               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 22.5.2017
            COM(2017) 510 final
            Rekommendation till
            RÅDETS REKOMMENDATION
            om Kroatiens nationella reformprogram 2017med avgivande av rådets yttrande om Kroatiens konvergensprogram 2017

               Rekommendation till

               RÅDETS REKOMMENDATION

               om Kroatiens nationella reformprogram 2017

                  med avgivande av rådets yttrande om Kroatiens konvergensprogram 2017

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

               med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken
                  1
               , särskilt artikel 9.2,

               med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser
                  2
               , särskilt artikel 6.1,

               med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation
                  3
               ,

               med beaktande av Europaparlamentets resolutioner
                  4
               ,

               med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

               med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

               med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

               av följande skäl:

               (1)Den 16 november 2016 antog kommissionen den årliga tillväxtöversikten
                  5
               , som inledde 2017 års europeiska planeringstermin för samordning av den ekonomiska politiken. Prioriteringarna i den årliga tillväxtöversikten godkändes av Europeiska rådet den 9–10 mars 2017. Den 16 november 2016 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, rapporten om förvarningsmekanismen
                  6
               , där det angavs att Kroatien var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning.

               (2)Landsrapporten 2017 för Kroatien
                  7
                offentliggjordes den 22 februari 2017. Den innehöll en bedömning av hur väl Kroatien hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som rådet antog den 12 juli 2016, med uppföljningen av tidigare års rekommendationer och med sina nationella Europa 2020-mål. Den innehöll också en fördjupad granskning enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011, vars resultat också offentliggjordes den 22 februari 2017
                  8
               . Av analysen drog kommissionen slutsatsen att Kroatien har alltför stora makroekonomiska obalanser. Särskilt rörde sig den offentliga skuldkvoten under 2016 nedåt, men den offentliga skulden är utsatt för valutarisker, och riskerna för den finanspolitiska hållbarheten är fortsatt höga på medellång sikt. Den privata sektorns skuldsättning har sjunkit, men är fortfarande hög, särskilt företagens, och den är utsatt för stora växelkursrisker. Den finansiella sektorn är rustad att stödja återhämtningen, men den förblir utsatt för valutaorsakade kreditrisker, och andelen nödlidande lån är fortfarande hög. Arbetslösheten sjunker snabbt, tack vare måttligt nyskapande av arbetstillfällen, men också krympande arbetskraft. Slutligen hålls produktiva investeringar och ökande produktivitet tillbaka av ett tungrott företagsklimat.

               (3)Den 27 april 2017 lade Kroatien fram sitt nationella reformprogram för 2017 och sitt konvergensprogram för samma år. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes samband ska kunna beaktas.

               (4)De relevanta landsspecifika rekommendationerna har beaktats i medlemsstaternas program för de europeiska struktur- och investeringsfonderna för perioden 2014–2020. Enligt lagstiftningen om de europeiska struktur- och investeringsfonderna
                  9
                får kommissionen begära att en medlemsstat ser över och ändrar sina relevanta program för de europeiska struktur- och investeringsfonderna när så krävs för att stödja genomförandet av relevanta landsspecifika rekommendationer. Kommissionen har lämnat ytterligare vägledning om tillämpningen av dessa bestämmelser
                  10
               .

               (5)Efter upphävandet av förfarandet vid alltför stora underskott omfattas Kroatien av stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del och av skuldkriteriet. I sitt konvergensprogram för 2017 planerar regeringen en successiv förbättring av den offentliga sektorns saldo från -0,8 % av BNP 2016 till 0,5 % av BNP 2020. Det medelfristiga budgetmålet på -1,75 % av BNP i strukturella termer nåddes med bred marginal 2016, och det (omräknade
                  11
               ) strukturella saldot väntas nå det medelfristiga budgetmålet 2017 och 2018, men utan marginal. Därefter förväntas det bli lite bättre igen. Enligt konvergensprogrammet förväntas den offentliga skuldkvoten sjunka ytterligare till 72,1 % 2020 efter att ha nått en topp på 86,7 % av BNP 2015. Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för dessa budgetprognoser är gynnsamt, särskilt med hänsyn till de negativa effekterna av de ekonomiska svårigheter som Kroatiens största privata företag, Agrokor, står inför och som prognoserna i programmet inte beaktar. Krisen i Agrokor innebär också direkta risker för budgetprognoserna. Dessutom har de åtgärder som behövs för att stödja de planerade underskottsmålen från 2017 och framåt ännu inte beskrivits fullständigt.

               (6)Den 12 juli 2016 rekommenderade rådet Kroatien att åstadkomma en årlig finanspolitisk anpassning på minst 0,6 % av BNP på väg mot det medelfristiga budgetmålet 2017. Resultatuppgifter, som visar på en betydande förbättring av det totala saldot för 2016, tyder på att Kroatien redan har nått sitt medelfristiga budgetmål för det året. Enligt kommissionens vårprognos 2017 förväntas det strukturella saldot ligga över det medelfristiga budgetmålet för 2017, trots att det sjönk från -0,3 % av BNP 2016 till -1,7 % av BNP 2017. För 2018 rekommenderas det att Kroatien behåller sitt medelfristiga budgetmål. Enligt kommissionens vårprognos 2017 väntas det strukturella saldot sjunka ytterligare till -2,1 % av BNP, vilket tyder på en risk för en viss avvikelse från det medelfristiga budgetmålet. Enligt prognoserna kommer Kroatien att iaktta reglerna för skuldkriteriet 2017 och 2018. Rådet anser överlag att Kroatien måste vara redo att vidta ytterligare åtgärder 2018 för att följa stabilitets- och tillväxtpaktens regler.

               (7)Kroatiens ram för finanspolitisk styrning visar på brister. Den nya lagen om finanspolitiskt ansvar, som förväntas stärka budgetramen och den finanspolitiska kommitténs oberoende och mandat, har ännu inte antagits. Ändringen av budgetlagen, som bl.a. skulle ta itu med de många ändringarna av budgetplanerna både centralt och lokalt, har försenats. Tillförlitligheten hos de prognoser som ligger till grund för budgetplanerna är fortsatt liten.

               (8)Kroatien har förhållandevis låga intäkter från periodiskt återkommande fastighetsskatter. Intäkterna uppbärs av de lokala myndigheterna i form av avgifter knutna till fastigheter, men hur avgifterna beräknas och vad de har för täckning varierar kraftigt. Intäkterna är också beroende av den mindre effektiva beskattningen av överlåtelser av fastigheter. Som uppföljning till upprepade landsspecifika rekommendationer och inom ramen för skattereformen från slutet av 2016 kommer vissa lokalt uttagna avgifter och skatter att från och med 2018 ersättas med en periodisk fastighetsskatt beräknad på grundval av fem parametrar som ger ett uppskattat värde av fastigheten. Det uppfattas som ett första steg mot den helt värdebaserade, periodiska fastighetsskatt som planeras till 2020.

               (9)
                     Kroatiens ökade offentliga finansieringsbehov och den offentliga skuldens exponering för valutarisker framhäver vikten av tillförlitliga finansieringskällor och försiktig riskhantering. Som svar på en landsspecifik rekommendation antogs i början av 2017 en skuldförvaltningsstrategi för statsförvaltningen som täcker perioden 2017–2019. Den antogs tre år efter det att den tidigare strategin hade löpt ut. Det institutionella upplägget för förvaltningen av statsskulden, inbegripet kommunikation med marknaderna, riskhantering och regelbunden uppdatering av strategin, är bristfälligt. Transaktioner utanför budgeten som eventuellt kan påverka skulden beaktas inte heller i tillräcklig utsträckning.

               (10)
                     Den kroatiska arbetsmarknaden har fortsatt att återhämta sig under senare tid, men arbetslösheten är fortfarande hög med en hög andel långtidsarbetslösa. Parallellt med lågt och avtagande arbetskraftsdeltagande innebär detta att det finns en stor outnyttjad arbetskraftsreserv. Arbetskraftsdeltagandet under 2016 minskade särskilt bland lågutbildade arbetstagare i den mest aktiva åldern, eftersom befolkningen i arbetsför ålder krympte till följd av att människor blir äldre och utvandringen ökat.

               (11)
                     Andelen människor som står utanför arbetskraften är förhållandevis hög bland dem som kan komma i fråga för förtida pension. Den period som människor betalar in till pensionssystemet är kort vilket medför att det nu och i framtiden inte kommer att finnas tillräckliga pensionsmedel, vilket betyder att äldre löper risk att drabbas av fattigdom. Det finns många möjligheter att ta ut förtida pension, eventuellt redan fem år före den lagstadgade pensionsåldern. De ekonomiska incitamenten att arbeta fram till den lagstadgade pensionsåldern är svaga. Aviserade åtgärder för att främja en längre tid i arbetslivet har inte genomförts. Ansvar för omsorg om närstående bidrar till lågt deltagande på arbetsmarknaden, särskilt bland medelålders kvinnor. Det råder brist på formell barnomsorg och skillnaderna mellan regionerna är stora. Pappaledighet är inte avlönad, och anställningskontrakten ger inte mycket flexibilitet för att jämka ihop arbete och omsorg. Idag är den lagstadgade pensionsåldern 61 år och nio månader för kvinnor och 65 år för män. Utjämningen och höjningen av den lagstadgade pensionsåldern sker långsamt med siktet inställt på 67 år för bägge könen 2038. Man överväger att påskynda denna process, men ännu har inga beslut fattats. Pensionssystemet ger rätt till gynnsammare villkor för människor som arbetar i vissa kategorier av yrken som anses tunga och farliga och inom vissa sektorer. Myndigheterna har gjort en översyn av de tunga och farliga yrkena, men reglerna har ännu inte harmoniserats.

