet kommissionens förslag till en ny strategi för tillväxt och sysselsättning, Europa 2020, som bygger på en ökad samordning av den ekonomiska politiken. Strategin är inriktad på ett antal nyckelområden där åtgärder behövs för att stärka förutsättningarna för hållbar tillväxt och konkurrenskraft i EU.

               (2)

               Den 14 juli 2015 antog rådet på grundval av kommissionens förslag en rekommendation om de allmänna riktlinjerna för medlemsstaternas och unionens ekonomiska politik och den 21 oktober 2010 ett beslut om riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik (3), vilka tillsammans utgör de integrerade riktlinjerna. Medlemsstaterna uppmanades att beakta de integrerade riktlinjerna i sin nationella ekonomiska politik och sysselsättningspolitik.

               (3)

               Den 8 juli 2014 antog rådet en rekommendation (4) om Sloveniens nationella reformprogram för 2014 och avgav sitt yttrande om Sloveniens uppdaterade stabilitetsprogram för 2014. Den 28 november 2014, i linje med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 473/2013 (5), lade kommissionen fram sitt yttrande om Sloveniens utkast till budgetplan för 2015.

               (4)

               Den 28 november 2014 antog kommissionen den årliga tillväxtöversikten, som markerar inledningen av 2015 års europeiska planeringstermin för samordning av den ekonomiska politiken. Samma dag antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även rapporten om varningsmekanismen, i vilken Slovenien angavs som en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning.

               (5)

               Den 18 december 2014 godkände Europeiska rådet prioriteringarna för att främja investeringar, intensifiera strukturreformerna och fortsätta med en ansvarsfull, tillväxtfrämjande konsolidering av de offentliga finanserna.

               (6)

               Den 26 februari 2015 offentliggjorde kommissionen 2015 års landsrapport för Slovenien. Den innehöll en bedömning av hur väl Slovenien har lyckats med de landspecifika rekommendationer som antogs den 8 juli 2014. Landsrapporten innehöll också resultaten av den fördjupade granskningen i enlighet med artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011. Av analysen drog kommissionen slutsatsen att Slovenien har makroekonomiska obalanser som kräver beslutsamma politiska åtgärder och särskild övervakning. Ombalansering pågår, och beslutsamma politiska åtgärder, ett förbättrat exportresultat och bättre förutsättningar för tillväxt har minskat riskerna jämfört med fjolåret, särskilt risker kopplade till extern hållbarhet. Svag företagsstyrning, ett stort statligt ägande, en hög skuldsättning i företagen och ökande offentliga skulder innebär emellertid risker för den finansiella stabiliteten och tillväxten och bör hållas under närmare utsikt. Obalanserna är därför inte längre att betrakta som alltför stora, men måste även fortsättningsvis följas noggrant.

               (7)

               Den 30 april 2015 lade Slovenien fram sitt nationella reformprogram 2015 och sitt stabilitetsprogram 2015. För att beakta deras inbördes samband har de båda programmen bedömts samtidigt.

               (8)

               Slovenien omfattas för närvarande av stabilitets- och tillväxtpaktens korrigerande del. Regeringen planerar i sitt stabilitetsprogram 2015 att korrigera det alltför stora underskottet fram till 2015, i linje med rådets tidsfrist, och att nå det medelfristiga målet om en balanserad budget i strukturella termer senast 2020, dvs. ett år efter programperioden. Regeringen planerar att successivt minska det nominella underskottet till 2,9 % av BNP 2015 och 0,9 % av BNP 2019. I stabilitetsprogrammet anges att den offentliga skuldkvoten kommer att nå sitt högsta värde på 81,6 % av BNP 2015 för att sedan börja sjunka. Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för dessa finanspolitiska beräkningar är rimligt. Enligt kommissionens vårprognos 2015 förväntas en hållbar korrigering av det alltför stora underskottet i god tid under 2015. Samtidigt ligger den finanspolitiska insatsen lägre än vad rådet rekommenderar, baserat på det strukturella saldot och de diskretionära åtgärder som vidtagits. Under förutsättning att det alltför stora underskottet korrigeras som planerat i tid, kan Slovenien komma att omfattas av den förebyggande delen av pakten från och med 2016. Det finns inga tillräckliga beskrivningar av vilka åtgärder som ska stödja de planerade underskottsmålen från 2016 och framåt. Mot bakgrund av kommissionens vårprognos 2015 förefaller det därför finnas risk för en betydande avvikelse från den nödvändiga anpassningen mot det medelfristiga målet 2016 och ytterligare åtgärder kommer att behövas. Rådet anser, på grundval av sin bedömning av stabilitetsprogrammet och med beaktande av kommissionens vårprognos 2015, att det finns en risk för att Slovenien inte kommer att följa stabilitets- och tillväxtpaktens regler. Med avseende på det finanspolitiska regelverket godkände parlamentet under 2013 en konstitutionell grund för att införa en regel om att det strukturella saldot i de offentliga finanserna ska vara i balans eller visa överskott. Den nödvändiga genomförandelagstiftningen har dock ännu inte antagits. En översyn av lagen om offentliga finanser förväntas ge den nödvändiga rättsliga grunden för de procedurfrågor som ligger till grund för lagen om finanspolitiska regler.

