title: Efta:s övervakningsmyndighets rekommendation nr 67/00/KOL av den 24 mars 2000 om ett samordnat inspektionsprogram för år 2000 för att säkerställa att gränsvärdena för bekämpningsmedelsrester i och på spannmål och vissa produkter av vegetabiliskt ursprung inklusive frukt och grönsaker följs

text:
Avis juridique important

|

E2000C0067

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 274 , 26/10/2000 s. 0036 - 0041

Efta:s övervakningsmyndighets rekommendationnr 67/00/KOLav den 24 mars 2000om ett samordnat inspektionsprogram för år 2000 för att säkerställa att gränsvärdena för bekämpningsmedelsrester i och på spannmål och vissa produkter av vegetabiliskt ursprung inklusive frukt och grönsaker följsEFTA:s ÖVERVAKNINGSMYNDIGHET HAR UTFÄRDAT DENNA REKOMMENDATIONmed beaktande av EES-avtalet, särskilt artikel 109 i och protokoll nr 1 till detta,med beaktande av avtalet mellan medlemsstaterna i Efta om upprättande av en övervakningsmyndighet och en domstol, särskilt artikel 5.2 b i och protokoll nr 1 till detta,med beaktande av den rättsakt som avses i punkt 38 i kapitel XII i bilaga II till EES-avtalet (rådets direktiv 86/362/EEG(1)) om fastställande av gränsvärden för bekämpningsmedelsrester i och på spannmål, särskilt artikel 7.2 b i detta direktiv,med beaktande av den rättsakt som avses i punkt 54 i kapitel XII i bilaga II till EES-avtalet (rådets direktiv 90/642/EEG(2)), om fastställande av gränsvärden för bekämpningsmedelsrester i och på produkter av vegetabiliskt ursprung inklusive frukt och grönsaker, särskilt artikel 4.2 b i detta direktiv,efter samråd med Eftas livsmedelskommitté som bistår Eftas övervakningsmyndighet, ochav följande skäl:Enligt artikel 7.2 b i direktiv 86/362 och artikel 4.2 b i direktiv 90/642 skall Eftas övervakningsmyndighet senast den 31 december varje år förelägga Eftas livsmedelskommitté, som bistår Eftas övervakningsmyndighet, en rekommendation för ett samordnat inspektionsprogram för medlemsstaterna i Efta för att se till att de gränsvärden för bekämpningsmedelsrester som fastställs i bilaga II till nämnda direktiv följs.Eftas övervakningsmyndighet bör varje år lägga fram en rekommendation om ett inspektionsprogram. De erfarenheter som Europeiska kommissionen och EU:s medlemsstater har av att fastställa, genomföra och rapportera om de tidigare årliga samordnade inspektionsprogrammen visar att fleråriga program verkar vara mest effektiva och praktiska. Det är lämpligt att lägga fram ramarna för framtida inspektionsprogram i denna rekommendation.Eftas övervakningsmyndighet bör successivt sträva efter ett system som gör det möjligt att beräkna det faktiska intaget av bekämpningsmedel i kosten i enlighet med andra stycket i artikel 7.3 i direktiv 86/362 och andra stycket i artikel 4.3 i direktiv 90/642. För att underlätta undersökningen av om sådana beräkningar kan göras bör uppgifter om övervakningen av bekämpningsmedelsrester i ett antal livsmedel som utgör huvudbeståndsdel i den europeiska kosthållningen finnas tillgängliga. Med tanke på tillgängliga resurser för övervakningen av bekämpningsmedelsrester på nationell nivå kan medlemsstaterna i Efta endast analysera prov på 4-5 produkter varje år i samband med ett samordnat inspektionsprogram. Varje bekämpningsmedel bör i allmänhet övervakas i tjugo livsmedel i en rad provserier som sträcker sig över fem år.Den övervakning av bekämpningsmedelsrester som rekommenderas för 2000 kommer att göra det möjligt att undersöka möjligheten att använda uppgifterna angående bekämpningsmedlen acefat, benomyl-gruppen, klorpyrifos, iprodion och metamidofos för beräkningar av det faktiska intaget via kosten, eftersom dessa föreningar (grupp A i bilaga I) redan har övervakats mellan 1996 och 1999.Den övervakning av bekämpningsmedelsrester som rekommenderas för 2000 och 2001 kommer att göra det möjligt att undersöka möjligheten att använda uppgifterna angående bekämpningsmedlen iazinon, metalaxyl, metidation, tiabendazol och triazofos för beräkningar av det faktiska intaget via kosten, eftersom dessa föreningar (grupp B i bilaga I) redan har övervakats mellan 1997 och 1999.Den övervakning av bekämpningsmedelsrester som rekommenderas för 2000, 2001 och 2002 kommer att göra de möjligt att undersöka möjligheten att använda uppgifterna angående bekämpningsmedlen deltametrin, endosulfan, imazalil, klorpyrifosmetyl, lambda-cyhalotrin, maneb-gruppen, mekarbam, permetrin, pirimifosmetyl och vinklozolin för beräkningar av den faktiska utsattheten i kosten, eftersom dessa föreningar (grupp C i bilaga I) redan har övervakats under 1998 och 1999.Det behövs ett systematiskt, statistiskt tillvägagångssätt beträffande antalet prover som skall tas i det särskilda samordnade programmet. Ett sådant tillvägagångssätt hat upprättats av Codex Alimentarius-kommissionen(3). Baserat på en binomialfördelning kan man med sammanlagt 459 prov med 99 % säkerhet få minst ett prov som innehåller bekämpningsmedelsrester över detektionsgränsen om man antar att 1 % av produkterna av vegetabiliskt ursprung innehåller bekämpningsmedelsrester över detektionsgränsen. Det totala antal prov som skall tas av varje medlemsstat i Efta bör fördelas på grundval av befolknings- och konsumentuppgifter, med minst tolv prover per produkt och år.Utkastet till riktlinjer för kvalitetskontrollförfaranden vid analys av bekämpningsmedelsrester, offentliggjorda i bilaga II(4) till övervakningsrekommendationen för 1999, diskuterades av experter från EU:s medlemsstater i Oeiras, Portugal, den 15-16 september 1997. Undergruppen för bekämpningsmedelsrester till arbetsgruppen för växtskydd tog del av utkastet den 20-21 november 1997. Det råder enighet bland EU:s medlemsstater om att utkastet till riktlinjer så långt som möjligt bör tillämpas i medlemsstaternas analyslaboratorier och revideras enligt de erfarenheter som görs.I artikel 4.2 a i direktiv 90/642 föreskrivs att medlemsstaterna i Efta skall specificera de kriterier de tillämpat när de utarbetat nationella inspektionsprogram i samband med att de överlämnar information till Eftas övervakningsmyndighet om genomförandet av dessa under de föregående åren. Denna information skall omfatta de kriterier som tillämpats vid fastställandet av hur många prover som skall tas och analyser som skall utföras samt de rapporteringsnivåer som tillämpats samt enligt vilka kriterier dessa har fastställts. Närmare uppgifter om ackreditering av de laboratorier som utför analyserna enligt den rättsakt som avses i punkt 54 n i kapitel XII i bilaga II till EES-avtalet (rådets direktiv 93/1999/EG om ytterligare åtgärder för offentlig kontroll av livsmedel(5)) bör anges.Information om resultaten av inspektionsprogrammen lämpar sig särskilt väl för elektronisk/datoriserad behandling, lagring och sändning. Kommissionen har utarbetat formatmallar som EU:s medlemsstater kan erhålla på diskett. Samma formatmallar kan användas av medlemsstaterna i Efta. Medlemsstaterna i Efta bör därför kunna sända in sina rapporter till Eftas övervakningsmyndighet i standardformatet. Det är effektivast om riktlinjer utarbetas för den vidare utvecklingen av ett sådant standardformat.Liechtenstein skall följa bestämmelserna i de rättsakter som det hänvisas till i kapitel XII i bilaga II till EES-avtalet senast den 1 januari 2000. Därför omfattas även Liechtenstein av denna rekommendation för 2000.HÄRIGENOM REKOMMENDERASatt Island, Liechtenstein och Norge gör följande:1. Tar prover av och analyserar de kombinationer av produkter och bekämpningsmedelsrester som anges i bilaga I, med målsättningen tolv prov av varje produkt som i lämplig mån återspeglar medlemsstatens, EES och tredje lands marknadsandelar av respektive Efta-stats marknad. För minst ett bekämpningsmedel som eventuellt utgör en akut risk utförs en individuell analys av en av enheterna i samlingsprovet på följande sätt: Två prov av ett lämpligt antal ämnen tas, om möjligt produkter från en och samma producent. Om bekämpningsmedlet påvisas i det första sammansatta provet skall ämnena i det andra provet analyseras var för sig. Kombinationerna gurka/metamidofos och/eller päron/klormekvat kommer år 2000 att omfattas av denna bestämmelse.2. Senast den 31 augusti 2001 rapporteras resultaten för den del av den särskilda uppgiften som fördelats på år 2000 enligt bilaga I, med angivande av de analysmetoder som tillämpats och de rapporteringsnivåer som uppnåts, i enlighet med kvalitetskontrollförfarandena i bilaga II till Eftas övervakningsmyndighets rekommendation för 1999, i ett format enligt bilaga III i samma rekommendation.3. Senast den 31 augusti 2000 tillställer Eftas övervakningsmyndighet och övriga EES/Efta-stater all den information som krävs enligt artikel 7.3 i direktiv 86/362 och artikel 4.3 i direktiv 90/642 om 1998 års inspektioner för att kontrollera, åtminstone genom stickprov, att gränsvärdena för bekämpningsmedelsrester följs, varvid särskilt skall anges3.1 - resultaten av de nationella programmen för bekämpningsmedel som är förtecknade i bilaga II till direktiven 86/362 och 90/642 i förhållande till de harmoniserade gränsvärdena och, i de fall sådana ännu inte har fastställts på gemenskapsnivå, i förhållande till gällande nationella gränsvärden,3.2 - uppgifter om kvalitetskontrollförfarandena vid laboratorierna och särskilt uppgifter angående aspekter av riktlinjerna för kvalitetskontrollen vid analys av bekämpningsmedelsrester (bilaga II) som de inte har kunnat tillämpa eller där det har uppstått svårigheter vid tillämpningen,3.3 - uppgifter om ackreditering i enlighet med bestämmelserna i artikel 3 i direktiv 93/99 för de laboratorier som utför analyserna (däribland typ av ackreditering, ackrediteringsorgan och kopia av ackrediteringsbeslutet).4. Denna rekommendation riktar sig till Island, Liechtenstein och Norge.Utfärdat i Bryssel den 24 mars 2000.På Eftas övervakningsmyndighets vägnarHannes HafsteinLedamot av kollegiet(1) Nedan kallat direktiv 86/362.(2) Neddan kallat direktiv 90/642.(3) Codex Alimentarius, Pesticide Residues in Foodstuffs, Rom 1994, ISBN 92-5-203271-1, vol. 2, s. 372.(4) Eftas övervakningsmyndighet, dok. nr 99-899-D.(5) Nedan kallat direktiv 93/99.BILAGA IKombinationer av bekämpningsmedel/produkt som skall övervakas inom den särskilda uppgiften enligt punkt 1 i rekommendationen>Plats för tabell>(a) Ris (råris eller polerat ris), gurka, huvudkål, ärter (frysta eller färska analyserade utan baljor).(b) Äpplen, korn, tomater, sallat.(c) Päron, bananer, bönor (färska eller frysta), potatis.(d) Morötter, apelsiner, persikor, spenat.