               (12)Enligt de senaste uppgifterna från 2015 befann sig nästan 30 % av befolkningen i riskzonen för fattigdom eller social utestängning. Det sociala trygghetssystemet uppvisar brister när det gäller ändamålsenlighet och rättvisa, något som beror på att kriterierna för rätt till förmåner inte är enhetliga, att den geografiska täckningen är splittrad, att det saknas samordning mellan de behöriga myndigheterna och att det råder brist på öppenhet. År 2016 spenderades bara 0,6 % av BNP på minimiinkomstprogrammet som riktar sig till de fattigaste hushållen. Reformplanerna, som omfattade omfördelning av ansvarsområden mellan institutionerna och harmonisering av kriterierna för rätt till förmåner, har gått i stå.

               (13)Att skaffa de färdigheter som behövs på arbetsmarknaden är en viktig förutsättning för anställningsbarhet. Deltagandet i vuxenutbildning är mycket lågt, och detsamma gäller utgifterna och täckningen för aktiva arbetsmarknadspolitiska åtgärder, omskolning och livslångt lärande. Den yrkesinriktade utbildningen inriktas inte i tillräckligt stor utsträckning på äldre och lågkvalificerade arbetstagare och långtidsarbetslösa, vilka har särskilt svårt att hitta anställning. Beredningen av lagstiftning för att förbättra kvaliteten på institutioner, program och undervisning inom vuxenutbildningen har försenats.

               (14)Tillräckliga baskunskaper är avgörande för att människor ska kunna hitta och behålla bra och fasta arbeten samt för att delta fullt ut i det ekonomiska och sociala livet. Internationella undersökningar visar på allvarliga brister när det gäller baskunskaper, tillämpad naturvetenskap och matematik bland 15-åriga kroatiska skolbarn. Som en del av strategin för utbildning, naturvetenskap och teknik lanserades 2015 en reform av läroplanerna inriktad på att förbättra innehållet och undervisningen i fråga om överförbara färdigheter. Efter blandade reaktioner från berörda parter omarbetades reformen av läroplanerna och genomförandet försenades rejält. Processen måste nu gå vidare med de ursprungliga målen i sikte. Kroatien antog nyligen en strategi för yrkesinriktad utbildning. Detta förväntas leda till en uppdatering av läroplanerna för yrkesutbildning, mer arbetsplatsförlagt lärande och bättre kvalitet på undervisningen. Systemet för erkännande och validering av icke-formellt och informellt lärande har ännu inte införts.

               (15)Den geografiska och funktionella fragmenteringen av den offentliga förvaltningen inverkar negativt på tjänsteutbudet och på de offentliga utgifternas lönsamhet. Den nuvarande ansvarsfördelningen och de finanspolitiska relationerna mellan olika nivåer i den offentliga förvaltningen leder inte till ett ändamålsenligt och rättvist utbud av offentliga tjänster, särskilt inom hälso- och sjukvård, utbildning och socialt bistånd. Den övergripande reformen av den offentliga förvaltningen är försenad. Lagstiftning för att omfördela uppgifter mellan de centrala och de lokala myndigheterna har ännu inte antagits, och systemet med statliga organ måste strömlinjeformas. I början av 2017 meddelade myndigheterna att en arbetsgrupp hade bildats för att utarbeta lagstiftning om finansiering på regional eller lokal nivå.

               (16)Splittrad lönesättning i offentlig förvaltning hindrar fortfarande genomsynlighet inom lönesättningen, likabehandlingen samt statens kontroll av kostnaden för offentliganställdas löner med tillhörande risk för spridningseffekter till ekonomin i stort. I februari 2017 antog regeringen allmänna riktlinjer för förhandling och uppföljning av kollektivavtal i den offentliga sektorn, men harmoniseringen av reglerna för lönesättning har skjutits upp till 2019.

               (17)Statligt ägda företag är i genomsnitt mindre produktiva än privata företag, vilket tyder på svagheter i deras förvaltning. De inverkar negativt på resurseffektiviteten och bidrar till låg produktivitetstillväxt i ekonomin. Under det senaste året har långsamma framsteg gjorts mot att öppna statsägda företag för privat ägande. Bättre uppföljning av dessa företags resultat och styrelsernas ansvar, även offentligt ägda företag på lokal nivå, skulle bidra till att förbättra förvaltningen av dem.

               (18)Den kroatiska banken för återuppbyggnad och utveckling (HBOR) spelar en nyckelroll när det gäller att genomföra EU:s finansieringsinstrument och särskilt investeringsplanen för Europa. För att lyckas helt i denna roll måste dess öppenhet och ansvarstagande svara mot högt ställda krav. Myndigheterna planerar att låta oberoende revisorer göra en oberoende kvalitetsöversyn av bankens kreditportfölj mot slutet av 2017. Baserat på resultaten kommer bankens rättsliga ram och förvaltningsstruktur att ses över.

               (19)Företagen dignar under höga kostnader förorsakade av reglering. Ett stort antal skatteliknande avgifter, varav många statistiskt betraktas som skatter, gör företagsklimatet komplicerat. Som svar på en landsspecifik rekommendation fattade regeringen sommaren 2016 beslut om att avskaffa 13 och sänka 11 skatteliknande avgifter, men genomförandet går sakta. Företagen fortsätter att kämpa med en tung administrativ börda. En handlingsplan för att minska den administrativa bördan antogs och omfattade åtta regleringsområden, men den har ännu inte genomförts.

               (20)Investeringarna tog fart igen 2016 efter en kraftig minskning under krisen. Men trots gynnsamma makroekonomiska och finansiella villkor, håller betydande flaskhalsar tillbaka en hållbarare återhämtning i investeringar. Den offentliga förvaltningens svagheter, byråkratin för företagare, det långsamma genomförandet av strategin mot korruption, den restriktiva regleringen i viktiga infrastruktursektorer och den starka statliga närvaron i ekonomin tynger ner företagsklimatet.

               (21)Modernisering av yrkesregleringarna kan främja arbetskraftens rörlighet och bidra till lägre priser för yrkesmässiga tjänster och därmed höja tillväxtpotentialen. Kroatiens lagstiftning för tjänsteleverantörer och reglerade yrken har varit restriktiv, särskilt för advokater. Sommaren 2016 antog regeringen en handlingsplan för att ersätta och modernisera olämplig reglering, vilken dock var begränsad i omfång och inte tillräckligt detaljerad.

               (22)Kvaliteten och effektiviteten i rättsväsendet är avgörande för företagsklimatet. Eftersläpningen minskar men förfarandena i första instans är långa i handels-, civil- och brottmål. Elektronisk registrering och hantering av domstolshandlingar skulle kunna förbättra rättsväsendet avsevärt, men det har ännu inte införts. Handelsrätternas domare har inte tillgång till registren på nätet. Detta påverkar effektiviteten i insolvensförfarandena. Domar är sällan tillgängliga på nätet, och reformer av hur målen handläggs, t.ex. uppdatering av arbetsgången, har ännu inte införts vid handelsrätterna i första instans.

               (23)Banksektorn har fortfarande en solid kapitalgrund och lönsamheten återhämtade sig 2016 efter det att lånen i schweiziska franc omvandlades till lån i euro 2015. De nödlidande lånen minskar sedan en tid i andel av samtliga lån, men de utgör fortfarande en stor andel, särskilt bland icke-finansiella företag. Nedgången förefaller bero på försäljning, liksom på de progressiva och automatiska kraven på avsättning som infördes 2013. Som en del av den nya skattereformen införde regeringen också nya skatteregler för avskrivning av nödlidande lån; detta som svar på en landsspecifik rekommendation. Effekterna av den kräver noggrann övervakning. Effektiviteten av det nyligen omarbetade regelverket vid insolvens när det gäller att underlätta avveckling av nödlidande lån kräver också noggrann övervakning.

               (24)Inom ramen för den europeiska planeringsterminen har kommissionen gjort en omfattande analys av Kroatiens ekonomiska politik och offentliggjort den i 2017 års landsrapport. Kommissionen har också bedömt konvergensprogrammet och det nationella reformprogrammet samt uppföljningen av de rekommendationer Kroatien fått under tidigare år. Kommissionen har beaktat inte bara programmens relevans för hållbarheten i finanspolitiken och den socioekonomiska politiken i Kroatien, utan även i vilken mån EU:s regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i unionen genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på EU-nivå.

               (25)Mot bakgrund av denna bedömning har rådet granskat konvergensprogrammet, och dess yttrande
                  12
                återspeglas särskilt i rekommendation 1 nedan.

               (26)Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och denna bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet och konvergensprogrammet. Dess rekommendationer enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 återspeglas i rekommendationerna 1–5 nedan.

               HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Kroatien att under 2017 och 2018 vidta följande åtgärder:

               1.Fortsätta att föra en finanspolitik som är förenlig med kraven i den förebyggande delen av stabilitets- och tillväxtpakten, vilket innebär att landet står fast vid det medelfristiga budgetmålet under 2018. Senast i september 2017, stärka budgetplaneringen och den fleråriga budgetramen, även genom att stärka den finanspolitiska kommitténs oberoende och uppdrag. Vidta nödvändiga åtgärder för att införa den värdebaserade fastighetsskatten. Stärka regelverket för förvaltningen av statsskulden, även genom att säkerställa årligen återkommande uppdateringar av skuldförvaltningsstrategin.

               2.Motverka förtida pensionering, påskynda övergången till den högre lagstadgade pensionsåldern och anpassa pensionsreglerna för särskilda grupper till reglerna för det allmänna systemet. Förbättra samordning och insyn när det gäller sociala förmåner.

               3.Förbättra vuxenutbildningen, särskilt för äldre arbetstagare, lågutbildade och långtidsarbetslösa. Påskynda reformen av utbildningssystemet.

