title: Kommissionens rekommendation av den 20 augusti 2009 om mediekunskap i den digitala miljön för en mer konkurrenskraftig audiovisuell industri och innehållsindustri och för ett kunskapssamhälle för alla

text:
               29.8.2009

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 227/9

      KOMMISSIONENS REKOMMENDATION

   av den 20 augusti 2009
   om mediekunskap i den digitala miljön för en mer konkurrenskraftig audiovisuell industri och innehållsindustri och för ett kunskapssamhälle för alla
   (2009/625/EG)
   EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 211 (1), och
   av följande skäl:

               (1)

               Den 20 december 2007 antog kommissionen meddelandet ”En europeisk strategi för mediekunskap i den digitala miljön” (2) som handlar om mediekunskap för kommersiell kommunikation och omfattar frågor om reklam, mediekunskap för audiovisuella verk – som delvis handlar om att öka medvetenheten om europeisk film – främjandet av kreativa färdigheter och mediekunskap för Internet, vilket bl.a. skulle ge medborgarna bättre kunskaper om hur Internets sökmotorer fungerar.

               (2)

               I sitt betänkande om mediekompetens i en digital värld (3) uppmanar Europaparlamentet kommissionen att bygga ut sin politik för främjande av mediekunskap och samarbeta med unionens alla institutioner och lokala och regionala myndigheter.

               (3)

               I de slutsatser om mediekompetens (4) som antogs av rådet (utbildning, ungdom och kultur) vid sammanträdet den 21 och 22 maj 2008 ställde sig rådet bakom det strategiska synsätt som föreslagits av kommissionen, där mediekompetens utgör en viktig faktor för ett aktivt medborgarskap i dagens informationssamhälle.

               (4)

               Ett övergripande yttrande om kreativt innehåll på Internet och mediekunskap antogs av Regionkommittén i oktober 2008 (5).

               (5)

               Vid sitt möte i Lissabon (6) drog rådet slutsatsen att ”innehållsindustrin skapar ett mervärde genom att utnyttja och inrätta nätverk för europeisk kulturell mångfald”. I den europeiska kulturagenda som lanserades 2007 fastställs en strategisk politisk ram för hanteringen av viktiga utmaningar på kulturområdet. I sina slutsatser från maj 2009 om kultur som en katalysator för kreativitet och innovation understryker rådet det särskilda bidrag som kultur kan ge till kreativitet och innovation och efterlyser ett brett innovationsbegrepp i Lissabonstrategin för perioden efter 2010. Detta är särskilt viktigt mot bakgrund av kommissionens initiativ i2010, vars syfte är att öka IKT-sektorns konkurrensförmåga och skapa ett gemensamt europeiskt informationsområde.

               (6)

               Bättre mediekunskaper skulle på ett väsentligt sätt bidra till att nå de EU-mål som sattes upp vid Europeiska rådets möte i Lissabon och i i2010-initiativet, framför allt när det gäller att skapa en mer konkurrenskraftig kunskapsekonomi, men kan också bidra till ett informationssamhälle som i högre grad omfattar alla.

               (7)

               Det offentliga samråd som genomfördes i slutet av 2006 visade att mediekunskap hanteras på olika sätt och att mediekunskapsnivån är ojämn i EU. Det konstaterades samtidigt att det inte finns några gemensamma kriterier eller standarder för att utvärdera mediekunskap och att det omgående krävs mer omfattande och långsiktig forskning för att ta fram ett underlag för sådana kriterier.

               (8)

               I undersökningen ”Current trends and approaches to media literacy in Europe” som genomfördes för kommissionens räkning andra halvåret 2007 konstateras att det finns en del hinder för utvecklingen inom mediekunskapsområdet på EU-nivå. Det saknas i synnerhet en gemensam vision, nationella, regionala och lokala initiativ är inte synliga på EU-nivå och det saknas även europeiska nätverk och samordning av intressenterna.

               (9)

               Det skulle vara mycket värdefullt att kunna analysera, belysa och sprida god praxis inom detta område i hela EU och att etablera och främja nätverk av intressenter.

               (10)

               EU-medborgarnas förmåga att i egenskap av mediekonsumenter göra välinformerade och diversifierade val skulle bidra till den europeiska audiovisuella industrins och innehållsindustrins konkurrenskraft.

               (11)

               Mediekunskap handlar om möjligheten att få tillgång till media, att förstå och kritiskt utvärdera olika aspekter av media och medieinnehåll och att skapa kommunikationer i en rad olika sammanhang.

               (12)

               Spridningen av digitalt kreativt innehåll och ökningen av Internetbaserade och mobila distributionsplattformar skapar nya utmaningar på mediekunskapsområdet. I dagens värld måste medborgarna utveckla en analysförmåga som möjliggör en bättre intellektuell och emotionell förståelse av digitala medier.

               (13)

               Mediekunskap omfattar alla medier. Syftet med mediekunskap är att göra människor mer medvetna om de många olika former av mediebudskap som de stöter på i sin vardag. Mediebudskap är program, filmer, bilder, texter, ljud och webbplatser som förmedlas via olika kommunikationsformer.

               (14)

               Mediekunskap spelar en viktig roll för att öka medvetenheten om Europas audiovisuella arv och kulturella identiteter, samt öka kunskaperna om och intresset för det audiovisuella arvet och nyligen utkomna europeiska kulturella verk.