title: Eftas övervakningsmyndighets rekommendation nr 59/05/KOL av den  5 april 2005  om det samordnade kontrollprogram som skall genomföras på foderområdet 2005

text:
               25.5.2006

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 137/19

      EFTAS ÖVERVAKNINGSMYNDIGHETS REKOMMENDATION

   nr 59/05/KOL
   av den 5 april 2005
   om det samordnade kontrollprogram som skall genomföras på foderområdet 2005
   EFTAS ÖVERVAKNINGSMYNDIGHET UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES), särskilt artikel 109 och protokoll 1 till detta,
   med beaktande av avtalet mellan Eftastaterna om upprättande av en övervakningsmyndighet och en domstol, särskilt artikel 5.2 b och protokoll 1 till detta,
   med beaktande av den rättsakt som det hänvisas till i punkt 31 a i kapitel II i bilaga I till EES-avtalet (rådets direktiv 95/53/EG av den 25 oktober 1995 om fastställande av principerna för organisationen av officiell kontroll på djurfoderområdet
       (1), ändrad och anpassad till EES-avtalet genom protokoll 1 till detta, särskilt artikel 22.3 och
   av följande skäl:

               (1)

               Under 2004 har Eftastaterna valt ut vissa frågor som bör ingå i ett samordnat kontrollprogram för år 2005.

               (2)

               Även om det i den rättsakt som det hänvisas till i punkt 33 i kapitel II i bilaga I till EES-avtalet (Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/32/EG om främmande ämnen och produkter i djurfoder
                   (2), i dess senaste lydelse, fastställs högsta tillåtna halter av aflatoxin B1 i foder, finns det inga EES-bestämmelser i gällande lagstiftning för andra mykotoxiner, t.ex. ochratoxin A, zearalenon, deoxynivalenol och fumonisiner. Om man samlade in uppgifter om förekomsten av dessa mykotoxiner genom stickprov, skulle det utgöra värdefullt underlag för en bedömning av situationen med tanke på framtida lagstiftning. Dessutom är vissa foderråvaror, t.ex. spannmål och oljeväxtfrön särskilt utsatta för kontaminering med mykotoxiner på grund av förhållandena vid skörd, lagring och transport. Eftersom mykotoxinkoncentrationen växlar från år till år, är det lämpligt att samla in uppgifter från flera år i följd för alla de nämnda mykotoxinerna.

               (3)

               Annan antibiotika än koccidiostatika och histomonostatika får saluföras och användas som fodertillsats endast till och med den 31 december 2005. Tidigare kontroller av förekomsten av antibiotika och koccidiostatika i vissa foder, där några av dessa ämnen inte är tillåtna, tyder på att det fortfarande sker överträdelser i detta avseende. Förekomsten är så frekvent och ärendet så känsligt att det är rimligt att fortsätta kontrollerna. Det är viktigt att se till att den i EES-lagstiftningen fastlagda begränsningen av användningen av foderråvaror av animaliskt ursprung i foder verkligen tillämpas.

               (4)

               Norges och Islands deltagande i programmen enligt tillämpningsområdet för bilaga II till denna rekommendation om otillåtna fodertillsatser skall bedömas med hänsyn till deras undantag från kapitel II i bilaga I till EES-avtalet, och särskilt den rättsakt som det hänvisas till i punkt 1 a i kapitel II i bilaga I till EES-avtalet, Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1831/2003 av den 22 september 2003 om fodertillsatser.

               (5)

               Islands deltagande i programmen enligt tillämpningsområdet för bilaga III till denna rekommendation om restriktioner för framställning och användning av foderråvaror av animaliskt ursprung måste bedömas med hänsyn till dess undantag från kapitel I i bilaga I till EES-avtalet.

               (6)

               Man bör säkerställa att halterna av spårelementen koppar och zink i foderblandningar för svin inte överstiger den högsta tillåtna halten enligt den rättsakt som det hänvisas till i punkt 1 zq i kapitel II i bilaga I till EES-avtalet (kommissionens förordning (EG) nr 1334/2003 av den 25 juli 2003 om ändring av villkoren för godkännande av fodertillsatser som hör till typen spårelement
                   (3)), i dessa senaste lydelse. Norges deltagande i programmen enligt tillämpningsområdet för bilaga IV skall bedömas med hänsyn till dess undantag från kapitel II i bilaga I till EES-avtalet.

               (7)

               De åtgärder som föreskrivs i denna rekommendation är förenliga med yttrandet från Eftas växt- och djurfoderkommitté som biträder Eftas övervakningsmyndighet.

         HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.

               1.

               Under år 2005 bör Eftastaterna genomföra ett samordnat kontrollprogram med inriktning på följande:

                           a)

                           Koncentrationen av mykotoxiner (aflatoxin B1, ochratoxin A, zearalenon, deoxynivalenol och fumonisiner) i foder med angivande av analysmetoder. Provtagningsmetoderna skall omfatta både stickprov och riktad provtagning. I det senare fallet skall proven vara foderråvaror som misstänks innehålla högre koncentrationer av mykotoxiner, t.ex. sädeskorn, oljeväxtfrön, oljehaltiga frukter, produkter och biprodukter av dessa samt foderråvaror som lagrats länge eller transporterats till havs över långa avstånd. När det gäller aflatoxin B1 bör man särskilt uppmärksamma foderblandningar för andra mjölkdjur än mjölkboskap. Resultaten av kontrollerna bör redovisas med hjälp av mallen i bilaga I.

                           b)

                           Antibiotika, koccidiostatika eller histomonostatika, oberoende av om de får användas som fodertillsatser för vissa djurarter och djurkategorier eller inte, som ofta förekommer i förblandningar utan läkemedel eller i foderblandningar där dessa medicinskt verksamma ämnen inte är tillåtna. Kontrollerna bör inriktas på dessa medicinskt verksamma ämnen i förblandningar och foderblandningar, om den behöriga myndigheten anser att det finns större möjlighet att finna oegentligheter. Resultaten av kontrollerna bör redovisas med hjälp av mallen i bilaga II.

                           c)

                           Införande av restriktioner för framställning och användning av foderråvaror av animaliskt ursprung enligt bilaga III.

                           d)

                           Halterna av koppar och zink i foderblandningar för svin enligt bilaga IV.

               2.

               Eftastaterna bör redovisa resultaten av det samordnade kontrollprogrammet enligt punkt 1 i ett särskilt kapitel i den årsrapport om kontrollverksamheten som skall överlämnas till Eftas övervakningsmyndighet den 1 april 2006 i enlighet med artikel 22.2 i den rättsakt som det hänvisas till i punkt 31 a i kapitel II i bilaga I till EES-avtalet (rådets direktiv 95/53/EG av den 25 oktober 1995 om fastställande av principerna för organisationen av officiell kontroll på djurfoderområdet) och den senaste versionen av den harmoniserade rapporteringsmodellen.

      Utfärdad i Bryssel den 5 april 2005.

            På EFTAS övervakningsmyndighets vägnar

         Niels FENGER

            Direktör

         Bernd HAMMERMANN

            Ledamot av kollegiet

      (1)  EGT L 265, 8.11.1995, s. 17. Senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/46/EG (EGT L 234, 1.9.2001, s. 55).

      (2)  EGT L 140, 30.5.2002, s. 10. Senast ändrat genom kommissionens direktiv 2003/100/EG (EUT L 285, 1.11.2003, s. 33).

      (3)  EUT L 187, 26.7.2003, s. 11.

      BILAGA I
      Koncentration av vissa mykotoxiner i foder (aflatoxin B1, ochratoxin A, zearalenon, deoxynivalenol, fumonisiner)
      Enskilda resultat av alla prover. Mall till de rapporter som avses i punkt 1 a

                  Djurfoder

                  Provmetod
                  (stickprov eller riktad provtagning)

                  Slag och koncentration av mykotoxiner (μg/kg för foder med en vattenhalt på 12 %)

                  Typ

                  Ursprungsland

                  Aflatoxin B1

                  Ochratoxin A

                  Zearalenon

                  Deoxynivaleno

                  Fumonisiner (1)

            Den behöriga myndigheten bör också uppge:

                  —

                  vilka åtgärder som vidtas då den högsta tillåtna halten av aflatoxin B1 överskrids,

                  —

                  de analysmetoder som tillämpats,

                  —

                  detektionsgränser.

         (1)  Fumonisinkoncentrationen avser den totala halten av fumonisinerna B1, B2 and B3.