               4.Minska fragmenteringen och förbättra fördelningen av uppgifter och befogenheter inom den offentliga förvaltningen för att öka effektiviteten och minska regionala skillnader i utbudet av offentliga tjänster. I samråd med arbetsmarknadens parter, harmonisera regelverket för lönesättningen i den offentliga sektorn.

               5.Påskynda avyttringen av statsägda företag och andra statliga tillgångar samt förbättra styrningen av statsägda företag. Väsentligt minska den börda på företagen som beror på kostnader för reglering och på administrativa bördor. Avlägsna rättsliga restriktioner som försvårar tillgången till och utövandet av reglerade yrken samt till yrkesmässiga tjänster och företagstjänster. Förbättra kvaliteten och effektiviteten i rättsväsendet, särskilt genom att minska tidsåtgången för civil- och handelsrättsligamål.

               Utfärdad i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordförande

                     (1)
                  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)
                  EUT L 306, 23.11.2011, s. 25.

                     (3)
                  COM(2017) 510 final.

                     (4)
                  P8_ TA(2017)0038, P8_ TA(2017)0039 och P8_ TA(2017)0040.

                     (5)
                  COM(2016) 725 final.

                     (6)
                  COM(2016) 728 final.

                     (7)
                  SWD(2017) 76 final.

                     (8)
                  COM(2017) 90 final.

                     (9)
                  Artikel 23 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013 av den 17 december 2013 om fastställande av gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden, Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling och Europeiska havs- och fiskerifonden, om fastställande av allmänna bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden och Europeiska havs- och fiskerifonden samt om upphävande av rådets förordning (EG) nr 1083/2006 (EUT L 347, 20.12.2013, s. 320).

                     (10)
                  COM(2014) 494 final.

                     (11)
                  Det konjunkturrensade saldot exklusive engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder, omräknat av kommissionen enligt den allmänt vedertagna metoden.

                     (12)
                  Enligt artikel 5.2 i rådets förordning (EG) nr 1466/97.


               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 22.5.2018
            COM(2018) 311 final
            Rekommendation till
            RÅDETS BESLUT
            om bemyndigande att inleda förhandlingar för att fördela unionens WTO-medgivanden i form av tullkvoter som är fogade till Allmänna tull- och handelsavtalet 1994 med anledning av Förenade kungarikets utträde ur Europeiska unionen

               MOTIVERING

               1.BAKGRUND TILL FÖRSLAGET

               •Motiv och syfte med förslaget

               Den 29 mars 2017 underrättade regeringen i Förenade kungariket Europeiska rådet om sin avsikt att utträda ur Europeiska unionen (EU) i vilken det nu är medlemsstat.

               Förenade kungarikets utträde ur EU har återverkningar utanför de bilaterala förbindelserna mellan EU och Förenade kungariket, särskilt påverkas landets åtaganden i Världshandelsorganisationen (WTO). Både EU och Förenade kungariket är WTO-medlemmar sedan starten. När Europeiska gemenskapen godkände WTO-avtalet och de multilaterala handelsavtalen 1994 fogades listan över Europeiska gemenskapernas medgivanden och åtaganden (nedan kallat EU:s WTO-lista) till det allmänna tull- och handelsavtalet 1994 (nedan kallat Gatt 1994), och den fogades därmed samtidigt till avtalet för Förenade kungariket. EU:s lista innehåller därför också Förenade kungarikets åtaganden i egenskap av WTO-medlem.

               EU:s lista över åtaganden för varor fortsätter att gälla på EU:s territorium, men EU:s nuvarande kvantitativa åtaganden, särskilt tullkvoterna, kommer att behöva justeras i och med Förenade kungarikets utträde ur EU. Eftersom EU:s WTO-lista inte längre kommer att gälla Förenade kungariket måste EU:s nuvarande bundna WTO-tullkvoter (jordbruk, fiske och industri) fördelas mellan Förenade kungariket och EU så att de kan träda i kraft den dag då EU:s WTO-lista inte längre gäller Förenade kungariket.

               I enlighet med bestämmelserna i artikel XXVIII i Gatt 1994 om ändring av medgivanden kommer EU att behöva förhandla om fördelningen av tullkvoterna med de berörda WTO-medlemmar som har relevant marknadstillträde i kraft av enskilda tullkvoter (som har ett intresse i egenskap av huvudleverantör eller väsentlig leverantör eller som har en ursprunglig förhandlingsrättighet). EU kommer också att samråda med de WTO-medlemmar som har samrådrättigheter.

               Förhandlingarna måste föras i en snäv tidsram. Förenade kungariket väntas utträda ur EU den 30 mars 2019. Ett utträdesavtal förhandlas just nu fram, och EU:s och Förenade kungarikets förhandlare har enats om texten till övergångsbestämmelser där det anges att EU-rätten, när utträdesavtalet träder i kraft, inklusive de internationella avtal i vilka EU är part, t.ex. Gatt 1994, ska gälla Förenade kungariket från och med dagen för utträdet till och med den 31 december 2020.

               Det finns en risk för att man inte hinner sluta överenskommelser enligt artikel XXVIII med de berörda WTO-medlemmarna inom den tid som står till buds, åtminstone inte om alla de berörda tullkvoterna.

               Därför föreslår kommissionen, parallellt med denna rekommendation, en grundläggande rättsakt (enligt det ordinarie lagstiftningsförfarandet) för att säkerställa att EU, om överenskommelserna enligt artikel XXVIII inte hinns med, kan ta itu med att fördela tullkvoterna ensidigt i överensstämmelse med artikel XXVIII och att kommissionen ges nödvändiga befogenheter att följdenligt ändra de relevanta EU-bestämmelserna om öppnande och genomförande av de relevanta tullkvoterna.

               Syftet med denna rekommendation är därför att bemyndiga kommissionen att inleda förhandlingar enligt artikel XXVIII i Gatt 1994 för att ändra de relevanta medgivandena (särskilt bundna WTO-tullkvoter) på Europeiska unionens WTO-lista och fördela dem mellan EU och Förenade kungariket.

               Vidare behöver Förenade kungariket inleda förfaranden i WTO för att fastställa sin egen lista över medgivanden och åtaganden redan före den dag då landet upphör att vara medlemsstat i EU. Det är därför nödvändigt att bemyndiga Förenade kungariket att inleda de förfaranden som krävs för att komma överens med andra WTO-medlemmar om Förenade kungarikets del av de tullkvoter som för närvarande finns på EU:s WTO-lista.

               •Förenlighet med befintliga bestämmelser inom området

               Ej tillämpligt.

               •Förenlighet med unionens politik inom andra områden

               Ej tillämpligt.

               2.RÄTTSLIG GRUND, SUBSIDIARITETSPRINCIPEN OCH PROPORTIONALITETSPRINCIPEN

               •Rättslig grund

               Artiklarna 207, 218.3 och 218.4 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget).

               •Subsidiaritetsprincipen (för icke-exklusiv befogenhet)

               Den gemensamma handelspolitiken anges i artikel 3 i EUF-fördraget bland de områden där unionen har exklusiv befogenhet. Enligt artikel 5.3 i EUF-fördraget är subsidiaritetsprincipen inte tillämplig på områden där EU har exklusiv befogenhet.

               •Proportionalitetsprincipen

               Denna rekommendation är ett förslag till rådet att bemyndiga kommissionen att inleda förhandlingar enligt artikel XXVIII i Gatt 1994 i syfte att ändra EU:s WTO-medgivanden i form av bundna tullkvoter. Enligt WTO-reglerna måste detta förfarande följas när man ändrar medgivandena i en WTO-medlems bindningslista. Därför står den föreslagna åtgärden i proportion till de mål som anges ovan.

               •Val av instrument

               Det instrument som behövs för att uppnå målet är ett internationellt avtal. Det är därför nödvändigt med ett bemyndigande att inleda förhandlingar om ett internationellt avtal.

               3.RESULTAT AV EFTERHANDSUTVÄRDERINGAR, SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSBEDÖMNINGAR

               •Efterhandsutvärderingar/kontroller av ändamålsenligheten med befintlig lagstiftning

               Ej tillämpligt.

               •Samråd med berörda parter

               Ej tillämpligt.

               •Insamling och användning av sakkunnigutlåtanden

               Ej tillämpligt.

               •Konsekvensbedömning

               Ej tillämpligt.

               •Lagstiftningens ändamålsenlighet och förenkling

               Ej tillämpligt.

               •Grundläggande rättigheter

               Ej tillämpligt.

               4.BUDGETKONSEKVENSER

               Ej tillämpligt.

               5.ÖVRIGA INSLAG

               •Genomförandeplaner samt åtgärder för övervakning, utvärdering och rapportering

               Ej tillämpligt.

               •Förklarande dokument (för direktiv)

               Ej tillämpligt.

               •Ingående redogörelse för de specifika bestämmelserna i förslaget

               Ej tillämpligt.

               Rekommendation till

               RÅDETS BESLUT

               om bemyndigande att inleda förhandlingar för att fördela unionens WTO-medgivanden i form av tullkvoter som är fogade till Allmänna tull- och handelsavtalet 1994 med anledning av Förenade kungarikets utträde ur Europeiska unionen

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

                  med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 218.3 och 218.4,

               med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation, och

               av följande skäl:

               (1)Europeiska unionens nuvarande kvantitativa åtaganden för varor inom ramen för Världshandelsorganisationen (WTO) behöver justeras i och med att Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland (nedan kallat Förenade kungariket) utträder ur unionen. I synnerhet måste de nuvarande tullkvoterna för vissa jordbruks-, fiske- och industriprodukter som finns på den lista över unionens medgivanden och åtaganden som är fogad till det allmänna tull- och handelsavtalet 1994 (nedan kallat Gatt 1994) fördelas mellan Förenade kungariket och unionen efter Förenade kungarikets utträde ur unionen.