               (9)

               Slovenien har vidtagit åtgärder för att minska trycket på pensionssystemets medelfristiga hållbarhet men nyckelparametrar behöver fortfarande justeras för att säkerställa systemets hållbarhet efter 2020. Pensionsreformen 2013 har haft en positiv inverkan och en rättsakt om inrättande av en demografisk fond väntas antas i slutet av 2015. Att säkerställa pensionernas långsiktiga hållbarhet kommer dock att kräva ytterligare reformer. Inga framsteg har gjorts när det gäller reformen av långtidsvården. I slutet av 2013 antog regeringen en plan för reform av långtidsvården, men antagandet av den lagstiftning som genomför reformen har skjutits upp till slutet av 2015 så att beslut om reform av sjukförsäkringen och om finansieringen av sjukvård och långtidsvård i allmänhet kan fattas först. De åldersrelaterade utgifterna för långtidsvård kan begränsas genom att förmåner riktas till dem som mest behöver dem och fokus flyttas från institutionsvård till vård i hemmet.

               (10)

               Ett socialt avtal slöts i januari 2015 och föreskriver att löneökningarna i den offentliga sektorn ska släpa efter löneökningarna i den privata sektorn. Minimilönernas sammansättning och indexering omfattas inte av detta avtal. Ökningen av minimilönen har varit begränsad på senare tid, även om den fortfarande är relativt hög jämfört med den genomsnittliga lönen. En utvärdering av arbetsmarknadsreformen från 2013 visar att restriktionerna på arbetsmarknaden har minskat, men strukturella problem kvarstår när det gäller långtidsarbetslösheten och den låga sysselsättningsgraden för lågutbildade och äldre arbetstagare. Slovenien har vidtagit vissa åtgärder för att komma till rätta med kompetensglappet och många andra åtgärder planeras till och med 2020.

               (11)

               Banksektorn har stabiliserats ytterligare genom en rekapitalisering av Abanka och Banka Celje under 2014. En omfattande handlingsplan för banker har slutförts och lämnats till premiärministerns kansli i januari 2015. Sloveniens centralbank har garanterat en uppföljning av de brister som konstaterades i 2013 års översyn av kvaliteten på tillgångarna och kommer att återuppta inspektioner på plats under första kvartalet 2015 för att kontrollera om rekommendationerna har genomförts av bankerna. De stora bankerna har omorganiserat och förstärkt sina enheter för sanering och omstrukturering. Det är emellertid nödvändigt att främja den långsiktiga lönsamheten och minska mängden nödlidande lån inom företagssektorn för att få en sundare banksektor. Både en övergripande plan och en central arbetsgrupp för företagsomstruktureringar har inrättats. En ytterligare skuldminskning i företagssektorn, däribland genom förvaltningsbolaget för banktillgångar och en fullständig tillämpning av den nya insolvenslagstiftningen, skulle bidra till att återställa villkoren för en återhämtning av privata investeringar. Bankernas utlåning fortsätter att minska, särskilt till små och medelstora företag. Den nyligen genomförda rekapitaliseringen av banksektorn förväntas ge full effekt först 2016. Begränsad bankutlåning och höga räntor inverkar negativt på den finansiella kapaciteten hos små och medelstora företag. Även om andelen avslagna låneansökningar har minskat under de senaste sex åren, har antalet små och medelstora företag som rapporterar en nedgång i bankernas vilja att tillhandahålla lån ökat avsevärt och är bland de högsta inom unionen.