      BILAGA II
      Förekomst av vissa medicinskt verksamma ämnen som inte är tillåtna som fodertillsatser
      Vissa antibiotika, koccidiostatika och andra medicinskt verksamma ämnen får förekomma som tillsatser i förblandningar och foderblandningar för vissa djurarter och djurkategorier, om de uppfyller kraven i artikel 10 i den rättsakt som det hänvisas till i punkt 1 a i kapitel II i bilaga I till EES-avtalet (Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1831/2003 av den 22 september 2003 om fodertillsatser
          (1)).
      Förekomst av icke-tillåtna medicinskt verksamma ämnen i foder innebär en överträdelse.
      De medicinskt verksamma ämnen som skall kontrolleras bör väljas bland följande:

                  1.

                  Medicinskt verksamma ämnen som är tillåtna som fodertillsatser för endast vissa djurarter eller djurkategorier:

                              avilamycin

                              dekokinat

                              diklazuril

                              flavofosfolipol

                              halofuginon hydrobromid

                              lasalocid A natrium

                              maduramicinammonium alfa

                              monensinnatrium

                              narasin

                              narasin nicarbazin

                              robenidin hydroklorid

                              salinomycinnatrium

                              semduramicinnatrium

                  2.

                  Medicinskt verksamma ämnen som inte längre är tillåtna som fodertillsatser:

                              amprolium

                              amprolium/etopabat

                              arprinocid

                              avoparcin

                              karbadox

                              dimetridazol

                              dinitolmid

                              ipronidazol

                              metiklorpindol

                              metiklorpindol/metylbensokvat

                              nicarbazin

                              nifursol

                              olakvindox

                              ronidazol

                              spiramycin

                              tetracykliner

                              tylosinfosfat

                              virginiamycin

                              zinkbacitracin

                              andra antimikrobiella ämnen

                  3.

                  Medicinskt verksamma ämnen som aldrig varit tillåtna som fodertillsatser:

                              andra ämnen
                              Enskilda resultat av alla prover som inte uppfyller kraven. Mall för de rapporter som avses i punkt 1 b

                                          Slag av foder (djurart och djurkategori)

                                          Upptäckt ämne

                                          Halt

                                          Anledning till överträdelsen (2)

                                          Åtgärd

                                    Den behöriga myndigheten bör också uppge

                                          —

                                          det totala antalet prover,

                                          —

                                          namn på de ämnen som undersökts,

                                          —

                                          de analysmetoder som tillämpats,

                                          —

                                          detektionsgränser.

         (1)  EUT L 268, 18.10.2003, s. 29.

         (2)  Skäl till förekomsten av det icke-tillåtna ämnet i fodret enligt en undersökning som utförts av den behöriga myndigheten.

      BILAGA III
      Restriktioner för framställning och användning av foderråvaror av animaliskt ursprung
      Utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 3–13 och 15 i direktiv 95/53/EG skall Eftastaterna under 2005 genomföra ett samordnat kontrollprogram för att fastställa om man följt de restriktioner som infördes för framställning och användning av foderråvaror av animaliskt ursprung.
      Eftastaterna bör genomföra ett särskilt kontrollprogram baserat på riktade kontroller för att säkerställa en effektiv tillämpning av förbudet mot utfodring av vissa djur med bearbetat animaliskt protein enligt bilaga IV till den rättsakt som det hänvisas till i punkt 7.1.12 i kapitel I i bilaga I till ESS-avtalet (Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 999/2001 av den 22 maj 2001 om fastställande av bestämmelser för förebyggande, kontroll och utrotning av vissa typer av transmissibel spongiform encefalopati
          (1)). I enlighet med artikel 4 i direktiv 95/53/EG bör kontrollprogrammet bygga på en riskbaserad strategi, där samtliga produktionsled och typer av anläggningar där foder produceras, hanteras och administreras ingår. Eftastaterna bör särskilt ta hänsyn till definitionen av riskrelaterade kriterier. Viktningen av varje enskilt kriterium bör stå i proportion till risken. Kontrollfrekvensen och antalet prov som skall analyseras på anläggningarna bör korrelera med summan av de viktningar som hänförs till dessa anläggningar.
      Vid utarbetandet av ett kontrollprogram bör hänsyn tas till följande vägledande förteckning över anläggningar och kriterier:

                  Lokaler

                  Kriterier

                  Viktning

                  Foderfabriker

                              —

                              Foderfabriker med dubbla produktionslinjer som tillverkar foderblandningar för idisslare och för icke-idisslare som innehåller bearbetat animaliskt protein som undantagits

                              —

                              Foderfabriker som tidigare inte har följt bestämmelserna eller misstänks för att inte följa bestämmelserna

                              —

                              Foderfabriker som importerar stora mängder foder med hög proteinhalt, t.ex. fiskmjöl, sojabönsmjöl, majsglutenmjöl och proteinkoncentrat

                              —

                              Foderfabriker som tillverkar stora mängder foderblandningar

                              —

                              Risk för korskontaminering till följd av interna arbetsmoment (uppdelning på silor, kontroll av att linjerna verkligen är åtskilda, kontroll av ingredienser, interna laboratorier, provtagningsrutiner)

                  Gränskontrollstationer och andra införselplatser till gemenskapen

                              —

                              Import av stora/små mängder av foder

                              —

                              Foder med hög proteinhalt

                  Jordbruksföretag

                              —

                              Blandare på jordbruksföretag som använder bearbetat animaliskt protein som undantagits

                              —

                              Jordbruksföretag som håller idisslare och andra djur (risk för sammanblandning av foder)

                              —

                              Jordbruksföretag som köper foder i bulk

                  Handlare

                              —

                              Lagring och mellanlagring av foder med hög proteinhalt

                              —

                              Omfattande handel med foder i bulk

                              —

                              Handel med foderblandningar som tillverkats utomlands

                  Mobila blandare

                              —

                              Blandare som tillverkar foderblandningar för såväl idisslare som icke-idisslare

                              —

                              Blandare som tidigare inte har följt bestämmelserna eller misstänks för att inte följa bestämmelserna

                              —

                              Blandare som tillsätter foder med hög proteinhalt

                              —

                              Blandare som tillverkar stora mängder foder

                              —

                              Blandare som levererar till ett stort antal jordbruksföretag inkl. företag som håller idisslare

                  Transportmedel

                              —

                              Fordon som används för transport av bearbetat animaliskt protein och fodermedel

                              —

                              Fordon som tidigare har inte har följt bestämmelserna eller misstänks för att inte följa bestämmelserna

            I stället för att använda dessa vägledande anläggningar och kriterier kan Eftastaterna överlämna sin egen riskbedömning till Eftas övervakningsmyndighet före den 31 mars 2005.
      Provtagningen bör inriktas på de partier eller situationer där sannolikheten är störst för korskontaminering med förbjudet bearbetat protein (det första partiet efter transport av foder innehållande animaliskt protein som är förbjudet för detta parti, tekniska problem eller förändringar i produktionslinjerna, förändringar i lager eller silor för råvaror i bulkform).
      Under 2005 bör Eftastaterna främst göra analyser av sockerbetsmassa och importerade foderråvaror.
      Det lägsta antalet kontroller per år i en Eftastat bör vara 10 per 100 000 ton tillverkad foderblandning. Det lägsta antalet officiella prover per år i en Eftastat bör vara 20 per 100 000 ton tillverkad foderblandning. I avvaktan på att alternativa metoder godkänns bör proven analyseras genom identifiering och bedömning i mikroskop som beskrivs i den rättsakt som det hänvisas till i punkt 31 i kapitel II i bilaga I till EES-avtalet (kommissionens direktiv 2003/126/EG om analysmetoder för identifiering av beståndsdelar av animaliskt ursprung i foder för den officiella foderkontrollen
          (2)). Förekomst av förbjudna beståndsdelar av animaliskt ursprung i foder bör betraktas som överträdelse av foderförbudet.
      Resultaten av kontrollprogrammen bör meddelas Eftas övervakningsmyndighet i följande form:
      Sammanfattning av kontrollerna av restriktioner för utfodring av foder av animaliskt ursprung (utfodring med bearbetat animaliskt protein som är förbjudet)
      A.   Dokumenterade kontroller

                  Led

                  Antal kontroller inkl. kontroller av förekomst av bearbetat animaliskt protein

                  Antal överträdelser som inte konstaterats vid laboratorieanalys utan vid t.ex. dokumentkontroll

                  Import av foderråvaror

                  Lagring av foderråvaror

                  Foderfabriker

                  Blandare på jordbruksföretag/mobila blandare

                  Mellanhänder

                  Transportmedel

                  Jordbruksföretag som håller icke-idisslare

                  Jordbruksföretag som håller idisslare

                  Övriga: ...

      B.   Provtagning och analyser av foderråvaror och foderblandningar avseende bearbetat animaliskt protein

                  Lokaler

                  Antal officiella prover som analyserats för bearbetat animaliskt protein

                  Antal prover som inte uppfyller kraven

                  Förekomst av bearbetat animaliskt protein från landlevande djur

                  Förekomst av bearbetat animaliskt protein från fisk

                  Foderråvaror

                  Foderblandningar

                  Foderråvaror

                  Foderblandningar

                  Foderråvaror

                  Foderblandningar

                  för idisslare

                  för icke-idisslare

                  för idisslare

                  för icke-idisslare

                  för idisslare

                  för icke-idisslare

                  Vid import

                  Foderfabriker

                  Mellanhänder/lagring

                  Transportmedel

                  Blandare på jordbruksföretag/mobila blandare

                  På jordbruksföretaget

                  Övriga: ...

      C.   Översikt över förbjudet bearbetat animaliskt protein som påvisats i prover av foder för idisslare

                  Månad för provtagning

                  Typ av kontaminering, dess omfattning och ursprung

                  Sanktioner (eller andra åtgärder) som vidtagits

                  1

                  2

                  3

                  4

                  5

                  …

         (1)  EGT L 147, 31.5.2001, s. 1. Senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 1993/2004 (EUT L 344, 20.11.2004, s. 12).

         (2)  EUT L 339, 24.12.2003, s. 78.