               (15)

               Mediekunskap handlar om integration och medborgarskap i dagens informationssamhälle. Det är en grundläggande kompetens inte bara för unga människor, utan också för vuxna och äldre personer, föräldrar, lärare och yrkesverksamma inom mediebranschen. Tack vare Internet och den digitala tekniken kan fler och fler européer nu skapa och sprida bilder, information och innehåll. Mediekunskap betraktas i dag som en av de viktigaste förutsättningarna för ett aktivt och fullvärdigt medborgarskap och för att förebygga och minska risken för utestängning från samhällslivet.

               (16)

               Ett mediekunnigt samhälle skulle samtidigt vara en motor och en förutsättning för pluralism och oberoende i medierna. Att olika åsikter och tankar som representerar olika grupper uttrycks på flera språk inom och mellan samhällen gynnar värderingar som mångfald, tolerans, öppenhet, jämlikhet och dialog. Utvecklingen av mediekunskaper inom alla delar av samhället bör därför främjas och utvecklingen noga följas.

               (17)

               Det är en förutsättning för demokrati att medborgarna deltar aktivt i samhällslivet och mediekunskap skulle ge dem de färdigheter som de behöver för att förstå det dagliga flödet av information som sprids genom ny informationsteknik.

               (18)

               Mediekunskap bör hanteras på olika sätt på olika nivåer. Det är främst medlemsstaternas ansvar att bestämma på vilket sätt mediekunskap ska finnas med i läroplanen på alla nivåer. Även lokala myndigheter spelar en mycket viktig roll eftersom de finns nära medborgarna och stöder initiativ inom den icke-formella utbildningssektorn. Civilsamhället bör också bidra aktivt till att främja mediekunskap genom att tillämpa en ”nedifrån och upp”-strategi.

               (19)

               Kommissionsinitiativ som Media-programmet 2007 [(Europaparlamentets och rådets beslut nr 1718/2006/EG av den 15 november 2006 om genomförandet av ett stödprogram för den europeiska audiovisuella sektorn (Media 2007) (7)] och direktivet om audiovisuella medietjänster [(Europaparlamentets och rådets direktiv 2007/65/EG av den 11 december 2007 om ändring av rådets direktiv 89/552/EEG om samordning av vissa bestämmelser som fastställts i medlemsstaternas lagar och andra författningar om utförandet av sändningsverksamhet för television (8)], som har till syfte att öka den europeiska audiovisuella industrins och innehållsindustrins konkurrenskraft, kan främja mediekunskap.

               (20)

               Kommissionen kommer att övervaka arbetet med audiovisuell mediekunskap och mediekunskap för kommersiell kommunikation i enlighet med skäl 37 i AVMS-direktivet, främst inom kontaktkommittén för audiovisuella medietjänster och i enlighet med rapporteringsskyldigheten i artikel 26 i direktivet.

               (21)

               Kommissionen kommer att uppmuntra forskningsprojekt om mediekunskap inom ramen för befintliga program. Kommissionen avser i synnerhet att lansera en undersökning om hur medvetna människor är om riskerna när det gäller spridning av personuppgifter i Internetmiljön och en undersökning om hur användningen av sökmotorer kan förbättras.

               (22)

               Mediekunskapsinitiativ bör även omfatta en del som rör upphovsrättens roll.

               (23)

               Behandling av personuppgifter i informations- och kommunikationsnätverk, bl.a. i syfte att rikta skräddarsydda erbjudanden till konsumenterna, och de problem som detta leder till när det gäller data- och integritetsskydd måste hanteras i mediekunskapsinitiativ. Informations- och kommunikationsnätverk öppnar nya möjligheter för användarna, men kan även medföra nya risker för enskilda, t.ex. identitetsstöld, upprättande av diskriminerande profiler och ständig övervakning. Kommissionen tar upp dessa problem och möjliga lösningar i sitt meddelande om främjande av dataskydd genom integritetsfrämjande teknik (9).

               (24)

               Traditionella utgivare bör delta i initiativ för mediekunskap i den digitala miljön, eftersom förlagssektorn har mycket värdefulla erfarenheter när det gäller mediekunskaper utanför Internet och alltmer börjar övergå till digital produktion och distribution av innehåll.

               (25)

               Kommissionen kommer att arbeta för att skapa ytterligare samförstånd kring viktiga aspekter av mediekunskap (definitioner, mål) och främja analys och utbyte av god praxis när det gäller mediekunskap i den digitala miljön, även om den europeiska mediebranschens ekonomi, särskilt genom att anordna möten i AVMS-kontaktkommittén (10), främja och stödja evenemang inom Media-programmet 2007 (11), samarbeta med unionens övriga institutioner och internationella organisationer som Europarådet, Unesco och FN:s initiativ ”Civilisationernas allians” och verka för offentlig-privata partnerskap när det gäller mediekunskap.

         HÄRIGENOM REKOMMENDERAS

               I.

               att medlemsstaterna, i samarbete med myndigheter med ansvar för reglering av audiovisuell och elektronisk kommunikation och i lämpliga fall dataskyddsmyndigheter,

                           1.