               (12)

               Privatiseringsprogrammet går framåt, om än med förseningar. Omstruktureringen av de fem stora statsägda bankerna och avvecklingen av två mindre inhemska banker fortskrider enligt planerna. Slovenian Sovereign Holding som ansvarar för förvaltning och avyttring av statliga tillgångar är nu i full drift. Ett utkast till strategi för förvaltning av tillgångar väntar fortfarande på godkännande av parlamentet och väntas följas av en avyttringsplan för ett antal väl utvalda statsägda tillgångar. Ett nytt regelverk för företagsstyrning antogs av Slovenian Sovereign Holding i december 2014 och i januari 2015 utsågs en tjänsteman som ansvarig för efterlevnaden.

               (13)

               Domstolarnas effektivitet förbättrades ytterligare under 2014, om än i långsammare takt. Även om vissa framsteg har gjorts när det gäller att minska längden på de rättsliga förfarandena i första instans i tvistemål av civil och kommersiell natur, bl.a. i insolvensärenden, är längden på förfarandena och antalet oavgjorda mål fortfarande betydande.

               (14)

               Det ogynnsamma företagsklimatet i Slovenien är en viktig faktor bakom de låga investeringsnivåerna i slovenska företag och det stora antalet lagar och otaliga lagändringar gör det svårt att driva företag och uppfylla de lokala föreskrifterna. Antalet reglerade yrken har minskat från 323 till 242 men är fortfarande högt. Ungefär 25 % av de åtgärder som ingår i det samlade dokumentet om minskning av den administrativa bördan har genomförts. Tillräcklig budgetautonomi för organet för konkurrensskydd har tillgodosetts liksom dess institutionella oberoende.

               (15)

               Den nya regeringen upprepade sitt åtagande att bekämpa korruption och antog ett nytt tvåårigt program med 11 fleråriga åtgärder i januari 2015. Vissa framsteg har gjorts i fråga om öppenhet och ansvarighet. En omfattande reform av den offentliga sektorn håller på att utarbetas. Inga framsteg har gjorts i fråga om resultatutvärderingar och förfaranden för kvalitetskontroll.

               (16)

               Kommissionen har inom ramen för den europeiska planeringsterminen gjort en omfattande analys av Sloveniens ekonomiska politik och offentliggjort den i 2015 års landsrapport. Kommissionen har också bedömt stabilitetsprogrammet och det nationella reformprogrammet samt uppföljningen till de rekommendationer Slovenien har fått tidigare år. Kommissionen har beaktat inte bara programmens relevans för hållbarheten i finanspolitiken och den socioekonomiska politiken i Slovenien utan också i vilken mån EU:s regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i unionen genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på EU-nivå. Rekommendationerna inom ramen för den europeiska planeringsterminen återspeglas i rekommendationerna 1–4 nedan.

               (17)

               Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och denna bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet och stabilitetsprogrammet. Rekommendationerna enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 återspeglas i rekommendationerna 1–4 nedan.

               (18)

               I samband med den europeiska planeringsterminen har kommissionen dessutom analyserat den ekonomiska politiken i euroområdet som helhet. På dessa grunder har rådet utfärdat särskilda rekommendationer som riktar sig till de medlemsstater som har euron som valuta (6). I egenskap av ett land som har euron som valuta bör Slovenien även säkerställa ett fullständigt och snabbt genomförande av dessa rekommendationer.

         HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Slovenien att under perioden 2015–2016 vidta följande åtgärder:

               1.

               Säkerställa en hållbar korrigering av det alltför höga underskottet 2015 och uppnå en finanspolitisk korrigering på 0,6 % av BNP mot det medelfristiga budgetmålet 2016. Anta lagen om finanspolitiska regler och se över lagen om offentliga finanser. Föra den långsiktiga reformen av pensionssystemet framåt. Senast i slutet av 2015 anta en reform av hälso- och sjukvården och långtidsvården.

               2.

               I samråd med arbetsmarknadens parter och i överensstämmelse med nationell praxis se över mekanismen för fastställande av minimilönen, särskilt bidragens roll, mot bakgrund av effekten på fattigdom bland förvärvsarbetande, skapande av arbetstillfällen och konkurrenskraft. Öka anställbarheten för lågutbildade och äldre arbetstagare. Vidta åtgärder för att ta itu med långtidsarbetslösheten och ge lämpliga incitament för att förlänga arbetslivet.