               (2)Kommissionen bör därför bemyndigas att inleda förhandlingar enligt artikel XXVIII i Gatt 1994 med de WTO-medlemmar som har förhandlingsrättigheter i syfte att ändra tullkvoterna.

               (3)Förenade kungariket behöver inleda förfaranden i WTO för att fastställa sin egen lista över medgivanden och åtaganden redan före den dag då landet upphör att vara medlem i unionen.

               (4)Det är därför nödvändigt att bemyndiga Förenade kungariket att inleda de förfaranden som krävs för att landet ska kunna fastställa en egen lista över medgivanden och åtaganden och foga den till Gatt 1994, inklusive förhandlingar med andra WTO-medlemmar om de delar av tullkvoterna som ska upptas på listan.

               HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

               Artikel 1

                  Kommissionen bemyndigas härmed att inleda förhandlingar, på unionens vägnar, med de WTO-medlemmar som har förhandlingsrättigheter i syfte att ändra de tullkvoter som nu finns på den lista över unionens medgivanden och åtaganden som är fogad till Gatt 1994.

               Artikel 2

                  Kommissionens förhandlingsdirektiv anges i bilagan.

               Artikel 3

                  Förhandlingarna ska föras av kommissionen i samråd med [namnet på den särskilda kommittén anges av rådet].

               Artikel 4

                  Förenade kungariket bemyndigas härmed att inleda de förfaranden som krävs för att landet ska kunna fastställa en egen lista över medgivanden och åtaganden och foga den till Gatt 1994, liksom även över därpå angivna kvantitativa begränsningar, inklusive förhandlingar med andra WTO-medlemmar om den del av de tullkvoter som för närvarande finns på den lista över unionens medgivanden och åtaganden som är fogad till Gatt 1994.

               Artikel 5

                  Detta beslut riktar sig till kommissionen och Förenade kungariket.

               Utfärdat i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordförande

    ---documentbreak---

               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den22.5.2018
            COM(2018) 311 final
            BILAGA
            till
            Rekommendation till RÅDETS BESLUT
            om bemyndigande att inleda förhandlingar för att fördela unionens WTO-medgivanden i form av tullkvoter som är fogade till Allmänna tull- och handelsavtalet 1994 med anledning av Förenade kungarikets utträde ur Europeiska unionen

               BILAGA

               1. Kommissionen ska sträva efter att förhandla fram ett avtal med de WTO-medlemmar som har förhandlingsrättigheter och samråda med de WTO-medlemmar som har samrådsrättigheter enligt artikel XXVIII i Gatt 1994 i syfte att ändra unionens WTO-medgivanden i form av tullkvoter på den lista över unionens medgivanden och åtaganden som är fogad till Gatt 1994.

               2. Kommissionen ska föra förhandlingarna i syfte att ändra unionens medgivanden, i synnerhet genom att fördela de nuvarande tullkvoterna mellan Förenade kungariket och unionen såsom sammansatt efter Förenade kungarikets utträde ur unionen.

               3.Kommissionen ska följa förfarandet för ändring av unionens bindningslista enligt relevanta WTO-bestämmelser, särskilt artikel XXVIII i Gatt 1994
                  1
                och överenskommelsen om tolkningen av artikel XXVIII i Gatt 1994
                  2
               .

               4.Kommissionen ska inför rådet redogöra för resultatet av förhandlingarna och, om det är lämpligt, för viktiga händelser som eventuellt inträffar under förhandlingarna.

                     (1)

                        Avtalstexten finns på följande webbplats:https://www.wto.org/english/docs_e/legal_e/gatt47_01_e.htm

                     (2)

                        Avtalstexten finns på följande webbplats:https://www.wto.org/english/docs_e/legal_e/12-28_e.htm


               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 23.5.2018
            COM(2018) 427 final
            Rekommendation till
            RÅDETS REKOMMENDATION
            om Förenade kungarikets nationella reformprogram 2018med avgivande av rådets yttrande om Förenade kungarikets konvergensprogram 2018

               Rekommendation till

               RÅDETS REKOMMENDATION

               om Förenade kungarikets nationella reformprogram 2018

                  med avgivande av rådets yttrande om Förenade kungarikets konvergensprogram 2018

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

               med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken
                  1
               , särskilt artikel 9.2,

               med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation
                  2
               ,

               med beaktande av Europaparlamentets resolutioner
                  3
               ,

               med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

               med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

               med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

               av följande skäl:

               (1)Den 22 november 2017 antog kommissionen den årliga tillväxtöversikten, som inledde 2018 års europeiska planeringstermin för samordning av den ekonomiska politiken. Den tog vederbörlig hänsyn till den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Prioriteringarna i den årliga tillväxtöversikten godkändes av Europeiska rådet den 22 mars 2018. Den 22 november 2017 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, rapporten om förvarningsmekanismen, där det inte angavs att Förenade kungariket var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning.

               (2)Landsrapporten 2018 för Förenade kungariket
                  4
                offentliggjordes den 7 mars 2018. Den innehöll en bedömning av hur väl Förenade kungariket hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som rådet antog den 11 juli 2017, med uppföljningen av tidigare års rekommendationer och med sina nationella Europa 2020-mål.

               (3)Den 29 mars 2017 underrättade Förenade kungariket Europeiska rådet om sin avsikt att utträda ur Europeiska unionen. Om inte ett ratificerat utträdesavtal föreskriver ett annat datum eller Europeiska rådet, i enlighet med artikel 50.3 i fördraget om Europeiska unionen och i samförstånd med Förenade kungariket, enhälligt beslutar att fördragen ska upphöra att gälla vid ett senare datum kommer all primär och sekundär unionsrätt att upphöra att gälla Förenade kungariket från den 30 mars 2019, kl. 00.00 (centraleuropeisk tid). Förenade kungariket blir då ett tredjeland. Förhandlingar pågår i syfte att säkerställa ett ordnat utträde, bl.a. möjligheten att ha en övergångsperiod fram till slutet av 2020, under vilken unionsrätten kommer att fortsätta att gälla för och i Förenade kungariket. Mot den bakgrunden har kommissionen inte lagt fram eller arbetat på någon prognos baserad på alternativa samarbetsmodeller mellan Europeiska unionen och Förenade kungariket efter brexit, eftersom det är frågor under förhandling.

               (4)Den 30 april 2018 lade Förenade kungariket fram sitt nationella reformprogram för 2018 och sitt konvergensprogram för 2018. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes samband ska kunna beaktas.

               (5)Vid programplaneringen för de europeiska struktur- och investeringsfonderna för 2014–2020 har relevanta landsspecifika rekommendationer beaktats. Enligt artikel 23 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013
                  5
                får kommissionen begära att en medlemsstat ska se över och föreslå ändringar av sin partnerskapsöverenskommelse och av relevanta program när så krävs för att stödja genomförandet av relevanta rekommendationer från rådet. Kommissionen har i riktlinjerna för tillämpning av åtgärder som sammanlänkar effektiva europeiska struktur- och investeringsfonder med sund ekonomisk styrning beskrivit närmare hur den kommer att tillämpa denna bestämmelse
                  6
               .

               (6)Förenade kungariket omfattas för närvarande av stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del och av övergångsreglerna för skuldkriteriet. I sitt konvergensprogram för 2017–2018 räknar regeringen med att det totala underskottet kommer att minska från 2,2 % av BNP under 2017–2018 till 1,8 % av BNP under 2018–2019 och till 1,7 % av BNP under 2019–2020. I konvergensprogrammet anges inte något medelfristigt budgetmål. Enligt konvergensprogrammet kommer den offentliga skuldkvoten att stabiliseras på cirka 85,5 % av BNP från 2017–2018 till 2019–2020 och sedan minska till 84,8 % av BNP 2021–2022. Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för dessa budgetprognoser är realistiskt. De åtgärder som behöver vidtas för att stödja de planerade underskottsmålen är generellt sett väl definierade, men ökande krav på offentliga utgifter på flera områden innebär en risk för att underskottet inte kommer att minska som planerat.

               (7)Den 11 juli 2017 rekommenderade rådet Förenade kungariket att säkerställa att de primära offentliga nettoutgifterna
                  7
                inte ökar nominellt mer än 1,8 % 2018–2019, vilket motsvarar en årlig strukturell anpassning på 0,6 % av BNP. Samtidigt angav rådet att en finanspolitisk inriktning bör eftersträvas som bidrar både till att stärka den pågående återhämtningen och säkerställa hållbarheten i Förenade kungarikets offentliga finanser. Enligt kommissionens vårprognos 2018 finns det risk för en viss avvikelse från kraven i den förebyggande delen 2018–2019.

               (8)Mot bakgrund av Förenade kungarikets offentliga skuldkvot på över 60 % av BNP och förväntade produktionsgap på 0,4 % bör de primära offentliga nettoutgifterna inte öka nominellt mer än 1,6 % av BNP under 2019–2020, vilket är i linje med den strukturella anpassning på 0,6 % som svarar mot kravmatrisen i stabilitets- och tillväxtpakten. Om politiken förblir oförändrad förväntas Förenade kungariket uppfylla kravet 2019–2020. Vid en första anblick ser Förenade kungariket ut att klara övergångsreglerna för skuldkriteriet 2018–2019 och 2019–2020 på grund av den tillåtna årliga avvikelsen på 0,25 %. Sammantaget anser rådet att Förenade kungariket måste vara redo att vidta ytterligare åtgärder från och med 2018–2019 för att stabilitets- och tillväxtpaktens regler ska följas.