                           utvecklar och genomför samregleringsinitiativ som leder till att de viktigaste intressenterna antar uppföranderegler, och främjar självregleringsinitiativ och riktlinjer när det gäller de frågor som fastställs för medieindustrin i del II nedan,

                           2.

                           som en uppföljning av kommissionens undersökning av kriterier för utvärdering av mediekunskapsnivån i Europa, främjar systematisk forskning genom undersökningar och projekt om olika aspekter och dimensioner av mediekunskap i den digitala miljön och övervakar och mäter framstegen när det gäller mediekunskapsnivån,

                           3.

                           inleder en debatt i samband med konferenser och andra offentliga sammanhang om införandet av mediekunskap i den obligatoriska läroplanen och som en av de nyckelkompetenser för livslångt lärande som fastställs i Europaparlamentets och rådets rekommendation av den 18 december 2006 om nyckelkompetenser för livslångt lärande,

                           4.

                           intensifierar sina ansträngningar att öka medvetenheten om det nationella och europeiska audiovisuella arvet genom nationella informationskampanjer riktade till medborgarna,

                           5.

                           ökar medvetenheten genom kurser, informationsdagar och spridning av informationspaket om riskerna i samband med behandling av personuppgifter i informations- och kommunikationsnätverk och utbildar användarna, särskilt unga människor, föräldrar och lärare, på detta område,

               II.

               att medieindustrin stärker sitt engagemang genom att tillhandahålla nödvändiga verktyg för att öka mediekunskaperna genom att

                           1.

                           systematiskt sprida kunskaper genom informationskampanjer om hur information och kreativt innehåll produceras, redigeras och distribueras i den digitala världen, samt om hur sökmotorer fungerar och hur de kan användas bättre,

                           2.

                           ge medborgarna tydlig och användarvänlig information genom informationskampanjer om teknik som används för kommersiell kommunikation, särskilt om produktplacering och reklam på Internet, och göra det lättare för dem att skilja mellan reklam och innehåll,

                           3.

                           ge medborgarna information, genom informationspaket särskilt riktade till unga människor, om hur deras personuppgifter ska behandlas i samband med skräddarsydda erbjudanden, särskilt interaktiv reklam, för att överensstämma med gällande rättsliga bestämmelser,

                           4.

                           aktivt informera medborgarna genom att organisera informationsdagar om hur den kreativa ekonomin fungerar och om upphovsrättens roll.

               III.

               Denna rekommendation riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdad i Bryssel den 20 augusti 2009.

            På kommissionens vägnar

         Viviane REDING

            Ledamot av kommissionen

      (1)  EGT C 325, 24.12.2002, s. 1.

      (2)  KOM(2007) 833 slutlig.

      (3)  2008/2129(INI) av den 24 november 2008.

      (4)  EUT C 140, 6.6.2008, s. 8.

      (5)  CdR 94/2008.

      (6)  http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?type=REPORT&reference=A6-2005-0278&language=SV

      (7)  EUT L 327, 24.11.2006, s. 12.

      (8)  EUT L 332, 18.12.2007, s. 27.

      (9)  KOM (2007) 228 slutlig av den 2 maj 2007.

      (10)  AVMS, se direktiv 2007/65/EG.

      (11)  Beslut nr 1718/2006/EG.


title: 2004/913/EG: Kommissionens rekommendation av den 14 december 2004 om att främja en lämplig ordning för ersättningen till ledande befattningshavare i börsnoterade bolagText av betydelse för EES

text:
               29.12.2004

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 385/55

      KOMMISSIONENS REKOMMENDATION

   av den 14 december 2004
   om att främja en lämplig ordning för ersättningen till ledande befattningshavare i börsnoterade bolag
   (Text av betydelse för EES)
   (2004/913/EG)
   EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR BESLUTAT FÖLJANDE
   med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 211 andra strecksatsen i detta, och
   av följande skäl:

               (1)

               I maj 2003 antog kommissionen ett meddelande rubricerat ”Modernare bolagsrätt och effektivare företagsstyrning i Europeiska unionen – Handlingsplan” (1). Ett av förslagen för att stärka aktieägarnas rättigheter och modernisera styrelserna är ett initiativ som syftar till att främja införandet i medlemsstaterna av ett lämpligt regelsystem för ersättningen till ledande befattningshavare.

               (2)

               Formen, strukturen och nivån på de ledande befattningshavarnas ersättning beslutas av de enskilda företagen och deras aktieägare. Detta bör underlätta rekryteringen och möjligheterna att behålla befattningshavare som uppfyller de kvalitetskriterier som krävs för att leda ett företag. Ersättningen är dock ett av de nyckelområden där intressekonflikter kan uppstå inom företagsledningen och där vederbörlig hänsyn bör tas till aktieägarnas intressen. Ersättningssystemen bör därför omfattas av lämplig styrning och kontroll på grundval av rådande informationskrav. Det är viktigt att i detta sammanhang respektera skillnaderna mellan olika system för företagsstyrning inom gemenskapen, vilka återspeglar olika medlemsstaters syn på de uppgifter som bör åligga företagen respektive de organ som har ansvar för att lägga fast ersättningspolicyn för de ledande befattningshavarna och besluta om ersättningen för enskilda personer.