               3.

               Sänka andelen nödlidande lån i bankerna genom att införa specifika mål. Förbättra bankernas övervakningskapacitet när det gäller kreditrisker. Fortsätta med företagsomstruktureringarna och upprätthålla en stark företagsstyrning i förvaltningsbolaget för banktillgångar. Vidta åtgärder för att förbättra tillgången till finansiering för små och medelstora företag och mikroföretag. Anta en strategi för Slovenian Sovereign Holding med en tydlig klassificering av tillgångar, införa en årlig plan för förvaltning av tillgångar och tillämpa resultatkriterier.

               4.

               Se till att de reformer som antagits för att förbättra effektiviteten i civilrättsliga mål bidrar till att minska förfarandenas längd.

      Utfärdad i Bryssel den 14 juli 2015.

            På rådets vägnar

         P. GRAMEGNA

            Ordförande

      (1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  EUT L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Upprätthålls genom rådets beslut 2014/322/EU av den 6 maj 2014 om riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik för 2014 (EUT L 165, 4.6.2014, s. 49).

      (4)  Rådets rekommendation av den 8 juli 2014 om Sloveniens nationella reformprogram 2014, med avgivande av rådets yttrande om Sloveniens stabilitetsprogram 2014 (EUT C 247, 29.7.2014, s. 115).

      (5)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 473/2013 av den 21 maj 2013 om gemensamma bestämmelser för övervakning och bedömning av utkast till budgetplaner och säkerställande av korrigering av alltför stora underskott i medlemsstater i euroområdet (EUT L 140, 27.5.2013, s. 11).

      (6)  EUT C 272, 18.8.2015, s. 98.


title: Rådets rekommendation av den 12 juli 2016 om Kroatiens nationella reformprogram 2016, med avgivande av rådets yttrande om Kroatiens konvergensprogram 2016

text:
               18.8.2016

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 299/96

         RÅDETS REKOMMENDATION
   av den 12 juli 2016
   om Kroatiens nationella reformprogram 2016, med avgivande av rådets yttrande om Kroatiens konvergensprogram 2016
   (2016/C 299/23)
   EUROPEISKA UNIONENS RÅD UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,
   med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 9.2,
   med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (2), särskilt artikel 6.1,
   med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,
   med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,
   med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,
   med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,
   med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,
   med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,
   med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och
   av följande skäl:

               (1)

               Den 26 november 2015 antog kommissionen den årliga tillväxtöversikten, som inledde 2016 års europeiska planeringstermin för samordning av den ekonomiska politiken. Prioriteringarna i den årliga tillväxtöversikten godkändes av Europeiska rådet den 17–18 mars 2016. Den 26 november 2015 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, rapporten om förvarningsmekanismen, där det angavs att Kroatien var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning.

               (2)

               Landsrapporten 2016 för Kroatien offentliggjordes den 26 februari 2016. Den innehöll en bedömning av hur väl Kroatien hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som antogs av rådet den 14 juli 2015 och med sina nationella Europa 2020-mål. Den innehöll också den fördjupade granskningen i enlighet med artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011. Den 8 mars 2016 lade kommissionen fram resultaten av den fördjupade granskningen. Av analysen drog kommissionen slutsatsen att Kroatien har alltför stora makroekonomiska obalanser. Framför allt är det viktigt att ta itu med de svagheter som är kopplade till hög skuldsättning för staten, för företagen och gentemot utlandet i ett sammanhang som präglas av hög arbetslöshet. Andra svaga punkter där det krävs särskilda politiska insatser är den finanspolitiska styrningen, förvaltningen av de statsägda företagen, den offentliga förvaltningens effektivitet och avvecklingen av nödlidande lån.

               (3)

               Den 28 april 2016 lade Kroatien fram sitt nationella reformprogram för 2016 och sitt konvergensprogram för samma år. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes samband ska kunna tas i beaktande. Det nationella reformprogrammet är ganska ambitiöst. Om det genomförs helt inom de angivna tidsfristerna skulle det bidra till att de makroekonomiska obalanserna avhjälps. Det innehåller relevanta åtgärder för att förbättra förvaltningen av de offentliga finanserna, hälso- och sjukvården och företagsklimatet samt utfästelser om att genomföra ambitiösa reformer i den offentliga förvaltningen, pensionssystemet och socialförsäkringen och att förbättra styrningen av statsägda företag. Mot bakgrund av åtagandena i Kroatiens program finns det nu ingen anledning att skärpa förfarandet vid makroekonomiska obalanser.