               (9)Nettoutbudet på bostäder fortsätter att öka varje år i ett sammanhang präglat av statliga initiativ för att stimulera bostadsmarknaden och en konjunkturuppgång. Utbudet ligger dock fortfarande långt under uppskattad efterfrågan, och Förenade kungariket har fortfarande svårt att få fram tillräckligt många bostäder. Detta är kopplat till en mycket sträng och komplicerad reglering av marknaden för mark. Bostadsbristen och de höga boendekostnaderna drabbar särskilt områden där efterfrågan är hög och ökar, t.ex. i och kring storstäder. Regeringen är medveten om problemet och har satt upp ambitiösa mål för att öka utbudet under de kommande åren. Samtidigt står regeringen fast vid sitt åtagande att begränsa utbyggnad runt storstäder. Bostadsägandet har sjunkit avsevärt för unga, vilket bidrar till bristande jämlikhet mellan generationerna. Arbetskraftsproduktiviteten är låg och står stilla. Stora delar av ekonomin presterar ganska dåligt sett till de viktigaste drivkrafterna för produktiviteten: kompetens, investeringar och effektiva affärsprocesser. Förenade kungarikets väg-, järnvägs- och flygnät står också under stort och växande kapacitetstryck.

               (10)De totala arbetsmarknadssiffrorna är fortfarande positiva ur de flesta synvinklar, men orosmolnen hopas kring kvaliteten på vissa anställningar. Problembilden omfattar sådant som kompetensutveckling, atypiska anställningsformer, lönenivå, produktivitet, deltagande på arbetsmarknaden och fattigdom bland befolkningen i arbetsför ålder. Väsentliga politiska initiativ och insatser har lanserats på alla dessa områden. Samspel i politiken på dessa nära kopplade områden är avgörande. När det gäller kompetens har mycket av fokus hittills lagts på lärlingsutbildningar och reformer av teknisk utbildning. Fokus på kvalitet för bägge kan ge en varaktig multiplikatoreffekt för både samhället och ekonomin. Förenade kungariket är en av de medlemsstater som redan uppfyller mer än två tredjedelar av kriterierna i utkastet till europeisk ram för ändamålsenliga lärlingsutbildningar av god kvalitet, och därför kan man ange och följa upp kvalitetsmål, t.ex. genom att titta på hur det går för deltagarna. Anslag i nivå med vad som öronmärkts för lärlingsutbildning och de nya tekniknivåerna (T-Levels) för avhoppare från skolan behövs för livslångt lärande, särskilt för dem som sitter fast i ingångsjobb.

               (11)Frågor om socialt skydd och social integration behöver också uppmärksamhet framöver. Barnomsorgsreformer håller på att genomföras, men mer kan behövas, särskilt för barn under tre år. Vissa välfärdsreformer och nedskärningar har ännu inte fått fullt genomslag, särskilt inte för familjer med arbete.

               (12)Kommissionen har inom ramen för den europeiska planeringsterminen för 2018 gjort en omfattande analys av Förenade kungarikets ekonomiska politik och redogjort för den i 2018 års landsrapport. Den har även bedömt konvergensprogrammet för 2018 och det nationella reformprogrammet för 2018 samt uppföljningen av de rekommendationer Förenade kungariket har fått tidigare år. Kommissionen har beaktat inte bara programmens relevans för hållbarheten i finanspolitiken och den socioekonomiska politiken i Förenade kungariket utan också i vilken utsträckning unionens regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i Europeiska unionen genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på unionsnivå.

               (13)Mot bakgrund av denna bedömning har rådet granskat konvergensprogrammet för 2018, och dess yttrande återspeglas särskilt i rekommendation 1 nedan.

               HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Förenade kungariket att under 2018 och 2019 vidta följande åtgärder:

               1.Säkerställa att de primära offentliga nettoutgifterna inte ökar nominellt mer än 1,6 % 2019–2020, vilket motsvarar en årlig strukturell anpassning på 0,6 % av BNP.

               2.Höja utbudet av bostäder, särskilt i områden där efterfrågan är stor och även genom ytterligare reformer av markanvändningssystemet.

               3.Angripa behov av kompetens- och karriärlyft genom att ange kvalitets- och effektivitetsmål för lärlingsutbildningar och genom att investera mer i livslångt lärande för dem som redan arbetar.

               Utfärdad i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordförande

                     (1)

                        EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        COM(2018) 427 final.

                     (3)

                        P8_TA(2018)0077 och P8_TA(2018)0078.

                     (4)

                        SWD(2018) 226 final.

                     (5)

                        Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013 av den 17 december 2013 om fastställande av gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden, Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling och Europeiska havs- och fiskerifonden, om fastställande av allmänna bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden och Europeiska havs- och fiskerifonden samt om upphävande av rådets förordning (EG) nr 1083/2006 (EUT L 347, 20.12.2013, s. 320).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.

                     (7)

                        De primära offentliga nettoutgifterna består av de totala offentliga utgifterna exklusive ränteutgifter, utgifter för EU-program som motsvaras fullt ut av inkomster från EU-medel och icke-diskretionära förändringar i utgifterna för arbetslöshetsförmåner. Nationellt finansierade fasta bruttoinvesteringar fördelas över fyra år. Diskretionära åtgärder på inkomstsidan eller lagstadgade inkomstökningar är inräknade. Engångsåtgärder på såväl inkomst- som utgiftssidan är avräknade.


               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 23.5.2018
            COM(2018) 404 final
            Rekommendation till
            RÅDETS REKOMMENDATION
            om Danmarks nationella reformprogram 2018med avgivande av rådets yttrande om Danmarks konvergensprogram 2018

               Rekommendation till

               RÅDETS REKOMMENDATION

               om Danmarks nationella reformprogram 2018

                  med avgivande av rådets yttrande om Danmarks konvergensprogram 2018

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

               med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken
                  1
               , särskilt artikel 9.2,

               med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation
                  2
               ,

               med beaktande av Europaparlamentets resolutioner
                  3
               ,

               med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

               med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

               med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

               av följande skäl:

               (1)Den 22 november 2017 antog kommissionen den årliga tillväxtöversikten, som inledde 2018 års europeiska planeringstermin för samordning av den ekonomiska politiken. Den tog vederbörlig hänsyn till den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Prioriteringarna i den årliga tillväxtöversikten godkändes av Europeiska rådet den 22 mars 2018. Den 22 november 2017 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, rapporten om förvarningsmekanismen, där det inte angavs att Danmark var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning.

               (2)Landsrapporten 2018 för Danmark
                  4
                offentliggjordes den 7 mars 2018. Den innehöll en bedömning av hur väl Danmark hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som rådet antog den 11 juli 2017, med uppföljningen av tidigare års rekommendationer och med sina nationella Europa 2020-mål.

               (3)Den 24 april 2018 lade Danmark fram sitt nationella reformprogram för 2018 och sitt konvergensprogram för samma år. För att beakta deras inbördes samband har de båda programmen bedömts samtidigt.

               (4)Vid programplaneringen för de europeiska struktur- och investeringsfonderna (nedan kallade ESI-fonder) för 2014–2020 har relevanta landsspecifika rekommendationer beaktats. Enligt artikel 23 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013
                  5
                får kommissionen begära att en medlemsstat ska se över och föreslå ändringar av sin partnerskapsöverenskommelse och av relevanta program när så krävs för att stödja genomförandet av relevanta rekommendationer från rådet. Kommissionen har i riktlinjerna för tillämpning av åtgärder som sammanlänkar effektiva ESI-fonder med sund ekonomisk styrning beskrivit närmare hur den kommer att tillämpa den bestämmelsen
                  6
               .

               (5)Danmark omfattas för närvarande av stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del. Enligt konvergensprogrammet för 2018 planerar regeringen att nå ett samlat underskott på 0,7 % av BNP för 2018 och att fortsätta uppfylla det medelfristiga budgetmålet, dvs. ett strukturellt underskott på 0,5 % av BNP, under hela programperioden fram till 2025. Enligt konvergensprogrammet för 2018 väntas den offentliga skuldkvoten sjunka till 35,6 % av BNP under 2018 och fortsätta att sjunka till 34,2 % till 2020, innan den ökar igen till precis under 40 % vid 2025. Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för dessa budgetprognoser är realistiskt för programperioden. Enligt kommissionens vårprognos 2018 beräknas det strukturella saldot uppgå till ett överskott på 0,3 % av BNP 2018 och ett överskott på 0,9 % av BNP 2019, vilket är något högre än målet i konvergensprogrammet för 2018 och det medelfristiga budgetmålet. Sammantaget anser rådet att Danmark kan väntas följa stabilitets- och tillväxtpaktens regler under 2018 och 2019.

               (6)Att säkerställa arbetskraftsutbudet i tider av demografiska förändringar och ta itu med framväxande arbetskraftsbrist i vissa sektorer är en förutsättning för hållbar tillväxt i Danmark. Reformer för att fler ska delta i och avsluta yrkesutbildningar och åtgärder för att höja nivån på de digitala färdigheterna kan troligtvis öka utbudet av yrkesutbildade arbetstagare. Dessutom vore åtgärder för att integrera marginaliserade och missgynnade grupper på arbetsmarknaden bra i det här avseendet. Det gäller unga med låg utbildningsnivå, personer med nedsatt arbetsförmåga och funktionsnedsättning och personer med invandrarbakgrund. Nya åtgärder för integration på arbetsmarknaden har börjat genomföras i blygsam skala men verkar förbättra möjligheterna för nyanlända flyktingar. Introduktionen i skolsystemet av barn med invandrarbakgrund är fortfarande en viktig utmaning, eftersom de överlag har sämre skolresultat än andra barn.