      BILAGA IV
      Enskilda resultat av alla prov (både överensstämmande och icke-överensstämmande) avseende koppar och zink i foderblandningar för svin

                  Typ av foderblandningar
                  (djurkategori)

                  Spårelement
                  (koppar eller zink)

                  Påvisad halt
                  (mg/kg helfoder)

                  Anledning till att den högsta tillåtna halten överskridits (1)

                  Åtgärd

         (1)  Enligt en undersökning som utförts av den behöriga myndigheten.


title: Rådets rekommendation av den 14 juli 2015 om Luxemburgs nationella reformprogram 2015, med avgivande av rådets yttrande om Luxemburgs stabilitetsprogram 2015

text:
               18.8.2015

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 272/73

         RÅDETS REKOMMENDATION
   av den 14 juli 2015
   om Luxemburgs nationella reformprogram 2015, med avgivande av rådets yttrande om Luxemburgs stabilitetsprogram 2015
   (2015/C 272/19)
   EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,
   med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 5.2,
   med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,
   med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,
   med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,
   med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,
   med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,
   med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,
   med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och
   av följande skäl:

               (1)

               Den 26 mars 2010 antog Europeiska rådet kommissionens förslag till en ny strategi för tillväxt och sysselsättning, Europa 2020, som bygger på ökad samordning av den ekonomiska politiken. Strategin inriktas på ett antal nyckelområden där åtgärder behövs för att stärka förutsättningarna för hållbar tillväxt och konkurrenskraft i Europa.

               (2)

               Den 14 juli 2015 antog rådet, på grundval av kommissionens förslag, en rekommendation om de allmänna riktlinjerna för medlemsstaternas och unionens ekonomiska politik och den 21 oktober 2010 ett beslut om riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik (2). Tillsammans utgör dessa de integrerade riktlinjer som medlemsstaterna uppmanades att beakta i sin nationella ekonomiska politik och sysselsättningspolitik.

               (3)

               Den 8 juli 2014 antog rådet en rekommendation (3) om Luxemburgs nationella reformprogram för 2014 och avgav ett yttrande om Luxemburgs uppdaterade stabilitetsprogram för 2014. Den 28 november 2014 avgav kommissionen i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 473/2013 (4) ett yttrande om Luxemburgs utkast till budgetplan för 2015.

               (4)

               Den 28 november 2014 antog kommissionen den årliga tillväxtöversikten, som inledde 2015 års europeiska planeringstermin för samordning av den ekonomiska politiken. Samma dag antog kommissionen även på grundval av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 (5) rapporten om varningsmekanismen, i vilken Luxemburg inte identifierades som en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning.

               (5)

               Den 18 december 2014 godkände Europeiska rådet prioriteringarna för att främja investeringar, intensifiera strukturreformerna och fortsätta med en ansvarsfull, tillväxtfrämjande konsolidering av de offentliga finanserna.

               (6)

               Den 26 februari 2015 offentliggjorde kommissionen 2015 års landsrapport för Luxemburg. Den innehöll en bedömning av hur väl Luxemburg hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som antogs den 8 juli 2014.

               (7)

               Den 30 april 2015 lade Luxemburg fram sitt nationella reformprogram för 2015 och sitt stabilitetsprogram för 2015. För att beakta deras inbördes samband har de båda programmen bedömts samtidigt.

               (8)

               Luxemburg omfattas för närvarande av stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del. Enligt stabilitetsprogrammet 2015 planerar regeringen att få ned det nominella överskottet från 0,6 % av BNP under 2014 till 0,1 % av BNP under 2015. Därefter är det tänkt att överskottet ska öka till 0,9 % av BNP år 2018. Regeringen planerar att hålla det medelfristiga målet om ett strukturellt överskott på 0,5 % av BNP under hela programperioden. Enligt stabilitetsprogrammet planerar regeringen att hålla den offentliga skuldsättningen som andel av BNP betydligt under det fördragsfästa målet på 60 %. Skuldkvoten förväntas ligga på omkring 24 % under programperioden, med en topp på drygt 24 % under 2016 och en minskning till knappt 24 % av BNP fram till 2019. Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för dessa finanspolitiska prognoser är gynnsamt 2015 och rimligt därefter. Från och med 2016 föreligger dock risker med hur budgetåtgärderna kan komma att genomföras. Enligt kommissionens vårprognos 2015 förväntas det strukturella saldot att hålla sig vid det medelfristiga målet under 2015 och 2016. Rådet anser, på grundval av sin bedömning av stabilitetsprogrammet och kommissionens vårprognos 2015, att Luxemburg kan förväntas följa stabilitets- och tillväxtpaktens regler. Luxemburgs finanspolitiska ramar har stärkts betydligt genom att den medelfristiga budgetramen har antagits och att ett finanspolitiskt råd har inrättats. Trots det bör allvarliga svagheter åtgärdas, bl.a. regelbundet offentliggörande av delårsvis finansstatistik, som är en förutsättning för realtidsövervakning av budgetutvecklingen.

               (9)

               Den förväntade minskningen av intäkter från skatter på konsumtion till följd av den ändrade e-handelsregleringen belyser hur känslig åtminstone en del av skatteintäkterna är. För mer förutsägbara intäkter kan det övervägas att ytterligare bredda skattebasen och harmonisera beskattningen, särskilt genom att se över den för närvarande låga skatten på fastigheter och i större omfattning utnyttja alternativa källor, såsom miljöskatter. Förberedelser av en omfattande skattereform (tänkt att träda i kraft 2017) har inletts.

               (10)

               De offentliga finansernas hållbarhet på lång sikt hotas av ökande pensionsutgifter, trots den senaste tidens reformer av pensionssystemet, och av den stadiga ökningen av utgifter för långvarig vård. Försäkringen för långvarig vård spås gå med underskott 2015 (6) och dess reserver tros minska successivt, vilket får till följd att de redan 2017 kommer att underskrida det lagstadgade minimibeloppet på 10 % av utgifterna. Vissa åtgärder med besparingspotential vidtogs i budgeten för 2015 (7). Den planerade reformen av försäkringen för långvarig vård, som syftar till att ge personer med långvarigt vårdbehov tillräcklig servicenivå och garanterad finansiering för detta, har ännu inte omsatts i lagstiftning. Reformen av pensionssystemet 2012 var inte tillräckligt långtgående, eftersom den bara delvis åtgärdade den stora skillnaden mellan lagstadgad och faktisk pensionsålder. Flera vägar till förtida pensionering kvarstår. De äldre arbetstagarnas deltagande på arbetsmarknaden är fortfarande mycket låg, jämfört med andra medlemsstater. Utkast till lagstiftning med anknytning till pensionsreformen och ändringar av anställningslagstiftningen har utarbetats. Det är fråga om ett åtgärdspaket för att hålla äldre arbetstagare kvar på arbetsmarknaden.

               (11)

               Luxemburgs ekonomi karakteriseras av stora skillnader i arbetskraftens produktivitet mellan de ekonomiska sektorerna: produktiviteten i finanssektorn är dubbelt så hög som i andra sektorer. Detta implicerar att större variation i reallönerna mellan sektorerna, i enlighet med arbetskraftens produktivitet i sektorerna, kan stödja en omfördelning av arbetskraften till framväxande konkurrenskraftiga sektorer eller sektorer som förlorat kostnadskonkurrenskraft. Hinder kvarstår för nödvändiga justeringar av lönerna i de olika sektorerna på längre sikt.

               (12)

               Trots en i allmänhet väl fungerande arbetsmarknad och en hög andel högskoleutbildade, är sysselsättningen jämförelsevis låg för äldre arbetstagare, kvinnor och lågutbildade ungdomar. Det finns alltjämt institutionella hinder för verkningsfulla aktiveringsåtgärder. Inom den offentliga arbetsförmedlingen pågår en omfattande reform för att ge individuell vägledning till arbetssökande, och regeringen planerar att slutföra den före utgången av 2015. Utkasten till reform av yrkesutbildningen och den sekundära utbildningen för att förbättra utbildningsresultaten, särskilt för studerande från en mindre gynnad socioekonomisk bakgrund, har inte antagits. De tillkännagivna åtgärderna i fråga om moderskapsbidrag och utbildningsbidrag och den planerade reformen av föräldraledigheten torde bidra till fler kvinnor i arbetslivet. Negativa incitament för andraförsörjare att arbeta beror på sambeskattningen och på hur socialförmånssystemet är utformat. Trots en stor andel högskoleutbildade är utbildningsresultaten fortfarande otillfredsställande, och det är fortsatt svårt att förbättra situationen för personer med migrantbakgrund och lågutbildade ungdomar. Flaskhalsar i tillgången till arbetskraft med ursprung i institutionella faktorer och socialförmånssystemets utformning kvarstår och är orsaken till problem på arbetsmarknaden.

               (13)

               Kommissionen har inom ramen för den europeiska planeringsterminen gjort en omfattande analys av Luxemburgs ekonomiska politik och offentliggjort den i 2015 års landsrapport. Kommissionen har också bedömt stabilitetsprogrammet och det nationella reformprogrammet samt uppföljningen till de rekommendationer Luxemburg fått tidigare år. Kommissionen har beaktat inte bara programmens relevans för hållbarheten i finanspolitiken och den socioekonomiska politiken i Luxemburg utan även i vilken utsträckning EU:s regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i unionen genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på EU-nivå. Kommissionens rekommendationer inom ramen för den europeiska planeringsterminen återspeglas i rekommendationerna 1–3 nedan.

               (14)

               Mot bakgrund av denna bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet, och anser i ett yttrande (8) att Luxemburg följer stabilitets- och tillväxtpakten.

               (15)

               I samband med den europeiska planeringsterminen har kommissionen dessutom analyserat den ekonomiska politiken i euroområdet som helhet. På dessa grunder har rådet utfärdat särskilda rekommendationer som riktar sig till de medlemsstater som har euron som valuta (9). I egenskap av ett land som har euron som valuta bör Luxemburg även se till att dessa rekommendationer genomförs fullständigt och i tid.

         HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Luxemburg att under perioden 2015 och 2016 vidta följande åtgärder:

               1.

               Bredda skattebasen, särskilt på konsumtion, återkommande fastighetsbeskattning och miljöbeskattning.

               2.

               Minska skillnaden mellan lagstadgad och faktisk pensionsålder genom att begränsa förtida pensionering och knyta den lagstadgade pensionsåldern till den förväntade livslängden.

               3.

               Reformera lönebildningssystemet i samråd med arbetsmarknadens parter och i enlighet med nationell praxis för att se till att lönerna utvecklas i enlighet med produktiviteten, särskilt på sektorsnivå.