               (4)

               Vid programplaneringen för de europeiska struktur- och investeringsfonderna för 2014–2020 har relevanta landsspecifika rekommendationer beaktats. Enligt artikel 23 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013 (3) får kommissionen begära att en medlemsstat ska se över och föreslå ändringar av sin partnerskapsöverenskommelse och av relevanta program när så krävs för att stödja genomförandet av relevanta rekommendationer från rådet. Kommissionen har i riktlinjerna för tillämpning av åtgärder som sammanlänkar effektiva europeiska struktur- och investeringsfonder med sund ekonomisk styrning beskrivit närmare hur den kommer att tillämpa denna bestämmelse.

               (5)

               Kroatien omfattas för närvarande av stabilitets- och tillväxtpaktens korrigerande del. I konvergensprogrammet 2016 förutspår regeringen att det totala underskottet kommer att ligga under 3 % av BNP – närmare bestämt på 2,6 % av BNP – under 2016, och det kommer att minska ytterligare till 1,0 % av BNP 2019. Vidare är regeringen inställd på att nå det medelfristiga budgetmålet – ett strukturellt underskott på 1,75 % av BNP – under programperioden. Den offentliga skuldkvoten nådde en topp på 86,7 % 2015 men förväntas enligt konvergensprogrammet successivt minska till 80,0 % under 2019. Prognoserna för skuldkvoten i programmet är i linje med riktvärdet för skuldminskning. Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för dessa budgetprognoser är visserligen rimligt i reala termer, men den nominella BNP-tillväxten är högre än vad kommissionen förutspår i sin prognos, särskilt för 2016. Den förväntade minskningen av skuldkvoten är därmed avhängig av att tillväxten utvecklas så gynnsamt som förutspås, och den förutsätter väsentliga skuldminskande stock-/flödesjusteringar genom avyttring av finansiella tillgångar, vilka dock inte specificeras tillräckligt. Vidare är de åtgärder som ska stödja de planerade underskottsmålen från 2017 och framåt mestadels ospecificerade. Enligt kommissionens vårprognos 2016 förväntas det offentliga underskottet nå 2,7 % av BNP 2016, vilket är i linje med det totala underskottsmålet i rådets rekommendation av den 21 januari 2014 enligt artikel 126.7 i EUF-fördraget. Den rekommenderade finanspolitiska insatsen i enlighet med förfarandet vid alltför stora underskott kommer man enligt prognosen att klara. Däremot tyder kommissionens prognos inte på att det framåtsyftande riktmärket för skuldminskning kommer att uppfyllas. En strukturell anpassning på 0,2 % av BNP 2017 skulle visserligen räcka för att nå det medelfristiga budgetmålet, men en större strukturell anpassning krävs för att klara riktmärket för skuldminskning. I synnerhet förefaller det lämpligt med en större anpassning än 0,5 % av BNP mot bakgrund av Kroatiens höga skuldsättning och landets nuvarande konjunkturförhållanden. För närvarande förväntas det strukturella saldot försämras med 0,2 % av BNP under 2017. Rådet anser, på grundval av sin bedömning av konvergensprogrammet och med beaktande av kommissionens vårprognos 2016, att det finns en risk för att Kroatien inte kommer att följa stabilitets- och tillväxtpaktens regler. Ytterligare åtgärder kommer därmed att krävas för att säkerställa efterlevnad 2017.

               (6)

               Kroatiens budgetplanering lider fortfarande av betydande svagheter trots vissa förbättringar genom 2015 års ändring av budgetlagen. Kopplingen mellan den fleråriga budgetramen och den årliga budgeten är fortfarande svag och det finns inga tydliga regler för ändringar av budgetplanerna som infaller under året. Enskilda budgetenheters strategiska planering granskas inte systematiskt och stöttar inte i tillräcklig grad samordningen av politiska prioriteringar och medelfristiga finanspolitiska mål. Budgetprocessen lägger liten vikt vid de betydande transaktioner utanför budgeten och korrigeringar i räkenskaperna som påverkar det offentliga underskottet och den offentliga skulden. De numeriska finanspolitiska reglerna är för närvarande under översyn. En av de viktigaste utmaningarna är att göra dem mer funktionsdugliga och förenliga med stabilitets- och tillväxtpakten. Ansträngningar krävs också för att förbättra det statistiska underlaget för budgetplaneringen.