               (7)Hög produktivitetstillväxt är grundläggande för att stödja den ekonomiska tillväxten, bevara den höga nivån på välfärden i Danmark och säkerställa landets konkurrenskraft. Trots att Danmarks produktivitet är hög jämfört med andra medlemsstater har produktivitetsökningarna under lång tid mattats av och det finns en rad möjliga hinder för produktivitetsökningarna (som har kartlagts av landets produktivitetsråd och konkurrensmyndighet). Svag produktivitet är framför allt utmärkande för tjänster som är inriktade på den inhemska marknaden, där regeringen bara vidtog begränsade åtgärder under 2017 för att öka konkurrensen och där vissa delar, som hypoteksbanker, inte är utsatta för utländsk konkurrens. Den svaga konkurrensen i flera av de tjänstesektorer som är inriktade på den inhemska marknaden (t.ex. detaljhandeln, finanssektorn, distribution av gas, el och vatten, transport, nätverksindustrier och grossistverksamhet med läkemedel) är fortfarande en bromskloss för produktivitet, investeringar och nya jobb.

               (8)Efter flera år med stora bostadsprisökningar har det vuxit fram övervärderingsrisker, särskilt i storstadsområdena. Europeiska systemrisknämnden har utfärdat varningar till åtta medlemsstater, däribland Danmark, och lyft fram sårbarheter på medellång sikt på marknaden för bostadsfastigheter till följd av ökande bostadspriser i kombination med hushållens höga skuldsättning. Hushållen fortsatte att minska sina skulder under 2017, men skuldnivån är ändå bland de högsta i EU (i % av BNP) och är enligt kommissionens beräkningar högre än vad som kan motiveras av ekonomiska fundamenta och försiktiga tröskelvärden. Dessutom har andelen hushåll med bolån där lånet i förhållande till inkomsten är mycket hög ökat kraftigt sedan 2013, särskilt i och omkring Köpenhamn. De danska myndigheterna har antagit flera makrotillsynsåtgärder för att ytterligare begränsa riskfylld upplåning (som träder i kraft 2018 och 2020) och har infört en reform av fastighetsskatten (som träder i kraft 2021) för att ta itu med bostadsprisernas regionala obalanser. Kombinationen av mycket höga lån i förhållande till inkomsten, höga skulder som är känsliga för räntehöjningar och potentiellt övervärderade bostadspriser ökar ändå risken för en priskorrigering som kan skada den reala ekonomin och banksektorn.

               (9)Kommissionen har inom ramen för 2018 års europeiska planeringstermin gjort en omfattande analys av Danmarks ekonomiska politik och redogjort för den i 2018 års landsrapport. Den har även bedömt konvergensprogrammet för 2018, det nationella reformprogrammet för 2018 samt uppföljningen av de rekommendationer Danmark har fått tidigare år. Kommissionen har beaktat inte bara programmens relevans för hållbarheten i finanspolitiken och den socioekonomiska politiken i Danmark, utan också huruvida unionens regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i unionen genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på unionsnivå.

               (10)Mot bakgrund av denna bedömning har rådet granskat konvergensprogrammet för 2018 och anser att Danmark väntas följa stabilitets- och tillväxtpakten.

               HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Danmark att 2018 och 2019 vidta följande åtgärder:

               1.Stärka konkurrensen i den inhemskt inriktade tjänstesektorn, till exempel distribution av gas, el och vatten, nätverksindustrierna och den finansiella sektorn.

               Utfärdad i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordförande

                     (1)

                        EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        COM(2018) 404 final.

                     (3)

                        P8_TA(2018)0077 och P8_TA(2018)0078.

                     (4)

                        SWD(2018) 203 final.

                     (5)

                        Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013 av den 17 december 2013 om fastställande av gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden, Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling och Europeiska havs- och fiskerifonden, om fastställande av allmänna bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden och Europeiska havs- och fiskerifonden samt om upphävande av rådets förordning (EG) nr 1083/2006 (EUT L 347, 20.12.2013, s. 320).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.


               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 23.5.2018
            COM(2018) 401 final
            Rekommendation till
            RÅDETS REKOMMENDATION
            om Belgiens nationella reformprogram 2018med avgivande av rådets yttrande om Belgiens stabilitetsprogram 2018

               Rekommendation till

               RÅDETS REKOMMENDATION

               om Belgiens nationella reformprogram 2018

                  med avgivande av rådets yttrande om Belgiens stabilitetsprogram 2018

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

               med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken
                  1
               , särskilt artikel 5.2,

               med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation
                  2
               ,

               med beaktande av Europaparlamentets resolutioner
                  3
               ,

               med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

               med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

               med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

               av följande skäl:

               (1)Den 22 november 2017 antog kommissionen den årliga tillväxtöversikten, som inledde 2018 års europeiska planeringstermin för samordning av den ekonomiska politiken. Den tog vederbörlig hänsyn till den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Prioriteringarna i den årliga tillväxtöversikten godkändes av Europeiska rådet den 22 mars 2018. Den 22 november 2017 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, rapporten om förvarningsmekanismen, där det inte angavs att Belgien var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet som Europeiska rådet godkände den 22 mars 2018. Den 14 maj 2018 antog rådet rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (nedan kallad rekommendationen för euroområdet).

               (2)Med tanke på att ekonomierna i den ekonomiska och monetära unionen är tätt sammanvävda bör Belgien, i egenskap av en medlemsstat som har euron som valuta, se till att rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet, som återspeglas i rekommendationerna 1–3, genomförs fullständigt och i tid.

               (3)Landsrapporten 2018 för Belgien
                  4
                offentliggjordes den 7 mars 2018. Den innehöll en bedömning av hur väl Belgien hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som rådet antog den 11 juli 2017, med uppföljningen av tidigare års rekommendationer och med sina nationella Europa 2020-mål.

               (4)Den 27 april 2018 lade Belgien fram sitt nationella reformprogram för 2018 och sitt stabilitetsprogram för samma år. För att beakta deras inbördes samband har de båda programmen bedömts samtidigt.

               (5)Vid programplaneringen för de europeiska struktur- och investeringsfonderna (nedan kallade ESI-fonder) för 2014–2020 har relevanta landsspecifika rekommendationer beaktats. Enligt artikel 23 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013
                  5
                får kommissionen begära att en medlemsstat ska se över och föreslå ändringar av sin partnerskapsöverenskommelse och av relevanta program när så krävs för att stödja genomförandet av relevanta rekommendationer från rådet. Kommissionen har i riktlinjerna för tillämpning av åtgärder som sammanlänkar effektiva ESI-fonder med sund ekonomisk styrning beskrivit närmare hur den kommer att tillämpa den bestämmelsen
                  6
               .

               (6)Belgien omfattas för närvarande av stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del och av skuldkriteriet. I sitt stabilitetsprogram för 2018 planerar regeringen en stegvis förbättring av saldot i de offentliga finanserna från ett underskott på 1,0 % av BNP 2017 till ett överskott på 0,1 % av BNP 2021. Det medelfristiga budgetmålet, dvs. en balanserad budget i strukturella termer, planeras att uppnås 2020. Det omräknade strukturella saldot
                  7
                tyder dock fortfarande på ett underskott på 0,2 % för 2020. Efter ett toppvärde på nästan 107 % av BNP för 2014 och en minskning till cirka 103 % av BNP för 2017 väntas den offentliga skuldkvoten sjunka till 94,6 % till 2021 enligt 2018 års stabilitetsprogram. Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för dessa budgetprognoser är realistiskt. Samtidigt har man inte tillräckligt noggrant beskrivit de åtgärder som krävs för att stödja de planerade underskottsmålen från och med 2019, vilket enligt kommissionens vårprognos 2018 bidrar till den prognosticerade försämringen av det strukturella saldot 2019 vid oförändrad politik.

               (7)Den 23 maj 2018 utfärdade kommissionen en rapport enligt 126.3 i EUF-fördraget, eftersom Belgien 2017 inte hade gjort tillräckliga framsteg med att iaktta riktmärket för skuldminskning. Efter en bedömning av alla relevanta faktorer och eftersom det i nuläget inte finns ett tillräckligt robust underlag för att det ska gå att dra slutsatsen att det föreligger en betydande avvikelse i Belgien för 2017 och för 2016 och 2017 tillsammans, kunde kommissionen i rapporten inte helt avgöra om skuldkriteriet som det definieras i fördraget och i förordning (EG) nr 1467/1997 har iakttagits eller inte. Kommissionen kommer att göra en ny bedömning på grundval av retroaktiva uppgifter 2018 som ska meddelas våren 2019.

               (8)I stabilitetsprogrammet för 2018 anges att budgetkonsekvenserna av de säkerhetrelaterade åtgärderna är betydande under 2017 och man lämnar uppgifter som styrker dessa extra budgetkostnaders art och omfattning. Enligt kommissionen uppgick de berättigade extra utgifterna under 2017 till 0,04 % av BNP för de säkerhetsrelaterade åtgärderna. Bestämmelserna i artiklarna 5.1 och 6.3 i förordning (EG) nr 1466/97 gör det möjligt att ta hänsyn till dessa extra utgifter, eftersom det allvarliga terroristhotet är ovanliga händelser som har stor inverkan på Belgiens offentliga finanser och eftersom hållbarheten inte äventyras av att man tillåter en tillfällig avvikelse från anpassningsbanan för att nå det medelfristiga budgetmålet. Därför har den efterfrågade anpassningen på väg mot det medelfristiga budgetmålet för 2017 sänkts för att ta hänsyn till de extra kostnaderna.