      Utfärdad i Bryssel den 14 juli 2015.

            På rådets vägnar

         P. GRAMEGNA

            Ordförande

      (1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Upprätthålls genom rådets beslut 2014/322/EU av den 6 maj 2014 om riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik för 2014 (EUT L 165, 4.6.2014, s. 49).

      (3)  Rådets rekommendation av den 8 juli 2014 om Luxemburgs nationella reformprogram 2014, med avgivande av rådets yttrande om Luxemburgs stabilitetsprogram 2014 (EUT C 247, 29.7.2014, s. 72).

      (4)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 473/2013 av den 21 maj 2013 om gemensamma bestämmelser för övervakning och bedömning av utkast till budgetplaner och säkerställande av korrigering av alltför stora underskott i medlemsstater i euroområdet (EUT L 140, 27.5.2013, s. 11).

      (5)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (EUT L 306, 23.11.2011, s. 25).

      (6)  CNS, Budget de l'Assurance Dépendance, budgetåret 2015, finns på http://cns.lu/files/publications/Budget_AD_2015.pdf.

      (7)  Åtgärderna 255 och 256 i budgeten för 2015, finns på http://www.budget.public.lu/

      (8)  Enligt artikel 5.2 i förordning (EG) nr 1466/97.

      (9)  EUT C 272, 18.8.2015, s. 98.


title: Kommissionens rekommendation av den 30 maj 2008 om riskbegränsande åtgärder för ämnena trikloretylen, bensen och 2-metoxi-2-metylbutan (TAME) [delgivet med nr K(2008) 2271] (Text av betydelse för EES)

text:
               21.6.2008

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 162/34

      KOMMISSIONENS REKOMMENDATION

   av den 30 maj 2008
   om riskbegränsande åtgärder för ämnena trikloretylen, bensen och 2-metoxi-2-metylbutan (TAME)
   [delgivet med nr K(2008) 2271]
   (Text av betydelse för EES)
   (2008/471/EG)
   EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
   med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 793/93 av den 23 mars 1993 om bedömning och kontroll av risker med existerande ämnen (1), särskilt artikel 11.2, och
   av följande skäl:

               (1)

               Inom ramen för förordning (EEG) nr 793/93 har följande ämnen identifierats som prioriterade för riskbedömning i enlighet med kommissionens förordningar (EG) nr 1179/94 (2) och (EG) nr 2364/2000 (3) för den första respektive fjärde förteckningen över prioriterade ämnen enligt förordning (EEG) nr 793/93:

                           —

                           trikloretylen

                           —

                           bensen

                           —

                           2-metoxi-2-metylbutan (TAME)

               (2)

               De rapporterande medlemsstater som utsetts i enlighet med dessa förordningar har genomfört de delar av riskbedömningen som avser effekter av ämnena i fråga på människa och miljö i enlighet med kommissionens förordning (EG) nr 1488/94 av den 28 juni 1994 om principer för bedömningen av risker för människor och miljö av existerande ämnen i enlighet med förordning (EEG) nr 793/93 (4) samt föreslagit en strategi för riskbegränsning.

               (3)

               Vetenskapliga kommittén för toxicitet, ekotoxicitet och miljö (SCTEE) och vetenskapliga kommittén för hälso- och miljörisker (SCHER) har rådfrågats och avgett yttranden om de rapporterande medlemsstaternas riskbedömningar. Yttrandena finns på de vetenskapliga kommittéernas hemsida.

               (4)

               Resultaten av riskbedömningen och ytterligare resultat från strategierna för att begränsa riskerna finns i kommissionens meddelande (5).

               (5)

               På grundval av den bedömningen bör vissa riskbegränsande åtgärder rekommenderas för vissa ämnen.

               (6)

               De riskbegränsande åtgärder som rekommenderas för arbetstagare bör behandlas inom ramen för arbetarskyddslagstiftningen, som bedöms vara ett lämpligt regelverk för att i tillräcklig utsträckning begränsa riskerna med de berörda ämnena.

               (7)

               De riskbegränsande åtgärder som föreslås i denna rekommendation är förenliga med yttrandet från den kommitté som inrättats enligt artikel 15.1 i förordning (EEG) nr 793/93.

         HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.
   AVSNITT 1
   TRIKLORETYLEN

         (CAS-nr 79-01-6, Einecs-nr 201-167-4)

   Riskbegränsande åtgärder för arbetstagare (1)

               1.

               Ett frivilligt avtal bör övervägas mellan European Chlorinated Solvents Association som företräder europeiska producenter av ämnet, deras distributörer och kunder, vilket innebär att försäljningen av ämnet begränsas till köpare som följer reglerna om säker användning av trikloretylen för metallrengöring. Enligt dessa regler får trikloretylen inte användas för metallrengöring annat än i slutna system, enligt definitionen i del 4 i Europastandard EN 12921, och en tredje part ska övervaka att reglerna följs.

         AVSNITT 2
   BENSEN

         (CAS-nr 71-43-2, Einecs-nr 200-753-7)

   Riskbegränsande åtgärder för miljön (2, 3, 4, 5)

               2.

               För att undanröja potentiella risker för industriavloppsreningsverk vid anläggningar för produktion eller bearbetning av bensen rekommenderas följande: De behöriga myndigheterna i de berörda medlemsstaterna bör i de tillstånd som utfärdas enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/1/EG (6) (samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar) fastställa villkor, utsläppsgränsvärden eller likvärdiga parametrar eller tekniska åtgärder för bensen, för att kunna tillämpa bästa tillgängliga teknik (BAT), med hänsyn till anläggningarnas tekniska egenskaper, geografiska läge samt lokala miljöförhållanden.

               3.

               Medlemsstaterna bör noga följa tillämpningen av bästa tillgängliga teknik för bensen och rapportera alla viktiga förändringar till kommissionen inom ramen för informationsutbytet om BAT.

               4.

               För att underlätta tillståndsgivning och kontroll enligt direktiv 2008/1/EG (samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar) bör bensen ingå i det pågående arbetet för att utarbeta vägledning om BAT.

               5.

               Exponering av mikroorganismer i industriavloppsreningsverk bör, där så behövs, begränsas genom nationella bestämmelser som innebär att inga risker för mikroorganismer och miljö förväntas.

         AVSNITT 3
   2-METOXI-2-METYLBUTAN (TAME)

         (CAS-nr 994-05-8, Einecs-nr 213-611-4)

   Riskbegränsande åtgärder för miljön (6–11)

               6.

               Förebyggande av alla antropogena utsläpp, inkl. TAME, till grundvatten är ett viktigt mål i gemenskapens gällande lagstiftning (7). Det rekommenderas därför att övervakningsprogram genomförs där så är lämpligt, för att möjliggöra tidig upptäckt av TAME-förorening av grundvatten.

               7.

               Dessutom rekommenderas allmän användning av bästa tillgängliga teknik för konstruktion och drift av underjordiska lager och distributionsanläggningar för bensin. Här bör medlemsstaterna överväga att införa tvingande krav, särskilt för alla bensinstationer i områden med grundvattenbildning.

               8.

               De behöriga myndigheterna i de berörda medlemsstaterna bör i de tillstånd som utfärdas enligt direktiv 2008/1/EG fastställa villkor, utsläppsgränsvärden eller likvärdiga parametrar eller tekniska åtgärder för TAME, för att de berörda anläggningarna ska kunna tillämpa bästa möjliga teknik (BAT), med hänsyn till anläggningarnas tekniska egenskaper, geografiska läge samt lokala miljöförhållanden.

               9.

               Medlemsstaterna bör noga följa tillämpningen av bästa tillgängliga teknik för TAME och rapportera alla viktiga förändringar till kommissionen inom ramen för informationsutbytet om BAT.

               10.

               Lokala utsläpp i miljön bör, där så behövs, begränsas genom nationella bestämmelser som innebär att inga miljörisker förväntas.

               11.

               De riskbegränsande åtgärder som rekommenderas för att skydda grundvattnet anses tillräckliga för att skydda människor från exponering via miljön.

         AVSNITT 4
   ADRESSATER

               12.

               Denna rekommendation riktar sig till alla branscher som importerar, framställer, transporterar, lagrar, använder i en beredning eller på annat sätt bearbetar, använder, bortskaffar eller återvinner ämnena, samt till medlemsstaterna.

      Utfärdad i Bryssel den 30 maj 2008.

            På kommissionens vägnar

         Stavros DIMAS

            Ledamot av kommissionen

      (1)  EGT L 84, 5.4.1993, s. 1. Förordningen ändrad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1882/2003 (EUT L 284, 31.10.2003, s. 1).

      (2)  EGT L 131, 26.5.1994, s. 3.

      (3)  EGT L 273, 26.10.2000, s. 5.

      (4)  EGT L 161, 29.6.1994, s. 3.

      (5)  EUT C 157, 21.6.2008, s. 1.

      (6)  EUT L 24, 29.1.2008, s. 8.

      (7)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/60/EG av den 23 oktober 2000 om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område (EGT L 327, 22.12.2000, s. 1).