               (7)

               Den finanspolitiska kommittén, som har i uppdrag att övervaka efterlevnaden av de finanspolitiska reglerna på nationell nivå, är nära knuten till de nationella skattemyndigheterna och underbemannad. Detta är förhållanden som inte säkerställer kommitténs politiska och funktionella oberoende. En översyn av det institutionella upplägget för den finanspolitiska kommittén och dess uppdragsbeskrivning har tillkännagivits för tredje kvartalet 2016.

               (8)

               Kroatien har påbörjat en reform av systemet för kommunala avgifter, vilken beskrivs som ett led i en större reform av fastighetsbeskattningen. Den sammanlagda intäkten från periodiskt återkommande fastighetsskatter och kommunala avgifter är relativt låg betraktad som andel av BNP.

               (9)

               Höga siffror när det gäller skatteskulder, momsbedrägerier och storleken på den svarta ekonomin är viktiga utmaningar. Åtgärder är på gång för att höja skattemoralen, bland annat utvecklas ett system för hantering av riskerna med låg skattemoral. Men indikationer på att de vidtagna åtgärderna ger resultat är ännu små.

               (10)

               Statsskulden är stor och fortsätter att växa, vilket gör det nödvändigt att anta en framåtsyftande, proaktiv strategi för statsskuldsförvaltning. Det finns planer på att anta en skuldförvaltningsstrategi för 2016–2018 inom kort. Kroatien saknar dock fortfarande en övergripande strategi för skuldförvaltning inbegripandes bland annat årliga lägesbedömningar som tar hänsyn till marknadsutvecklingen, en lämplig riskhanteringsstrategi och en förstärkning av uppdragsfunktionen.

               (11)

               En stor andel av befolkningen i arbetsför ålder är inte förvärvsaktiv. En viktig orsak är tidig pensionering, även bland män i sina bästa år. Det är möjligt att gå i förtida pension hela fem år före den lagstadgade pensionsåldern och ekonomiska incitament att arbeta fram till (och efter) den åldern är svaga. Dessutom präglas pensionssystemet av ett antal särskilda bestämmelser för särskilda grupper av arbetstagare och generösa möjligheter till förtida pension för vissa yrken. Den lagstadgade pensionsåldern för män och kvinnor håller på att jämställas och höjas till 67, men långsamt. Både nu och framgent finns en risk för att pensionerna inte räcker till, vilket innebär en hög risk för fattigdom under ålderdomen, särskilt för personer med kort tid av förvärvsverksamhet.

               (12)

               Problemet med liten förvärvsaktivitet förvärras av hög arbetslöshet. Liten användning av arbetskraftspotentialen hämmar tillväxten. Ungdomsarbetslösheten fortsätter att vara ett allvarligt bekymmer, som framhäver svagheter i utbildningssystemet, och det finns fortfarande utrymme för en effektivare ungdomsgaranti med bättre övervakning och utvärdering. Långtidsarbetslösheten har minskat på senare tid, men är fortfarande ungefär dubbelt så stor som EU-genomsnittet. Deltagandet i livslångt lärande är fortfarande mycket lågt på grund av ett underutvecklat vuxenutbildningssystem.

               (13)

               Det finns regionala skillnader i socialskyddsutgifter per capita och olikheter i behörighetskraven för allmänna sociala trygghetssystem och för system inriktade på särskilda kategorier. Vidare används bara en liten andel av den sammanlagda budgeten för social trygghet till det nationella minimiinkomstsystemet. Detta leder till ineffektivitet och ger otillräckligt skydd för de fattigaste. Arbetet på reformen av de sociala trygghetssystemen försenades när det gäller att konsolidera olika förmåner och inrätta gemensamma kontaktpunkter som enda tjänsteleverantör för social trygghet.