               (9)Den 11 juli 2017 rekommenderade rådet Belgien att säkerställa att de primära offentliga nettoutgifternas nominella tillväxt
                  8
                inte överskrider 1,6 % 2018, vilket motsvarar en årlig strukturell anpassning på minst 0,6 % av BNP. Samtidigt påpekades det att bedömningen av utkastet till 2018 års budgetplan och den påföljande bedömningen av 2018 års budgetutfall kommer att behöva ta vederbörlig hänsyn till målet att nå en finanspolitisk inriktning som bidrar till att både stärka den pågående återhämtningen och säkerställa hållbarheten i de offentliga finanserna. På grundval av kommissionens bedömning i samband med yttrandet om Belgiens utkast till budgetplan av hur stark återhämtningen i Belgien är, med vederbörlig hänsyn tagen till hållbarhetsutmaningarna, behöver inga ytterligare aspekter i det avseendet beaktas. Enligt kommissionens vårprognos 2018 finns det en risk för en betydande avvikelse från den rekommenderade anpassningen mot det medelfristiga budgetmålet 2018 och under 2017 och 2018 tillsammans.

               (10)Mot bakgrund av Belgiens offentliga skuldkvot på över 60 % av BNP och förväntade produktionsgap på 0,4 % bör de primära offentliga nettoutgifterna inte öka nominellt mer än 1,8 % av BNP under 2019, vilket är i linje med den strukturella anpassning på 0,6 % som svarar mot kravmatrisen i stabilitets- och tillväxtpakten. Om politiken förblir oförändrad finns det risk för en betydande avvikelse från det kravet under 2019 och under den sammantagna perioden 2018–2019. Belgien förväntas vid första anblicken inte iaktta skuldkriteriet 2018 och 2019. Allmänt sett anser rådet att de nödvändiga åtgärderna bör vidtas från 2018 för att det ska gå att följa stabilitets- och tillväxtpaktens regler. Det skulle vara klokt att använda oförutsedda intäkter för att ytterligare minska den offentliga skuldkvoten.

               (11)De offentliga finansernas hållbarhet är en fortsatt utmaning. Pensionsreformerna som antogs 2015 är ett viktigt steg för att ta itu med riskerna med koppling till de långsiktiga konsekvenserana av den åldrande befolkningen, men ändå tyder 2018 års åldranderapport på att de väntade ökningarna av de långsiktiga åldersrelaterade utgifterna för både pensioner och långvarig vård och omsorg kommer att bli ännu högre än man tidigare trott. Pensionsutgifterna väntas öka med 2,9 procentenheter av BNP till 2070, jämfört med en ökning på 1,3 procentenheter i den tidigare uppdateringen och en minskning med 0,1 procentenheter av BNP i genomsnitt för euroområdet. I det avseendet kan ett fullständigt genomförande av regeringens reformfärdplan bidra till att åtgärda riskerna. Dessutom ska utgifterna för långvarig vård och omsorg enligt prognoserna öka från en nivå som redan är högre än EU-snittet på 2,3 % av BNP till 4,0 % av BNP till 2070. Om man minskar fragmenteringen av hur den långsiktiga vården och omsorgen är organiserad, vilket är en följd av en fördelning av behörigheter på olika förvaltningsnivåer, är det möjligt att effektivisera utgifterna på området.

               (12)Verklig budgetsamordning är viktigt i ett federalt land som Belgien där en stor andel av makten över utgifterna har förts över till regionala och lokala myndigheter. För att förbättra den inhemska samordningen och genomföra den finanspolitiska delen av
                  fördraget om stabilitet, samordning och styrning inom Ekonomiska och monetära unionen (finanspakten) ingick den federala regeringen och regionernas och gemenskapernas regeringar 2013 ett samarbetsavtal med målet att lägga fast övergripande och individuella fleråriga finanspolitiska planer som ska övervakas av det höga finansrådet. En överenskommelse om individuella budgetmål som ska nås till 2020 har nåtts, vilket är ett positivt steg. Det saknas dock fortfarande en formell överenskommelse om årliga budgetmål för alla myndighetsnivåer. Framsteg har gjorts när det gäller tillräckliga garantier för det höga finansrådets oberoende.

               (13)Det går att ge utgiftsbegränsning en viktigare roll i konsolideringen av de offentliga finanserna. De totala offentliga utgifternas andel av BNP ligger över genomsnittet i euroområdet. Trots de offentliga investeringarnas potential att stimulera tillväxten på lång sikt är de låga med europeiska mått mätt, särskilt i förhållande till de totala offentliga utgifterna. Inte nog med att den offentliga kapitalstocken är liten, den offentliga infrastrukturen har också förfallit. Utgiftsöversyner kan bidra till en smartare fördelning av utgifterna och stödja en tillväxtvänlig konsolidering. På regional nivå är det bara Flandern som tänker införa en utgiftsöversynsmodell för sin budgetprocess. Ingen administrativ nivå i Belgien är för närvarande bunden av inhemska utgiftsregler med undantag för taket för hälso- och sjukvårdutgifter. Det står i motsats till det ökande antal sådana regler som antas i EU och förhindrar en utgiftsbaserad konsolidering av de offentliga finanserna. Dessutom investeras inte inbetalningarna till det belgiska insättningsgarantisystemet i en separat portfölj med tillgångar med låg risk.

               (14)Fördelningen av tillgångar och skulder bland de belgiska hushållen visar att det finns sårbara fickor, trots deras övergripande gynnsamma förmögenhetsställning. Under lång tid har bostadspriserna ökat snabbare än hushållens disponibla inkomster och det har gjort hushållens ekonomiska läge bräckligare genom en nästan automatisk ökning av deras skulder. Trots att åtgärder har vidtagits för att göra något åt den ökande systemrisken, kan den komplicerade nationella beslutsprocessen i makrotillsynsfrågor göra att risker för den finansiella stabiliteten inte åtgärdas. Bostadspriserna verkar för närvarande vara något övervärderade.

               (15)Såsom framhölls i 2018 års rekommendation för euroområdet, är kampen mot aggressiv skatteplanering viktig för att förhindra snedvridningar av konkurrensen mellan företag, sörja för rättvis behandling av skattebetalarna och trygga de offentliga finanserna. Spridningseffekter av skattebetalarnas aggressiva skatteplaneringsmetoder mellan medlemsstaterna kräver att de nationella strategierna samordnas för att komplettera EU-lagstiftningen. Det tidigare systemet med avdrag för fiktiv ränta på eget kapital har ersatts av ett progressivt system. Det nya systemet, som delar en progressiv bas med den avsättning för tillväxt och investeringar som föreslås för den gemensamma bolagsskattebasen, kommer att begränsas till ett stegvis ökande eget kapital som beräknas på basis av ett femårsgenomsnitt. Den här förändringen är tänkt att bidra till att göra bolagsskattereformen budgetneutral, samtidigt som den ska lösa problemet med att systemet skulle kunna användas för aggressiv skatteplanering. Dessutom ska den rätta till skevheter mellan låne- och egenfinansiering. Ett orosmoment har varit att det inte fanns några särskilda regler mot skatteflykt, men nu håller en reform av regelverket mot skatteflykt att förberedas. Det är ett positivt steg. Reformen kommer att följas noggrant för att säkerställa att de nya reglerna tar upp alla relevanta former av missbruk. På grundval av den senaste tidens samtal kommer kommissionen att fortsätta den konstruktiva dialogen för att bekämpa skattebetalarnas aggressiva planeringsmetoder.

               (16)Den senaste tidens ekonomiska tillväxt har skapat många nya jobb. Sysselsättningsökningen var robust under 2017 och arbetslösheten ligger nu nära nivån före krisen. När det gäller förvärvsfrekvensen i befolkningen mellan 20 och 64 år (68,1 % för 2017) är Belgien inte på rätt väg när det gäller att uppnå sitt Europa 2020-mål på 73,2 % Framstegen är begränsade när det gäller missgynnade gruppers deltagande på arbetsmarknaden, eftersom inaktivitet och arbetslöshet i hög grad är koncentrade till lågutbildade, personer med invandrarbakgrund och äldre arbetstagare, vilket tyder på att både strukturella och gruppspecifika faktorer hindrar integrationen på arbetsmarknaden. I synnerhet har personer med invandrarbakgrund, som utgör en stor andel av befolkningen i arbetsför ålder, ogynnsamma resultat på arbetsmarknaden och är alltså en stor outnyttjad resurs för arbetsmarknaden. Under 2016 var förvärvsfrekvensen bland personer födda utanför EU 49,1 %, vilket är mer än 20 procentenheter lägre än för inrikes födda (skillnaden är än mer uttalad för kvinnor). Vissa omständigheter tyder på att aktiveringsåtgärder inte är lika effektiva för alla befolkningsgrupper. Vissa åtgärder har vidtagits för att integrera nyanlända och bekämpa diskriminering, men samordningen är bristfällig mellan olika politikområden och politiska nivåer när det gäller att integrera människor med invandrarbakgrund på arbetsmarknaden. De stora regionala skillnaderna på arbetsmarknaden består.

               (17)Trots insatserna för att minska skattekilen på arbete, är incitamenten för att inte arbeta stora för vissa grupper, t.ex. ensamstående med genomsnittslön och den andra inkomsttagaren. Trots åtgärder var skattekilen för ensamstående med genomsnittslön en av de största i EU 2016. Arbetslöshetsfällan för låginkomsttagare (67 % av genomsnittslönen för ensamstående) är också en av EU:s största. Betydande negativa skatteincitament för den andra inkomsttagaren – främst kvinnor – består.

               (18)Vakansgraden är bland de högsta i EU, vilket tyder på stora kompetensglapp som bland annat härrör från låg rörlighet och otillräckliga språkkunskaper i Brysselregionen. Deltagandet i livslångt lärande är lågt. Det är viktigt att enskilda och arbetsgivare engagerar sig i kontinuerligt livslångt lärande för att människor ska kunna klara av övergångar på arbetsmarknaden.