Avis juridique important

|

32001H0206

Rådets rekommendation av den 12 mars 2001 om beviljande av ansvarsfrihet för kommissionen för genomförandet av operationerna inom Europeiska utvecklingsfonden (1989) (sjunde EUF) för räkenskapsåret 1999

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 073 , 15/03/2001 s. 0036 - 0036

Rådets rekommendationav den 12 mars 2001om beviljande av ansvarsfrihet för kommissionen för genomförandet av operationerna inom Europeiska utvecklingsfonden (1989) (sjunde EUF) för räkenskapsåret 1999(2001/206/EG)EUROPEISKA UNIONENS RÅD UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATIONmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av fjärde AVS-EEG-konventionen, som undertecknades i Lomé den 15 december 1989 och ändrades genom det i Mauritius den 4 november 1995 undertecknade avtalet,med beaktande av rådets beslut 91/482/EEG av den 25 juli 1991 om associering av de utomeuropeiska länderna och territorierna med Europeiska ekonomiska gemenskapen(1),med beaktande av det interna avtalet om finansiering och administration av gemenskapens stöd(2), som undertecknades i Bryssel den 16 juli 1990, särskilt artikel 33.3 i detta,med beaktande av budgetförordningen av den 29 juli 1991 tillämplig på sjunde Europeiska utvecklingsfonden(3), särskilt artiklarna 69-77 i denna, ochav följande skäl:Rådet har granskat räkenskaperna och balansräkningen för Europeiska utvecklingsfondens (1989) (sjunde EUF) operationer till och med den 31 december 1999, samt revisionsrättens redogörelse för räkenskapsåret 1999 tillsammans med kommissionens svar(4).I enlighet med artikel 33.3 i det interna avtalet skall kommissionen beviljas ansvarsfrihet för förvaltningen av Europeiska utvecklingsfonden (1989) (sjunde EUF) av Europaparlamentet på rådets rekommendation.Kommissionens genomförande av Europeiska utvecklingsfondens operationer (1984) (sjunde EUF) under räkenskapsåret 1999 har i sin helhet varit tillfredsställande.HÄRIGENOM REKOMMENDERAS att Europaparlamentet beviljar kommissionen ansvarsfrihet för genomförandet av Europeiska utvecklingsfondens operationer (1989) (sjunde EUF) för räkenskapsåret 1999.Utfärdad i Bryssel den 12 mars 2001.På rådets vägnarB. RingholmOrdförande(1) EGT L 263, 19.9.1991, s. 1.(2) EGT L 229, 17.8.1991, s. 288.(3) EGT L 266, 21.9.1991, s. 1.(4) EGT C 342, 1.12.2000, s. 205.


Avis juridique important

|

52004SC0009

Rekommendation till rådets yttrande i enlighet med artikel 5.3 I rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Österrikes uppdaterade stabilitetsprogram, 2003-2007  /* SEK/2004/0009 slutlig */