               (14)

               Fördelningen av uppgifter och befogenheter i den offentliga förvaltningen mellan centrala och lokala nivåer är komplicerad och fragmenterad. De decentraliserade administrativa uppgifterna står inte i proportion till de skattemedel de ansvariga, lokala enheterna har till sitt förfogande. Detta gör att de lokala enheterna blir starkt beroende av överföringar från statsförvaltningen och skapar betydande regionala skillnader i utbud av offentliga tjänster. Fragmenteringen av den offentliga förvaltningen inverkar negativt på tjänsteutbudet, företagsklimatet och de offentliga utgifternas effektivitet. Reformen av den offentliga förvaltningen har inte gjort några nämnvärda framsteg. En rättslig ram för frivillig sammanslagning av lokala myndigheter infördes, men något incitament att utnyttja möjligheten gavs inte. Rationaliseringen av systemet med statliga organ går långsamt.

               (15)

               Lönerna i den offentliga sektorn regleras genom inkonsekventa bestämmelser för alla de offentliga institutionerna i en beskrivning av arbetets komplexitet, förmåner och lönetillägg. Detta begränsar statens möjlighet att styra löneutgifterna och hämmar effektiviteten i den offentliga sektorn. Eftersom den offentliga sektorn svarar för en relativt stor andel av den totala sysselsättningen, har löneutvecklingen i den offentliga sektorn också betydelse för ekonomin i stort.

               (16)

               Statligt ägda företag är en mycket vanlig företeelse i Kroatien. Bristfällig företagsledning, vari ingår att det saknas lämplig resultatuppföljning, leder fortfarande till att de statsägda företagen har betydligt lägre lönsamhet än jämförbara privata bolag, och detta inverkar negativt på de offentliga finanserna. Börsnotering av de statsägda företagen kan leda till bättre styrning av dem, särskilt genom att redovisning och intern kontroll stärks. Under det senaste året gjordes långsamma framsteg mot att öppna upp statsägda företag för privat ägande.

               (17)

               Den nationella utvecklingsbanken, kroatiska banken för återuppbyggnad och utveckling (HBOR), en statsägd enhet, skulle kunna spela en central roll i Kroatiens återhämtning. Utlåningsverksamheten skulle kunna främja investeringar och angripa marknadsmisslyckanden på ett betydelsefullt sätt. Ett lämpligt regelverk och sund företagsstyrning behövs dock för att begränsa den risk som är förenad med dess verksamhet, särskilt eftersom HBOR i allt större utsträckning ägnar sig åt direkta lån.

               (18)

               Den oberoende översyn av kvaliteten på tillgångarna i HBOR:s kreditportfölj som myndigheterna planerar för 2017 är ett steg i riktning mot att bemästra de ovannämnda utmaningarna. Under tiden är det nödvändigt att förstärka de mekanismer för övervakning och ansvarsskyldighet som gäller för HBOR.

               (19)

               De europeiska struktur- och investeringsfonderna har hitintills utnyttjats i liten utsträckning på grund av exempelvis otillräcklig administrativ kapacitet, betungande förfarandena och ett begränsat antal startklara projekt.

               (20)

               Företagsklimatet i Kroatien lider fortfarande av allvarliga brister som inverkar negativt på investeringsviljan. Många skatteliknande avgifter på företag håller fortfarande tillbaka näringslivet. Regelverket för tjänsteleverantörer och reglerade yrken är fortfarande restriktivt. Det finns restriktioner för tillträde till och utövandet av vissa reglerade yrken, t.ex. jurister och skatterådgivare. Kroatien har undersökt behovet av restriktionerna och om de är proportionerliga, men åtgärderna har blivit fördröjda. Dessutom drabbas reglerade yrken och företag av stora administrativa bördor.

               (21)

               Rättslig instabilitet och upplevd låg kvalitet på lagstiftningen inverkar också negativt på företagsklimatet. Långdragna förfaranden, stora eftersläpningar och inkonsekvent rättspraxis innebär att kvaliteten och effektiviteten hos rättsväsendet, särskilt handelsdomstolarna, står inför utmaningar. IKT-systemen är underutvecklade särskilt när det gäller kommunikationen med parterna i rättsliga förfaranden och elektronisk leverans av domstolshandlingar.

               (22)

               Avvecklingen av nödlidande lån är av avgörande betydelse när det gäller att ta itu med skuldsättningen i ekonomin. I detta avseende har viktiga steg tagits genom att man har stärkt regelverket för företag före och vid insolvens och antagit ett insolvensförfarande för enskilda. Verkan av de nya regelverken behöver följas upp noggrant. Rättslig osäkerhet när det gäller hur avskrivningar ska behandlas skattemässigt hindrar dock fortfarande bankerna från att avveckla sina nödlidande lån snabbt.