               (3)

               Om korrekt information tillhandahålls i rätt tid av värdepappersemittenterna kan man bygga upp ett varaktigt förtroende från investerarnas sida, samtidigt som informationen utgör ett viktigt instrument för att främja sund företagsstyrning inom hela gemenskapen. Det är därför viktigt att de börsnoterade bolagen visar öppenhet gentemot investerarna för att ge dem möjlighet att uttrycka sina åsikter.

               (4)

               Medlemsstaterna bör, när de genomför denna rekommendation, beakta de speciella särdragen hos företag för kollektiva investeringar som drivs i bolagsform och bör förhindra att de olika företagen för kollektiva investeringar särbehandlas i onödan. Vad beträffar företag för kollektiva investeringar enligt definitionen i rådets direktiv 85/611/EEG av den 20 december 1985 om samordning av lagar och andra författningar som avser företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (fondföretag) (2), föreskrivs redan i det direktivet ett antal särskilda styrningsmekanismer. För att undvika onödig särbehandling av andra företag för kollektiva investeringar som drivs i bolagsform som inte omfattas av gemenskapsharmonisering, bör medlemsstaterna beakta huruvida och i vilken grad dessa icke-harmoniserade företag för kollektiva investeringar omfattas av likvärdiga styrningsmekanismer.

               (5)

               Aktieägarna bör få en tydlig och fullständig inblick i företagets ersättningspolicy. Sådan information bör göra det möjligt för aktieägarna att ta ställning till ett företags syn på ersättning och öka företagets ansvarighet i förhållande till aktieägarna. Informationen bör innefatta alla komponenter i ersättningen. Detta bör dock inte tvinga företaget att avslöja någon information av kommersiellt känslig natur, som skulle kunna skada företagets strategiska ställning på marknaden.

               (6)

               En lämplig nivå av öppenhet bör även ingå i fråga om principerna som styr avtalen med de ledande befattningshavarna. Detta bör inbegripa redovisning av information om frågor som uppsägningstid och avgångsvederlag i de avtal som är direkt kopplade till de ledande befattningshavarnas ersättning.

               (7)

               För att ge aktieägarna en faktisk möjlighet att yttra sig och att diskutera ersättningspolicyn på grundval av en utförlig redovisning, utan att de behöver gå igenom ett formellt förfarande med ett stämmobeslut, bör ersättningspolicyn finnas med som en uttrycklig punkt på dagordningen vid bolagsstämman.

               (8)

               För att öka redovisningsskyldigheten bör ersättningspolicyn godkännas genom röstning på bolagsstämman. Omröstningen på bolagsstämman skulle kunna vara av rådgivande natur, så att man undviker att ändra på rättigheterna för de organ som är ansvariga för de ledande befattningshavarnas ersättningar. En rådgivande röst skulle inte utlösa någon skyldighet att ändra på vare sig de ledande befattningshavarnas avtalsvillkor eller ersättningspolicyn.

               (9)

               Aktieägarna bör även delges sådan information som gör det möjligt för dem att hålla enskilda ledande befattningshavare ansvariga för den ersättning de uppbär eller har uppburit. Redovisning av ersättningen till enskilda ledande befattningshavare i företaget, såväl företagsinterna som företagsexterna styrelseledamöter och styrelseledamöter med tillsynsfunktion under det gångna räkenskapsåret är därför viktig för att de skall kunna ta ställning till ersättningen mot bakgrund av företagets övergripande resultat.

               (10)

               Variabla ersättningssystem som ger de ledande befattningshavarna ersättning i form av aktier, optioner eller andra rättigheter att förvärva andelar eller att få ersättning på grundval av förändringar av aktiernas värde, och varje betydande ändring av sådana system bör godkännas i förväg av bolagsstämman. Godkännandet bör omfatta ersättningssystemet och de regler som tillämpas för att fastställa enskilda ersättningar enligt systemet, men inte individuella ersättningar till enskilda styrelseledamöter enligt systemet.

               (11)

               Med tanke på den vikt som läggs vid frågan om ersättningen till de ledande befattningshavarna är det lämpligt att övervaka att denna rekommendation följs och, om brister konstateras, överväga ytterligare åtgärder.

         HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.
   Avsnitt I
   Tillämpningsområde och definitioner
   1.   Tillämpningsområde

               1.1

               Medlemsstaterna bör vidta alla lämpliga åtgärder för att se till att börsnoterade bolag som har sitt säte inom deras territorier följer denna rekommendation. De bör dock ta vederbörlig hänsyn till de speciella särdragen hos företag för kollektiva investeringar som drivs i bolagsform inom tillämpningsområdet för direktiv 85/611/EEG. Medlemsstaterna bör också ta hänsyn till särdragen hos företag för kollektiva investeringar som drivs i bolagsform som inte omfattas av det direktivet och vars enda syfte är att investera pengar från investerare i olika typer av tillgångar, och som inte eftersträvar rättslig eller förvaltningsmässig kontroll över emittenterna av deras underliggande investeringar.

               1.2

               Medlemsstaterna bör även vidta alla lämpliga åtgärder för att se till att börsnoterade bolag som inte är etablerade i någon av medlemsstaterna men är registrerade på en reglerad marknad inom deras territorium följer denna rekommendation.

               1.3

               Medlemsstaterna bör se till att denna rekommendation tillämpas på ersättningen till de verkställande direktörerna i de fall dessa inte samtidigt är ledamöter av de administrativa, styrande eller kontrollerande organen i de börsnoterade bolagen.