Rekommendation till RÅDETS YTTRANDE i enlighet med artikel 5.3 I rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Österrikes uppdaterade stabilitetsprogram, 2003-2007(framlagd av kommissionen)MOTIVERINGGenom rådets förordning (EG) nr 1466/97 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken [1] fastställdes att samtliga länder som införde den gemensamma valutan skulle lägga fram stabilitets program till rådet och kommissionen före den 1 mars 1999. Enligt artikel 5 i förordningen skulle rådet granska varje stabilitets program på grundval av de bedömningar som gjorts av kommissionen och av den kommitté som inrättades genom artikel 114 (tidigare 109c) i fördraget (från den 1 januari 1999: Ekonomiska och finansiella kommittén). Kommissionen antog rekommendationer om samtliga program. På grundval av rekommendationerna och efter att ha hört Ekonomiska och finansiella kommittén granskade rådet programmen och avgav yttranden om dessa.[1]  EGT L 209, 2.8.1997. De dokument som det hänvisas till i texten återfinns på webbplatsen http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.Österrikes första stabilitetsprogram, som omfattade tiden 1998-2002, lades fram den 30 november 1998 och bedömdes av rådet den 18 januari 1999 [2].[2]  EGT C 42/5, 17.2.1999.Den 18 november 2003 lade Österrike fram sitt femte och senaste uppdaterade stabilitets program som omfattar tiden 2003-2007. Kommissionen har gjort en teknisk utvärdering av det uppdaterade programmet med beaktande av upplysningar som lämnats i enlighet med uppförande koden [3], höstprognoserna och därpå följande bedömningar samt med tillämpning av den allmänt vedertagna metoden för beräkning av konjunkturrensade saldon, rekommendationerna i de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken och de principer som fastställs i kommissionens meddelande till rådet av den 27 november 2002 om bättre samordning av finanspolitiken [4]. Denna utvärdering har lett till följande bedömning:[3]  Ekonomiska och finansiella kommitténs reviderade yttrande om stabilitets- och konvergens programmens innehåll och utformning, dok. EFC/ECFIN/404/01 - REV 1 av den 27 juni 2001, som godkändes av Ekofin-rådet den 10 juli 2001.[4]  KOM(2002) 668 slutlig, 27.11.2002.Det uppdaterade stabilitets programmet följer i stort den reviderade "uppförandekoden om stabilitets- och konvergens programmens innehåll och utformning". Vad gäller innehållet har de flesta åtgärder beskrivits tillräckligt detaljerat. De svagheter som fanns i utformningen av det föregående programmet har dock inte avhjälpts i någon större omfattning. Närmare bestämt gäller det följande: De åtgärder som ingår i den kombinerade budgeten 2003/2004 är väl kända, och det skulle ha varit både önskvärt och möjligt att ta med konkreta beräkningar av deras effekter på de offentliga finanserna. Dessutom tillämpas i de alternativa tillväxt scenarier som läggs fram i uppdateringen en implicit budgetelasticitet som varierar år från år, ett osannolikt ekonomiskt antagande, och från scenario till scenario. Även om detta påpekades i den senaste bedömningen har inte beräknings teknikerna ändrats i tillräcklig utsträckning.Budgetprognoserna i programmet bygger på ett makroekonomiskt scenario där den ekonomiska aktiviteten förväntas återhämta sig från sin nuvarande svaga konjunktursituation. Prognoserna för tillväxten av reala BNP fram till 2005 överens stämmer med kommissionens höstprognos 2003, medan den nominella BNP-tillväxten och sysselsättnings förväntningarna betydligt överstiger dessa prognoser. I stort sett förefaller det makroekonomiska scenariot i uppdateringen trovärdigt, om än något optimistiskt. Särskilt är det den ökade takten i sysselsättnings tillväxten med 0,6 % (enligt definitionen i ESA95) under 2004 som förefaller vara väl tilltagen med tanke på den normala eftersläpningen av efterfrågan på arbetskraft efter en konjunkturuppgång. Även om tillväxten av reala BNP under 2006 och 2007 fortfarande skulle ligga över potentialen, förefaller det inte otroligt att produktionsgapet skulle avlägsnas efter en tid av avmattad tillväxt med tanke på de positiva effekterna av nyligen genomförda och pågående strukturreformer och utvidgningen, eftersom det inte finns några makroekonomiska obalanser i den österrikiska ekonomin.I det uppdaterade stabilitetsprogrammet kvarstår budgetmålen från det föregående programmet. Under hela prognosperioden förväntas underskott som under tre av de fem åren beräknas överstiga 1 % av BNP och i genomsnitt under prognosperioden 2003-2007 uppgå till 1,0 % av BNP. Underskottsprognoserna bygger på en oförändrad finanspolitisk strategi som innehåller betydande strukturella besparingar i kombination med omfattande skattesänkningar som minskar skattetrycket från toppnoteringen 45,4 % under 2001 till 43 % av BNP före 2006.För 2002 har uppgifterna för de offentliga finanserna och nationalräkenskaperna setts över i betydande omfattning. De offentliga finanserna har försvagats men är fortfarande nära balans, vilket skiljer sig från de tidigare uppgifterna som visade på en kraftig ökning av underskottet. Från ett överskott på 0,3 % av BNP under 2001 försämrades budgetsaldot till ett litet underskott på 0,1 % av BNP (högre än tidigare beräknade 0,6 %). Tre faktorer förklarar denna nedskrivning av prognosen med 0,5 procentenheter: offentliggjorda uppgifter ur nationalräkenskaperna som visade på en betydande förbättring av tillväxten av reala BNP under 2002, statistiska faktorer och högre överskott för de lägre nivåerna av den offentliga förvaltningen. Det konjunkturrensade saldot försämrades enligt kommissionens beräkningar med 0,4 procentenheter till - 0,1 % av BNP.Under 2003 väntas enligt prognosen i det uppdaterade programmet underskottet i de offentliga finanserna öka betydligt till 1,3 % för år 2003. I konjunkturrensade termer ökar därigenom underskottet med 0,8 procentenheter, vilket överstiger de 0,5 procentenheter som prognostiserades i det föregående programmet. Även om effekterna på de offentliga finanserna av översvämnings katastrofen under sommaren 2002 skulle kunna vara förklaringen till den mindre försämring som prognostiserades i det föregående programmet 2003, har dock i senare beräkningar de effekter på de offentliga finanserna som har samband med översvämningen skrivits ned med nästan 0,3 procentenheter. Mot bakgrund av detta borde det kunna anses rimligt att förvänta sig ett bättre konjunkturrensat resultat för de offentliga finanserna, men prognosen i det uppdaterade programmet är ändå att ökningen blir betydligt större, utan att någon förklaring till detta ges. Kommissionen räknade i sin höstprognos 2003 med ett underskott på 1 % av BNP, vilket är bättre än det uppsatta målet och de tillgängliga uppgifterna i slutet av november pekar också mot att underskottet skulle kunna bli ännu lägre. Efter en tillfällig minskning under 2004 kommer underskottet att öka markant till 1,5 % under 2005 på grund av betydande sänkningar av inkomstskatten. Även om det därefter kommer att reduceras kommer de offentliga finanserna att närma sig balans först under 2007, när det konjunktur rensade underskottet sjunker med den halva procentenhet som krävs för att nå 0,5 % av BNP.Eftersom de offentliga finanserna i Österrike visat låg elasticitet i förhållande till konjunktur utvecklingen bör den väg de väntas följa ge tillräcklig säkerhets marginal för att förhindra att underskottet överskrider referens värdet 3 % av BNP i händelse av en normal konjunktur nedgång. Exponeringen för makroekonomiska nedåtrisker förefaller uppvägas av sannolikheten för ett resultat som överträffar målet för de offentliga finanserna under 2003 och ger positiva följdverkningar under åren därefter. En avgörande förutsättning för prognoserna om underskottet är dock att de planerade sparåtgärderna genomförs med framgång. Den största risken för regeringens strategi är därför att åtgärderna på utgifts- resp. inkomstsidan genomförs asymmetriskt: om de planerade besparingarna endast uppnås delvis medan skattelättnaderna genomförs fullt ut får Österrike inte tillräckligt utrymme i de offentliga finanserna under 2005 för att låta de automatiska stabilisatorerna verka utan hinder i händelse av en normal konjunkturnedgång.Uppgifterna om den offentliga bruttoskulden uppjusterades betydligt under 2001 och 2002 och nådde 66,7 % av BNP 2002. Följaktligen har nedgången av skuld/BNP-kvoten som förmodades sjunka något under referensvärdet 60 % under 2007 försenats betydligt. Denna prognos är i avgörande grad betingad av optimistiska antaganden om tillväxten av nominella BNP och särskilt av att intäkterna av de planerade privatiseringarna blir betydande. Om förväntningarna inte infrias i alla dessa avseenden, även om avvikelsemarginalen väldigt liten, kommer skuld/BNP-kvoten att fortsätta att ligga över referens värdet 60 % också under 2007. På samma sätt kommer den offentliga skulden att fortsätta att ligga över 60 % om tillväxten blir något lägre i ett scenario där 2003 års underskott visar sig bli lägre än i de officiella prognoserna och hamnar på eller något under 1 % av BNP.I strategin ingår betydande lättnader av inkomstskatten motsvarande totalt 1,3 % av BNP som inte kommer att kompenseras av likvärdiga utgifts minskningar. Tidigare erfarenheter har visat att det är en riskfylld strategi att sänka skatterna utan att säker ställa motsvarande åtstramningar av utgifterna. Det som är problematiskt är den andra etappen av skattelättnaderna under 2005, då det konjunkturrensade underskottet beräknas ökas påtagligt med en hel procentenhet. Även om en sänkning av det höga samlade skattetrycket [5] i princip skulle vara välkommen, vore det lämpligt med mer beslutsamma utgifts minskningar för att förhindra att underskottet ökar. Den prognostiserade konjunkturuppgången, där den österrikiska ekonomin beräknas expandera i en takt över potentialen fram till 2005 med ett stängande av produktionsgapet understryker behovet av ytterligare återhållsamhet med utgifterna, vilket skulle vara den lämpligaste metoden för att förhindra konjunktur förstärkande effekter. Dessutom skulle ökningen av skatteavdragen eller införandet av skattemässigt gynnad behandling kunna motverka de åtgärder för att vidga skattebasen som genomförts nyligen och ytterligare komplicera skattesystemet, även om skattereformen bör förbättra tillväxtförutsättningarna på produktions sidan.[5]  Se landsspecifik rekommendation i 2003 års allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken: "1. Att vidta åtgärder som leder till strukturella besparingar, även på lägre nivåer i förvaltningen, så att skattetrycket kan minskas, samtidigt som ett  konjunkturrensat saldo nära balans eftersträvas för den offentliga sektorns finanser (punkt 1 i AR)."Vad gäller det medelfristiga målet är det endast under 2004 och 2007 som nationalräkenskaperna beräknas ligga nära balans i konjunkturrensade termer. Under de övriga år som programmet omfattar kommer det konjunkturrensade underskottet antingen att öka påtagligt eller inte förbättras med minst 0,5 % av BNP. Dessutom är det ytterst sannolikt att den offentliga skuldsättningen med tillämpning av mer realistiska antaganden om tillväxten av nominella BNP kommer att fortsätta att ligga över referensvärdet 60 % av BNP också under 2007, även om den sjunker under samtliga år under prognosperioden.Vad gäller den senaste politiska utvecklingen är den viktigaste händelsen den omfattande reform av pensionssystemet som antogs i juni 2003. Dessa åtgärder bör öka den aktuariemässiga rättvisan i pensionssystemet och även den faktiska pensionsåldern och de äldre arbetstagarnas deltagande i arbetskraften.Om verkningarna av 2003 års pensionsreform tas med i beräkningarna anser kommissionen att Österrike, när det gäller den långsiktiga hållbarheten, förefaller relativt väl rustat för att klara av de kostnader för de offentliga finanserna som hänger samman med befolkningens åldrande. Den finanspolitiska strategi som skisseras i programmet är förenlig med en förbättrad hållbarhet för de offentliga finanserna. Enligt kommissionens bedömning kommer kvoten skuld/BNP att ligga kvar under 60 % när detta mål har nåtts också på lång sikt om de åldersrelaterade utgifterna utvecklas enligt förväntningarna. 2003 års pensionsreform bör korrigera tendenserna för pensionsutgifterna och minska toppnoteringen med cirka 1,5 % av BNP jämfört med de tidigare prognoserna. Det krävs dock uppmärksamhet för att nå de prognostiserade resultaten: För det första ökar det tioprocentiga taket för förluster av pensionsförmåner till och med 2032 i samband med reformen osäkerheten om det reala sparandet under de kommande trettio åren. För det andra är resultaten starkt beroende av den antagna ökningen av deltagandet i arbetskraften hos de äldre arbetstagarna till följd av pensionsreformen. Eftersom strategin i det uppdaterade programmet till största delen bygger på att pensionsreformen genomförs och att den får effekter på beteendet på arbetsmarknaderna är det oeftergivligen nödvändigt att tendenserna när det gäller pensionsutgifterna övervakas strikt och att de faktorer som ligger bakom de väntade besparingarna blir bättre kända. Därför måste vissa aspekter av pensionsreformen, som tioprocentstaket och den alltför långa övergångsperioden för avskaffandet av behovet av förtidspension, ses över för att skapa större säkerhet om utvecklingen på lång sikt.Den ekonomiska politiken, så som den kommer till uttryck i det uppdaterade programmet, är endast delvis förenlig med rekommendationerna i de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken. Det gäller särskilt kravet på "ett konjunktur rensat saldo nära balans", som endast delvis respekteras. Dessutom följs inte under 2005 riktlinjen om att "undvika en procyklisk ekonomisk politik". Även om den planerade minskningen av det höga skattetrycket i princip är en lämplig metod för att skapa tillväxtvänligare villkor på utbudssidan, bör inkomstminskningar i motsvarande grad åtföljas av återhållsamhet på utgiftssidan. Vad gäller Österrikes Länder och kommuner, sägs inget i det uppdaterade programmet om de "strukturella besparingar, även på lägre nivåer i förvaltningen" som krävs för att man skall kunna uppnå bestående överskott, ett grundläggande krav i varje nationell stabilitetspakt.På grundval av denna bedömning har kommissionen antagit den bifogade rekommendationen till rådets yttrande om Österrikes uppdaterade stabilitetsprogram och vidarebefordrar den till rådet.Rekommendation till RÅDETS YTTRANDE i enlighet med artikel 5.3I rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Österrikes uppdaterade stabilitetsprogram, 2003-2007EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR AVGIVIT FÖLJANDE YTTRANDEmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken [6], särskilt artikel 5.3 i denna,[6]  EGT L 209, 2.8.1997. De dokument som det hänvisas till i texten återfinns på webbplatsen http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.med beaktande av kommissionens rekommendation, ochefter att ha hört Ekonomiska och finansiella kommittén.HÄRIGENOM FRAMFÖRS FÖLJANDE.Den [20 januari 2004] granskade rådet Österrikes uppdaterade stabilitetsprogram, som omfattar tiden 2003-2007. Programmet överlämnades den 18 november 2003 och överensstämmer i stort med den reviderade "uppförandekoden om stabilitets- och konvergens programmens innehåll och utformning" [7]. Mer kvantitativ information, såsom den som ingår i den kombinerade budgeten för åren 2003 och 2004 med detaljerade beräkningar för de enskilda finanspolitiska åtgärderna skulle ha varit till nytta och borde ha ingått.[7]  Ekonomiska och finansiella kommitténs reviderade yttrande om stabilitets- och konvergens programmens innehåll och utformning, dok. EFC/ECFIN/404/01 - REV 1 av den 27 juni 2001, som godkändes av Ekofin-rådet den 10 juli 2001.Den finanspolitiska strategin i det uppdaterade programmet är oförändrad och klart långsiktigt inriktad. Betydande strukturella besparingar i kombination med ansenliga skattesänkningar bör, även om de förorsakar en tillfällig ökning av det konjunkturrensade underskottet under 2005, leda till en stadig nedgång av utgifts- och inkomst kvoterna och skuldkvoten.I huvudsak förefaller det makroekonomiska scenariot trovärdigt, även om det är något optimistiskt präglat. Det är särskilt ökningen av sysselsättningstillväxten till 0,6 % (enligt definitionen i ESA95) under 2004 som förefaller väl tilltagen med tanke på att det vanligtvis förekommer en viss eftersläpning av efterfrågan på arbetskraft efter en konjunkturell uppgång av den ekonomiska aktiviteten. Real BNP-tillväxt 2006 och 2007, skulle dessutom vara högre än den potentiella. Däremot förefaller det inte orimligt att produktionsgapet avlägsnas efter en tid av avmattad tillväxt på grund av de positiva effekterna av nyligen genomförda och pågående strukturreformer och av utvidgningen med hänsyn till att det inte förekommer några makroekonomiska obalanser i den österrikiska ekonomin.I det uppdaterade programmet kvarstår de mål för de offentliga finanserna som uppställdes i det föregående programmet. Det konjunkturrensade underskottet torde, utifrån kommissionens beräkningar som bygger på den allmänt vedertagna metoden, försämras med 0,9 procentenheter till 1,0 % av BNP under 2003 och, efter en tillfällig förbättring, med 1,0 procentenheter till 1,4 % av BNP under 2005 på grund av sänkningar av den direkta beskattningen. Trots att det konjunkturrensade underskottet därefter minskar kommer det att minska till 0.5% av BNP endast 2007. Därmed kommer det att ligga nära balans endast under åren 2004 och 2007.Situationen för de offentliga finanserna i det uppdaterade programmet bör ge en tillräcklig säkerhetsmarginal mot att taket för underskottet, 3 % av BNP, överskrids under normala makroekonomiska fluktuationer. Enligt rimliga makroekonomiska och budgetmässiga antaganden kan det dock inträffa att det medelfristiga målet på saldon nära balans inte uppnås under den tid programmet omfattar. Även om exponeringen för makroekonomiska risker förefaller uppvägas av sannolikheten för ett resultat som överträffar målet under 2003 och ger positiva följdverkningar under åren därefter, kan man inte bortse från riskerna när det gäller de förväntade besparingarna och överskotten på lägre nivåer av den offentliga förvaltningen. Om de tillkännagivna utgiftsminskningarna endast genomförs delvis eller inte kommer till stånd så som avsett kan dessutom den planerade tillfälliga avvikelsen från det medelfristiga målet komma att bli bestående. Den offentliga bruttoskulden förväntas minska stadigt från 66,7 % av BNP under 2002 till strax under 60 % under 2007. En avgörande förutsättning för denna prognos är att optimistiska antaganden om tillväxten av nominella BNP förverkligas och att intäkterna av de planerade privatiseringarna blir betydande. Om förväntningarna inte infrias i något av dessa avseenden, om än med liten marginal, kommer skuld/BNPkvoten att fortsätta att ligga över referensvärdet 60 % också under 2007.Efter pensionsreformen 2003 förefaller Österrike befinna sig i en betydligt bättre position än tidigare för att klara av de kostnader för de offentliga finanserna som befolkningens åldrande medför. Denna bedömning måste dock bekräftas av den faktiska utvecklingen. För det första förutsätts i prognoserna att reformen leder till ett kraftigt ökat deltagande i arbetslivet. För det andra gör det tioprocentiga taket för minskningen av förmånerna jämfört med oförändrade förhållanden de långsiktiga effekterna på de offentliga finanserna ganska osäkra. Dessutom fördröjs de utgifts minskande verkningarna alltför länge på grund av en oproportionerligt lång övergångs period fram till 2017 innan förtidspensioneringen avskaffas.Den ekonomiska politiken, så som den kommer till uttryck i det uppdaterade programmet, är endast delvis förenlig med rekommendationerna i de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken. Det gäller särskilt kravet på "ett konjunktur rensat saldo nära balans", som endast delvis har respekterats. Dessutom följs inte under 2005 riktlinjen om att "undvika en procyklisk ekonomisk politik". Även om den planerade minskningen av det höga skattetrycket i princip är en lämplig metod för att skapa tillväxtvänligare villkor på utbudssidan, bör inkomstminskningar i motsvarande grad åtföljas av återhållsamhet på utgiftssidan. Vad gäller Österrikes Länder och kommuner, sägs inget i det uppdaterade programmet om de "strukturella besparingar, även på lägre nivåer i förvaltningen" som krävs för att man skall kunna uppnå bestående överskott, ett grundläggande krav i en nationell stabilitetspakt.