               (19)Vissa framsteg har gjorts när det gäller lika möjligheter att delta i utbildning och yrkesutbildning av kvalitet då gemenskaperna steg för steg reformerar skolan. Trots i genomsnitt goda resultat i internationella jämförelser råder sedan länge ojämlikhet inom den högre utbildningen. Utbildningsresultat för 15-åringa elever visar på stora variationer med koppling till socioekonomisk bakgrund och invandringsstatus. Skillnaderna i resultat mellan olika gemenskaper och underrepresentationen av missgynnade grupper bland dem som når toppresultat inom naturvetenskap, läsning och matematik är oroande. Stora skillnader i resultat mellan skolor går hand i hand med ojämlika utbildningsmöjligheter. Trots att landet har en hög andel utexaminerade från högre utbildning råder en ojämlik tillgång till utbildning av god kvalitet, kompetensunderskott och regionala skillnader. Andelen utexaminerande inom vetenskap, teknik och matematik är en av de lägsta i EU och brister på dessa ämnesområden kan bli ett stort hinder för tillväxt och innovation. Lärarbristen är ett växande problem, men det går ändå långsamt med lärarreformer. Vidareutbildningen av lärare behöver anpassas. Både den flamländska och den franskspråkiga gemenskapen har inlett större reformer av sina utbildningssystem. Enligt planerna ska de genomföras under åtminstone de kommande tio åren. Men i slutet av 2017 fattades beslut om att skjuta upp vissa viktiga åtgärder. Vilken effekt reformerna och åtgärderna får kommer i hög grad bero på hur de faktiskt genomförs och följs upp.

               (20)Det har bara gjorts begränsade reformer för att ta itu med det restriktiva regelverket för tjänster. Flandern har avskaffat etableringslagen för ett visst antal hantverksyrken. Regleringen är ändå hård för vissa reglerade yrken. Konkurrensen är därför måttfull inom de här branscherna med få nya företag på marknaden. Inom byggbranschen gäller övergripande tillståndssystem för att få verka på bygg- och anläggningsmarknaden och bygglovsprocessen är komplex trots de åtgärder som vidtagits på senare år. Omsättningstakten i den belgiska byggbranschen är mycket lägre än EU-genomsnittet, vilket kan tyda på att branschen lider av otillräcklig konkurrens. Det påverkar också slutförandet av viktiga infrastrukturprojekt. Det finns också stora restriktioner inom järnvägs- och vägtransporttjänsterna. Orsaken till den låga produktionsökningen i den belgiska ekonomin är främst låg produktivitetsökning inom tjänstesektorn. Regelhinder har också negativa spridningseffekter på användarna av de här tjänsterna, framför allt inom tillverkningssektorn. Mer långtgående strukturreformer i viktiga tjänstesektorer skulle bidra till att få fart på produktionsökningarna, som är nödvändiga för att säkerställa framtida tillväxt och de offentliga finansernas hållbarhet.

               (21)Begränsade framsteg har gjorts när det gäller att förbättra detaljhandelns funktion. Trots de nya reformerna tynger regelhindren fortfarande sektorns resultat och hindrar investeringar. Priserna i många varukategorier fortsätter att vara högre än i grannländerna. Det krävs mer insatser för att göra företagsklimatet konkurrenskraftigt och investeringsvänligt så att konsumenterna får ett större utbud av varor till lägre priser. I april lade kommissionen fram bästa praxis för att hjälpa medlemsstaterna att reformera detaljhandeln
                  9
               .

               (22)Företagandet i Belgien är lågt, trots vissa reformer på senare år och nya åtgärder vars effekter ännu inte kan bedömas. Dynamiken i näringslivet är liten, då nyföretagandet är bland de lägsta i EU, mycket lägre än EU-snittet, samtidigt som få företag läggs ner. Dessutom är den administrativa bördan för företag stor och kännetecknas av komplicerade förfaranden och låg rättslig förutsägbarhet.

               (23)Belgien ligger i mitten när det gäller digitala offentliga tjänster. I kontrast till landets goda ställning när det gäller utvecklingen av den digitala ekonomin, har man bara medelmåttliga resultat när det gäller digitala offentliga tjänster. Belgiens federala struktur är en särskild utmaning för enhetliga e-förvaltningstjänster som omfattar hela landet. Skilda system som inte nödvändigtvis är samverkande skapar friktionsförluster. Allvarliga farhågor kvarstår när det gäller rättsväsendet, särskilt när det gäller försenade åtgärder, digitalisering och tillförlitlighet, jämförbarhet och enhetlighet hos uppgifter från domstolarna. Initiativ för att digitalisera vissa domstolstjänster i alla domstolar, t.ex. e-brevlådor eller e-inlämning, är försenade. Men så länge som det enhetliga kodningssystemet inte tillämpas i alla domstolar, kommer uppgifter om domstolsförfarandenas effektivitet inte vara helt tillförlitliga och jämförbara.

               (24)Trots den senaste tidens reformer är det belgiska skattesystemet fortfarande komplicerat. Reformen av bolagsskatten kommer att sänka de lagstadgade skattesatserna och bidra till att förenkla systemet. Dock finns många undantag och snedvridande incitament kvar, vilket den uppgående trenden för antalet skattelättnader visar. Möjligheten att lägga om skatterna till mer tillväxtvänliga baser kan användas mer. Intäkter från miljöskatter är fortfarande bland de lägsta i EU. Det finns alltså stora möjligheter för en verklig grön skatteväxling som bland annat åtgärdar den gynnsamma behandlingen av förmånsbilar, som bidrar till luftföroreningar, trafikstockningar och utsläpp av växthusgaser.

               (25)Inga större framsteg har gjorts när det gäller att hantera trafikstockningarna. Trafiksystemet lider av otillräckliga offentliga investeringar i infrastruktur, snedvridande skatteförmåner och brist på konkurrens i transportsektorn, vilket orsakar stora trafikproblem och hämmar produktivitetsökningen. Trafikstockningarna blir värre för varje år och de avskräcker utländska investeringar och leder till höga sociala, ekonomiska och miljömässiga kostnader. Det mest brådskande är att bygga färdigt och modernisera järnvägs- och väginfrastrukturen, särskilt i och runt Antwerpen och Bryssel. Det finns också stora begränsningar inom järnvägs- och vägtransporttjänsterna. Myndigheterna kan uppmuntra en mer effektiv användning av befintlig infrastruktur och en omställning från individuella transporter till kollektiva och miljövänligare alternativ.

               (26)Kommissionen har inom ramen för 2018 års europeiska planeringstermin gjort en omfattande analys av Belgiens ekonomiska politik och redogjort för den i 2018 års landsrapport. Den har även bedömt stabilitetsprogrammet för 2018, det nationella reformprogrammet för 2018 samt uppföljningen av de rekommendationer Belgien har fått tidigare år. Kommissionen har beaktat inte bara programmens relevans för hållbarheten i finanspolitiken och den socioekonomiska politiken i Belgien, utan också huruvida unionens regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i unionen genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på unionsnivå.

               (27)Mot bakgrund av denna bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet för 2018 och dess yttrande
                  10
                återspeglas särskilt i rekommendation 1 nedan.

               HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Belgien att 2018 och 2019 vidta följande åtgärder:

               1.Säkerställa att de primära offentliga utgifternas nominella tillväxt inte överskrider 1,8 % 2019, vilket motsvarar en årlig strukturell anpassning på 0,6 % av BNP. Använda oförutsedda intäkter för att påskynda minskningen av den offentliga skuldkvoten. Fullfölja de planerade pensionsreformerna och tygla den väntade utgiftsökningen för långvarig vård och omsorg. Slutföra genomförandet av 2013 års samarbetsavtal för att samordna finanspolitiken på alla myndighetsnivåer. Förbättra effektiviteten och sammansättningen av de offentliga utgifterna på alla myndighetsnivåer för att skapa utrymme för offentliga investeringar, framför allt genom att genomföra utgiftsöversyner.

               2.Undanröja avskräckande åtgärder för arbete och effektivisera de aktiva arbetsmarknadsåtgärderna, främst för lågutbildade personer, människor med invandrarbakgrund och äldre arbetstagare. Fullfölja utbildningsreformerna, bland annat genom att främja likabehandling och genom att öka andelen utexaminerade inom naturvetenskap, teknik, ingenjörsvetenskap och matematik.

               3.Sänka den lagstiftningsmässiga och administrativa bördan för att stimulera företagandet och öka konkurrensen inom tjänstesektorn, särskilt detaljhandeln, bygg och anläggning och de fria yrkena. Ta itu med de växande transportproblemen, särskilt via investeringar i ny och befintlig transportinfrastruktur och genom att stärka incitamenten att använda kollektivtrafik och transporter med låga utsläpp.

               Utfärdad i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordförande

                     (1)

                        EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        COM(2018) 401 final.

                     (3)

                        P8_TA(2018)0077 och P8_TA(2018)0078.

                     (4)

                        SWD(2018) 200 final.

                     (5)

                        Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013 av den 17 december 2013 om fastställande av gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden, Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling och Europeiska havs- och fiskerifonden, om fastställande av allmänna bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden och Europeiska havs- och fiskerifonden samt om upphävande av rådets förordning (EG) nr 1083/2006 (EUT L 347, 20.12.2013, s. 320).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.

                     (7)

                        Det konjunkturrensade saldot exklusive engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder, omräknat av kommissionen enligt den vedertagna metoden.

                     (8)

                        De offentliga nettoutgifterna består av de totala offentliga utgifterna exklusive ränteutgifter, utgifter för EU-program som motsvaras fullt ut av inkomster från EU-medel och icke-diskretionära förändringar i utgifterna för arbetslöshetsförmåner. Nationellt finansierade fasta bruttoinvesteringar fördelas över fyra år. Diskretionära åtgärder på inkomstsidan eller lagstadgade inkomstökningar är inräknade. Engångsåtgärder på såväl inkomst- som utgiftssidan är avräknade.

                     (9)

                        COM(2018) 219 final.

                     (10)

                        Enligt artikel 5.2 i rådets förordning (EG) nr 1466/97.