         2.   Definitioner

               2.1

                  ledande befattningshavare: varje medlem av ett börsnoterat bolags förvaltnings-, lednings- eller tillsynsorgan.

               2.2

                  börsnoterat bolag: bolag vars värdepapper är upptagna till handel på en reglerad marknad i den mening som avses i direktiv 2004/39/EG.

         Avsnitt II
   Ersättningspolicy
   3.   Insyn i policyn för ersättning till de ledande befattningshavarna

               3.1

               Varje börsnoterat bolag bör offentliggöra en förklaring om företagets ersättningspolicy (”ersättningsförklaringen”). Den bör antingen ingå i en separat rapport om ersättningarna eller i årsredovisningen och verksamhetsberättelsen eller i noterna till företagets årsredovisning. Ersättningsförklaringen bör även offentliggöras på det börsnoterade bolagets webbplats.

               3.2

               Ersättningsförklaringen bör i huvudsak inrikta sig på företagets policy för ersättning till de ledande befattningshavarna för det kommande verksamhetsåret och om så är lämpligt följande år. Den bör även innehålla en översikt över hur ersättningspolicyn har tillämpats under det gångna räkenskapsåret. Särskild tonvikt bör läggas vid eventuella betydande förändringar av det börsnoterade bolagets ersättningspolicy jämfört med det gångna räkenskapsåret.

               3.3

               Ersättningsförklaringen bör åtminstone omfatta följande uppgifter:

                           a)

                           En redogörelse för den relativa betydelsen av de variabla och icke-variabla inslagen i de ledande befattningshavarnas ersättning.

                           b)

                           Tillräcklig information om de resultatkriterier som ligger till grund för eventuella rättigheter till aktieoptioner, aktier eller variabla komponenter.

                           c)

                           Tillräcklig information om kopplingen mellan ersättning och resultat.

                           d)

                           De huvudsakliga parametrarna och motiveringen för eventuella bonussystem och andra förmåner utöver kontant ersättning.

                           e)

                           En beskrivning av huvuddragen i system för tilläggspensioner eller förtidspensioner för styrelseledamöter.

                     Offentliggörandet av dessa uppgifter i ersättningsförklaringen bör dock inte leda till att information av kommersiellt känslig natur avslöjas.

               3.4

               Ersättningsförklaringen bör även sammanfatta och förklara det börsnoterade bolagets policy när det gäller avtalsvillkoren för de företagsinterna styrelseledamöterna. Detta bör bl.a. innehålla information om avtalens varaktighet, vilken uppsägningstid som tillämpas och närmare bestämmelser om avgångsvederlag och andra betalningar med anknytning till uppsägning i förtid av avtal med företagsinterna styrelseledamöter.

               3.5

               Uppgifter om förberedelserna för och det beslutsförfarande som används för att fastställa det börsnoterade bolagets ersättningspolicy för ledande befattningshavare bör också lämnas. Om det finns en särskild ersättningskommitté bör dess uppdrag och sammansättning redovisas, liksom namn på de externa konsulter vars tjänster i förekommande fall har anlitats vid utarbetandet av ersättningspolicyn, samt vilken roll bolagsstämman spelar i beslutsprocessen.

         4.   Aktieägarnas röster

               4.1

               Utan att det påverkar arbetssättet och organisationen inom de organ som är ansvariga för att fastställa de ledande befattningshavarnas ersättningar, bör ersättningspolicyn eller eventuella väsentliga ändringar av ersättningspolicyn tas upp som en uttrycklig punkt på dagordningen för bolagsstämman.

               4.2

               Utan att det påverkar arbetssättet och organisationen inom de organ som är ansvariga för att fastställa de ledande befattningshavarnas ersättningar, bör bolagsstämman rösta om ersättningsförklaringen. Omröstningen får vara antingen beslutande eller rådgivande.
               Medlemsstaterna får dock besluta om att en sådan omröstning endast bör äga rum om detta begärs av aktieägare som företräder minst 25 % av det totala antalet röster som är närvarande eller företrädda vid stämman. Detta bör emellertid inte påverka aktieägarnas rätt att lägga förslag till stämmobeslut enligt nationell lag.

               4.3

               Det börsnoterade bolaget bör informera de aktieägare som har rätt att närvara vid bolagsstämman om avsikten att lägga fram en resolution om godkännande av ersättningsförklaringen vid bolagsstämman.

         Avsnitt III
   Ersättningar till enskilda ledande befattningshavare
   5.   Information om ersättningen till enskilda ledande befattningshavare

               5.1

               Den sammanlagda ersättningen och andra förmåner som har beviljats de enskilda ledande befattningshavarna under det aktuella räkenskapsåret bör redovisas i detalj i årsredovisningen eller i noterna till årsredovisningen eller i förekommande fall i ersättningsrapporten.

               5.2

               Årsredovisningen eller noterna till årsredovisningen eller i förekommande fall ersättningsrapporten bör åtminstone innehålla de uppgifter som finns förtecknade i punkterna 5.3–5.6 för varje person som vid något tillfälle har tjänstgjort som ledande befattningshavare i det börsnoterade bolaget under det aktuella räkenskapsåret.