               (23)

               Kommissionen har inom ramen för den europeiska planeringsterminen gjort en omfattande analys av Kroatiens ekonomiska politik och offentliggjort den i 2016 års landsrapport. Kommissionen har också bedömt konvergensprogrammet och det nationella reformprogrammet och hur Kroatien hörsammat de rekommendationer man fått under tidigare år. Kommissionen har beaktat inte bara programmens relevans för hållbarheten i finanspolitiken och den socioekonomiska politiken i Kroatien utan även i vilken utsträckning EU:s regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet att stärka EU:s övergripande ekonomiska styrning genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på EU-nivå. Rekommendationerna inom ramen för den europeiska planeringsterminen återspeglas i rekommendationerna 1–5 nedan.

               (24)

               Mot bakgrund av denna bedömning har rådet granskat konvergensprogrammet, och dess yttrande (4) återspeglas särskilt i rekommendation 1 nedan.

               (25)

               Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och denna bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet och konvergensprogrammet. Dess rekommendationer enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 återspeglas i rekommendationerna 1–5 nedan.

         HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Kroatien att under 2016 och 2017 vidta följande åtgärder:

               1.

               Se till att det alltför stora underskottet korrigeras på ett varaktigt sätt senast 2016. Därefter uppnå en årlig korrigering av de offentliga finanserna på minst 0,6 % av BNP 2017. Använda alla oförutsedda intäkter till att driva på minskningen av den offentliga skuldkvoten. Senast i september 2016 stärka de numeriska finanspolitiska reglerna och förbättra den finanspolitiska kommitténs oberoende och uppdragsbeskrivning. Senast i slutet av 2016 förbättra budgetplaneringen och stärka den fleråriga finanspolitiska ramen. Senast i slutet av 2016 inleda en reform av den periodiskt återkommande fastighetsskatten. Stärka regelverket för förvaltningen av statsskulden. Anta och börja genomföra en skuldförvaltningsstrategi för 2016–2018.

               2.

               Senast i slutet av 2016 vidta åtgärder för att motverka förtida pensionering, påskynda övergången till den högre lagstadgade pensionsåldern och anpassa pensionssystemen för särskilda grupper till det allmänna systemet. Erbjuda lämpliga möjligheter till kompetenshöjning och omskolning för att förbättra anställbarheten hos befolkningen i arbetsför ålder med fokus på lågutbildade och långtidsarbetslösa. Konsolidera sociala förmåner, däribland de särskilda ordningarna, genom att likrikta behörighetskraven och integrera administrationen samt koncentrera stödet på de mest behövande.

               3.

               Senast i slutet av 2016 börja minska fragmenteringen och förbättra fördelningen av uppgifter och befogenheter inom den offentliga förvaltningen i syfte att förbättra effektiviteten och minska regionala skillnader i utbudet av offentliga tjänster. I samråd med arbetsmarknadens parter, harmonisera regelverket för lönesättningen i den offentliga sektorn. Påskynda avyttringen av statliga tillgångar och stärka övervakningen av statsägda företags resultat och ansvarsskyldigheten för deras styrelser, inbegripet genom att påskynda börsnoteringen av statsägda företag.

               4.

               Väsentligt minska skatteliknande avgifter. Avlägsna obefogade rättsliga restriktioner som gör det svårt att tillträda och utöva reglerade yrken. Minska den administrativa bördan för företag.

               5.

               Vidta åtgärder för att förbättra kvaliteten och effektiviteten inom rättsväsendet i handels- och förvaltningsdomstolar. Underlätta avvecklingen av nödlidande lån, särskilt genom att förbättra beskattningen vid avveckling av nödlidande lån.

      Utfärdad i Bryssel den 12 juli 2016.

            På rådets vägnar

         P. KAŽIMÍR

            Ordförande

      (1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  EUT L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013 av den 17 december 2013 om fastställande av gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden, Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling och Europeiska havs- och fiskerifonden, om fastställande av allmänna bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden och Europeiska havs- och fiskerifonden samt om upphävande av rådets förordning (EG) nr 1083/2006 (EUT L 347, 20.12.2013, s. 320).

      (4)  Enligt artikel 9.2 i förordning (EG) nr 1466/97.


Rekommendation till rådets yttrande i enlighet med artikel 5.3 irådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Belgiens uppdaterade stabilitetsprogram, 2004-2007