               5.3

               Beträffande ersättningar och arvoden bör följande uppgifter redovisas:

                           a)

                           Det totala beloppet som har betalats ut eller skall betalas ut som lön till befattningshavaren för hans eller hennes tjänster under det aktuella räkenskapsåret, i förekommande fall med uppgift om de närvaroarvoden som har fastställts av bolagsstämman.

                           b)

                           Ersättning och förmåner från eventuella andra företag inom samma koncern.

                           c)

                           Ersättning i form av vinstdelning eller bonus och av vilka skäl bonus eller vinstdelning har beviljats.

                           d)

                           I de fall sådan ersättning är tillåten, betydande annan ersättning som har betalats ut till ledande befattningshavare för särskilda tjänster utöver det normala verksamhetsområdet för respektive befattningshavare.

                           e)

                           Den ersättning som har betalats eller som skall betalas till varje tidigare företagsintern styrelseledamot i samband med att hans eller hennes verksamhet upphör under det aktuella räkenskapsåret.

                           f)

                           Sammanlagt beräknat värde av icke-kontanta förmåner som räknas som ersättning och är av annat slag än de som anges i punkterna a till e.

               5.4

               Beträffande aktier eller teckningsrätter eller andra incitament baserade på aktieinnehav bör följande uppgifter redovisas:

                           a)

                           Hur många aktieoptioner som företaget har erbjudit eller hur många aktier det har tilldelat under det aktuella räkenskapsåret och villkoren för dessa.

                           b)

                           Hur många aktieoptioner som har lösts in under det aktuella räkenskapsåret och för var och en av dessa hur många aktier som omfattades och vilket pris som togs ut, alternativt värdet av de innestående intressena i aktiestimulanssystemet vid räkenskapsårets slut.

                           c)

                           Hur många aktieoptioner som inte hade utnyttjats vid räkenskapsårets slut, deras pris, transaktionsdatum och huvudvillkor för utnyttjandet av rättigheterna.

                           d)

                           Eventuella förändringar av reglerna och villkoren för de aktieoptioner som gäller för räkenskapsåret.

               5.5

               Vad beträffar kompletterande pensionsordningar bör följande uppgifter redovisas:

                           a)

                           När pensionsordningen är ett system med fasta bidrag, bör förändringar i de ledande befattningshavarnas ackumulerade tillgångar enligt systemet under det aktuella räkenskapsåret meddelas.

                           b)

                           När pensionsordningen är ett system med fasta avgifter bör detaljerade uppgifter om de avgifter som har betalats eller kommer att betalas av det börsnoterade bolaget till den berörda befattningshavaren under det aktuella räkenskapsåret redovisas.

               5.6

               Om det är tillåtet enligt nationell lag eller enligt det börsnoterade bolagets bolagsordning att göra sådana utbetalningar, bör alla belopp redovisas som det börsnoterade bolaget eller dess dotterbolag eller annat bolag som ingår i bolagets konsoliderade årsredovisning har betalat i form av lån, förskottsutbetalningar eller garantier till var och en som har tjänstgjort som styrelseledamot under någon period under det aktuella räkenskapsåret, inbegripet utestående belopp och ränta.

         Avsnitt IV
   Aktiebaserad ersättning
   6.   Aktieägarnas godkännande

               6.1

               System för att ersätta ledande befattningshavare med aktier, aktieoptioner eller andra rättigheter att förvärva aktier eller att uppbära ersättning på grundval av förändringar i aktiekursen bör godkännas i förväg av aktieägarna genom en resolution på den bolagsstämma som äger rum innan dessa system antas. Godkännandet bör omfatta själva systemet och inte beviljandet av dessa aktiebaserade förmåner enligt systemet till enskilda befattningshavare.

               6.2

               Godkännande av bolagsstämman kan inhämtas för

                           a)

                           beviljandet av aktiebaserade system, inklusive aktieoptioner, till ledande befattningshavare,

                           b)

                           fastställandet av maximalt antal aktier som kan omfattas av systemet och de viktigaste villkoren för hur beviljandet går till,

                           c)

                           vilken tidsperiod inom vilken optionerna kan lösas in,

                           d)

                           villkoren för eventuella senare ändringar av priset för optionerna vid inlösen, om detta är lämpligt och juridiskt tillåtet, och

                           e)

                           eventuella andra system för långsiktiga incitament som de ledande befattningshavarna kan ha rätt till och som inte står till förfogande på samma villkor för alla andra anställda.

               6.3

               Vid bolagsstämman bör även tidsfristen läggas fast för när det organ som har ansvar för de ledande befattningshavarnas ersättningar kan bevilja denna typ av kompensation till enskilda befattningshavare.

               6.4

               Eventuella betydande förändringar i reglerna och villkoren för systemen bör också godkännas av aktieägarna genom en resolution vid bolagsstämman innan de antas. I sådana fall bör aktieägarna få detaljerad information om de föreslagna förändringarna och en förklaring om vad dessa kan komma att få för effekt.

               6.5

               Om det är tillåtet enligt nationell lag eller enligt det börsnoterade bolagets bolagsordning bör eventuella diskonterade optionsöverenskommelser som medger rättigheter att teckna sig för aktier till ett lägre pris än aktiernas marknadsvärde den dagen då inbytespriset fastläggs, eller det genomsnittliga marknadsvärdet under ett antal dagar som föregår dagen då inbytespriset fastläggs, också godkännas av aktieägarna.

               6.6

               Punkterna 6.1–6.4 bör inte vara tillämpliga på system som erbjuder ägande på samma villkor till alla anställda i det börsnoterade företaget eller i ett dotterbolag, vars anställda får ansluta sig till systemet, och som har godkänts av aktieägarna.

         Avsnitt V
   Information och slutbestämmelser
   7.   Information

               7.1

               Före den bolagsstämma där röstning om förslaget till resolution äger rum i enlighet med punkt 6.1 och i enlighet med nationell lag eller det börsnoterade bolagets bolagsordning, bör ett meddelande med information om resolutionen gå ut till aktieägarna.
               Meddelandet bör innehålla hela texten till de aktiebaserade ersättningssystemen eller en beskrivning av de viktigaste villkoren, samt namnen på de personer som omfattas av dessa system. Av meddelandet bör även framgå hur systemen hänger samman med den övergripande policyn för de ledande befattningshavarnas ersättningar.
               I utkastet till resolution bör finnas en tydlig referens, antingen till själva systemet eller till sammanfattningen av dess viktigaste villkor.

               7.2

               Aktieägarna bör även informeras om hur företaget avser att göra de aktier tillgängliga som behövs för att det skall kunna uppfylla sina åtaganden enligt stimulanssystemet. Det bör klart framgå om företaget avser att köpa upp de nödvändiga aktierna på marknaden, om de redan finns tillgängliga bland företagets egna tillgångar eller om de skall tillkomma genom en nyemission.

               7.3

               Denna information bör även ge en översikt över hur mycket systemet kostar företaget om det tillämpas som planerat.

               7.4

               Informationen bör offentliggöras på börsbolagets webbplats.

         8.   Slutbestämmelser

               8.1

               Medlemsstaterna uppmanas att vidta de åtgärder som är nödvändiga för att främja tillämpningen av denna rekommendation senast den 30 juni 2006 och anmäla till kommissionen vilka åtgärder de har vidtagit till följd av rekommendationen, i syfte att göra det möjligt för kommissionen att noggrant övervaka situationen och på denna grund bedöma huruvida det finns behov för ytterligare åtgärder.

               8.2

               Denna rekommendation riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdad i Bryssel den 14 december 2004.

            På kommissionens vägnar

         Charlie McCREEVY

            Ledamot av kommissionen

      (1)  KOM(2003) 284 slutlig.

      (2)  EGT L 375, 31.12.1985, s. 3. Direktivet senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/39/EG (EUT L 145, 30.4.2004, s. 1).


title: 2014/761/EU: Kommissionens rekommendation av den 29 oktober 2014 om tillämpningen av bestämmelser för den inre energimarknaden mellan EU:s medlemsstater och de avtalsslutande parterna i energigemenskapen

text:
               31.10.2014

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 311/82

         KOMMISSIONENS REKOMMENDATION
   av den 29 oktober 2014
   om tillämpningen av bestämmelser för den inre energimarknaden mellan EU:s medlemsstater och de avtalsslutande parterna i energigemenskapen

      (2014/761/EU)

   EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 292, och
   av följande skäl:

               (1)

               Europeiska unionen är part i energigemenskapen som syftar till att skapa ett gemensamt lagstiftningsområde för energimarknader i Europa.

               (2)

               De avtalsslutande parterna (1) i energigemenskapen har som mål att integrera sina energimarknader med EU:s inre energimarknad genom att anpassa EU:s lagstiftning om den inre marknaden för gas och el och införliva den i sin nationella lagstiftning.

               (3)

               De viktigaste principerna i EU:s lagstiftning om den inre marknaden för gas och el fastställs i Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/72/EG av den 13 juli 2009 om gemensamma regler för den inre marknaden för el (2), Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/73/EG av den 13 juli 2009 om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas (3), Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 714/2009 av den 13 juli 2009 om villkor för tillträde till nät för gränsöverskridande elhandel (4) och Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 715/2009 av den 13 juli 2009 om villkor för tillträde till naturgasöverföringsnäten (5), som är tillämpliga i medlemsstaterna från och med den 3 mars 2011. Viktiga bestämmelser i EU:s lagstiftning om den inre marknaden för gas och el finns också i rättsligt bindande nätföreskrifter och riktlinjer som antagits på grundval av den ovannämnda lagstiftningen och som delvis är under utveckling.

               (4)

               De avtalsslutande parterna i energigemenskapen är skyldiga att genomföra de ovannämnda direktiven och förordningarna den 1 januari 2015 (6) och tillämpa genomförandebestämmelserna från och med samma dag, med några undantag. Nätföreskrifter och riktlinjer införlivas också gradvis i energigemenskapens regelverk.

               (5)

               Ytterligare delar av EU:s lagstiftning om den inre marknaden för gas och el planerar genomföras av de avtalsslutande parterna, särskilt Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/89/EG av den 18 januari 2006 om åtgärder för att trygga elförsörjning och infrastrukturinvesteringar (7), Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 994/2010 av den 20 oktober 2010 om åtgärder för att trygga naturgasförsörjningen och om upphävande av rådets direktiv 2004/67/EG (8) samt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 347/2013 av den 17 april 2013 om riktlinjer för transeuropeiska energiinfrastrukturer och om upphävande av beslut nr 1364/2006/EG och om ändring av förordningarna (EG) nr 713/2009, (EG) nr 714/2009 och (EG) nr 715/2009 (9).

               (6)

               Den geografiska tillämpningen av EU:s lagstiftning om den inre marknaden för gas och el omfattar hela EU:s territorium.

               (7)

               Energigemenskapen antog den 23 september 2014 en tolkning från ministerrådet enligt artikel 94 i fördraget om energigemenskapen med syftet att i energigemenskapens rättsakter som införlivar Europeiska unionens lagstiftning behandla energiflöden, import och export samt handels- och balanstransaktioner, nätkapacitet och sammanlänkningar mellan avtalsslutande parter och EU-medlemsstater på samma sätt som respektive flöden, import, export, transaktioner, kapacitet och infrastruktur behandlas mellan avtalsslutande parter enligt energigemenskapens regelverk.

               (8)

               Enhetlig behandling av gränsöverskridande flöden, gränsöverskridande transaktioner och gränsöverskridande infrastruktur (sammanlänkningar) mellan alla parter i fördraget om energigemenskapen är ett viktigt led i det gemensamma lagstiftningsområdet för gas- och elhandel, och det är ett nödvändigt led för att uppnå energigemenskapens mål. Dessutom är samarbetet mellan energigemenskapens tillsynsnämnd och byrån för samarbete mellan energitillsynsmyndigheter, i fråga om dess beslut, nödvändigt för att underlätta de avtalsslutande parternas integrering i EU:s inre energimarknad.

         HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.

               1.

               Medlemsstaterna, inklusive de tillsynsmyndigheter som de måste utse inom ramen för lagstiftningen om den inre marknaden för gas och el, byrån för samarbete mellan energitillsynsmyndigheter och ekonomiska aktörer uppmanas att samarbeta med de nationella myndigheterna och de ekonomiska aktörerna i de avtalsslutande parterna till energigemenskapen i tillämpningen av EU:s lagstiftning om den inre marknaden för gas och el mellan de avtalsslutande parterna och EU:s medlemsstater.

               2.

               Medlemsstaterna, inklusive de tillsynsmyndigheter som de ska utse inom ramen för lagstiftningen om den inre marknaden för gas och el, byrån för samarbete mellan energitillsynsmyndigheter och ekonomiska aktörer uppmanas att, vid genomförande av EU:s lagstiftning om den inre marknaden för gas och el, tillämpa alla hänvisningar till

                           a)

                           energiflöden, import och export samt handels- och balanstransaktioner,

                           b)

                           nätkapacitet,

                           c)

                           befintlig eller ny gas- och elinfrastruktur,

                     som överskrider gränser, zoner, entry/exit- eller kontrollområden mellan medlemsstaterna, på flöden, import, export, transaktioner, kapacitet och infrastruktur som överskrider gränser mellan de avtalsslutande parterna och EU:s medlemsstater.

               3.

               Hänvisningar i EU:s lagstiftning om den inre marknaden för gas och el till samarbete och gemensamma insatser mellan nationella institutioner, myndigheter och ekonomiska aktörer bör anses omfatta samarbete och gemensamma insatser mellan nationella institutioner, myndigheter och ekonomiska aktörer i medlemsstater och avtalsslutande parter.

               4.

               När det i rättsakter inom EU:s lagstiftning om den inre marknaden för gas och el hänvisas till påverkan på en eller flera medlemsstater bör hänvisningen anses avse även påverkan på avtalsslutande parter eller på en avtalsslutande part och en medlemsstat.

               5.

               Byrån för samarbete mellan energitillsynsmyndigheter uppmanas, när den är behörig att fatta beslut enligt EU:s lagstiftning om den inre marknaden för gas och el, att samarbeta med energigemenskapens tillsynsnämnd, när nämnden är behörig enligt energigemenskapens regelverk, med målet att anta enhetliga akter för de båda organen.

               6.

               Denna rekommendation riktar sig till medlemsstaterna, byrån för samarbete mellan energitillsynsmyndigheter och ekonomiska aktörer samt till energigemenskapens tillsynsnämnd.

      Utfärdad i Bryssel den 29 oktober 2014.

            På kommissionens vägnar

         Günther OETTINGER

            Vice ordförande

      (1)  Republiken Albanien, Bosnien och Hercegovina, f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, Republiken Moldavien, Montenegro, Republiken Serbien, Ukraina och Förenta nationernas övergångsförvaltning i Kosovo enligt Förenta nationernas säkerhetsråds resolution 1244.

      (2)  EUT L 211, 14.8.2009, s. 55.

      (3)  EUT L 211, 14.8.2009, s. 94.

      (4)  EUT L 211, 14.8.2009, s. 15.

      (5)  EUT L 211, 14.8.2009, s. 36.

      (6)  Med några undantag som anges i energigemenskapens regelverk. För närmare uppgifter, se http://www.energy-community.org/portal/page/portal/ENC_HOME/ENERGY_COMMUNITY/Legal/EU_Legislation/Consolidated_acts#GAS

      (7)  EUT L 33, 4.2.2006. s. 22.

      (8)  EUT L 295, 12.11.2010, s. 1.

      (9)  EUT L 115, 25.4.2013, s. 39.