Avis juridique important

|

32002H0066

Kommissionens rekommendation av den 25 januari 2002 om ett samordnat program för offentlig kontroll av livsmedel för 2002 (Text av betydelse för EES) [delgivet med nr K(2002) 290]

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 026 , 30/01/2002 s. 0008 - 0016

Kommissionens rekommendationav den 25 januari 2002om ett samordnat program för offentlig kontroll av livsmedel för 2002[delgivet med nr K(2002) 290](Text av betydelse för EES)(2002/66/EG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR UTFÄRDAT DENNA REKOMMENDATIONmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 89/397/EEG av den 14 juni 1989 om offentlig kontroll av livsmedel(1), särskilt artikel 14.3 i detta,efter samråd med Ständiga livsmedelskommittén, ochav följande skäl:(1) För att den inre marknaden skall fungera väl är det nödvändigt att inrätta samordnade program för livsmedelskontroll på gemenskapsnivå som är avsedda för att förbättra det harmoniserade genomförandet av medlemsstaternas offentliga kontroller.(2) I sådana program ligger tyngdpunkten på kontroll av efterlevnad av gemenskapslagstiftningen, skydd av folkhälsan, konsumentintressen och god affärssed.(3) Enligt artikel 3 i rådets direktiv 93/99/EEG av den 29 oktober 1993 om ytterligare åtgärder för offentlig kontroll av livsmedel(2) skall de laboratorier som avses i artikel 7 i direktiv 89/397/EEG uppfylla kriterierna i Europastandardens EN 45000-serie, som nu ersatts av EN ISO 17025:2000.(4) När nationella program och samordnade program genomförs samtidigt kan resultaten ge upplysningar och erfarenheter som framtida kontrollverksamhet kan grundas på.HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.1. Under 2002 bör medlemsstaterna genomföra inspektioner och kontroller och i angivna fall ta prover och analysera dessa i laboratorier i syfte att- övervaka efterlevnaden av gemenskapens bestämmelser för märkning av vissa livsmedel som kan innehålla ingredienser som själva innehåller, består av eller har framställts av genetiskt modifierade organismer,- bedöma den bakteriologiska säkerheten hos förskuren färsk frukt och grönsaker samt av groddar,- bedöma den bakteriologiska säkerheten hos frukt- och grönsaksjuicer.2. Även om det i denna rekommendation inte fastställs hur ofta provtagningar och inspektioner skall ske, bör medlemsstaterna ändå se till att sådana sker tillräckligt ofta för att man skall få en överblick över situationen med avseende på den aktuella frågan i varje medlemsstat.3. För att underlätta jämförelsen av resultaten bör medlemsstaterna lämna in de begärda uppgifterna uppställda enligt de rapportblanketter som bifogas denna rekommendation. Denna information bör sändas till kommissionen senast den 1 maj 2003 tillsammans med en förklarande rapport.4. Livsmedel som lämnas in för analys i enlighet med detta program bör lämnas till laboratorier som uppfyller bestämmelserna i artikel 3 i direktiv 93/99/EEG. Om sådana laboratorier dock inte finns i medlemsstaterna för vissa av de analyser som ingår i denna rekommendation, får medlemsstaterna även utse andra laboratorier som har kapacitet att utföra dessa analyser.5. Märkning av genetiskt modifierade livsmedel5.1 Programmets omfattningFör konsumenterna är genetiskt modifierade livsmedel i hög grad en viktig angelägenhet och inte minst att produkterna märks på lämpligt sätt. Den samordnade kontrollen av märkning av livsmedel och livsmedelsprodukter som kan innehålla ingredienser som själva innehåller, består av eller är framställda från genetiskt modifierade organismer, kommer att bidra till att bygga upp konsumenternas förtroende.Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 258/97 av den 27 januari 1997 om nya livsmedel och nya livsmedelsingredienser(3) föreskriver obligatorisk märkning av livsmedel och livsmedelsingredienser som består av eller innehåller genetiskt modifierade organismer, utan att påverka övriga krav i gemenskapslagstiftningen om märkning av livsmedel.I rådets förordning (EG) nr 1139/98 av den 26 maj 1998 om obligatoriska uppgifter vid märkning av vissa livsmedel som framställs från genetiskt modifierade organismer utöver de uppgifter som föreskrivs i direktiv 79/112/EEG(4), föreskrivs obligatorisk märkning av livsmedel och livsmedelsingredienser som har framställts från genetiskt modifierad soja (Glycine max L.) som omfattas av kommissionens beslut 96/281/EG(5) och genetiskt modifierad majs (Zea mays L.) som omfattas av kommissionens beslut 97/98/EG(6). Dessa produkter godkändes innan förordning (EG) nr 258/97 trädde i kraft, i enlighet med rådets direktiv 90/220/EEG av den 23 april 1990 om avsiktlig utsättning av genetiskt modifierade organismer i miljön(7). Märkningsbestämmelserna grundas på förekomsten av DNA eller protein som framställts genom genetisk modifiering.Genom artikel 2.2 i rådets förordning (EG) nr 1139/98 som ändrats genom kommissionens förordning (EG) nr 49/2000(8) införs en minimitröskel med gränsvärdet 1 % för oavsiktlig förekomst av DNA eller protein som framställts genom genetisk modifiering av soja och majs i konventionella livsmedel. Denna bestämmelse trädde i kraft den 10 april 2000. Tröskeln tillämpas på varje ingrediens för sig och inte på den slutliga produkten. Den tillämpas som ett högsta värde för den sammanlagda förekomsten av genetiskt modifierat material från ovan nämnda produkter och allt annat material som släpps ut på marknaden enligt förordning (EG) nr 258/97.För att kunna dra nytta av detta undantag från det obligatoriska kravet på märkning för genmodifierade livsmedel måste livsmedelsproducenterna lämna dokumenterade bevis till de behöriga myndigheterna på att de har försökt undvika användningen av genetiskt modifierade organismer eller produkter framställda från dem och att det genetiskt modifierade materialet (DNA eller protein) i deras produkter är en följd av oavsiktlig kontaminering under exempelvis odling, skörd, transport eller bearbetning.Syftet med denna del av programmet är att kontrollera efterlevnaden av gemenskapens lagstiftning(9) när det gäller märkning av livsmedel och livsmedelsingredienser som kan innehålla ingredienser som innehåller, består av eller kan vara framställda från genetiskt modifierad soja och majs.5.2 Provtagning och analysmetodKontrollen skall avse såväl slutprodukter som råmaterial genom inspektioner på alla relevanta stadier när det gäller utsläppandet på marknaden av ingredienser eller produkter. Efterlevnaden av gränsvärdet på 1 % för oavsiktlig förekomst av modifierad DNA eller protein som är ett resultat av genetisk modifiering. Laboratorierna bör använda PCR- eller ELISA-metoderna för kvalitativa och kvantitativa livsmedelsanalyser av DNA eller protein som framställts genom genetisk modifiering. Bilaga I innehåller specifika rekommendationer om analysmetoder.Resultaten från kontrollerna bör protokollföras på blanketten i bilaga II till denna rekommendation.6. Förskuren färsk frukt och grönsakers samt groddars bakteriologiska säkerhet6.1 Programmets omfattningDet finns ingen gemenskapslagstiftning som fastställer särskilda mikrobiologiska kriterier för färsk frukt och grönsaker. Erfarenhet visar att ett stort antal av dessa produkter riskerar att förorenas med mikroorganismer, inbegripet humana patogener. Flertalet av de rapporterade utbrotten har förknippats med bakteriell förorening, särskilt från familjen Enterobacteriaceae (Salmonella spp., Escherichia coli O157:H7).Vissa faktorer bidrar till mikrobiologisk förorening med patogener, särskilt när frukt och grönsaker äts råa. Dessa patogener kan härröra från jordbruksmetoder eller från andra processer i produktionskedjan. En annan aspekt som bidrar till att konsumenter riskerar mikrober är den ökande konsumtionen av nya produkter (t.ex. groddar) eller frukt och ätliga växter som importeras i större utsträckning till följd av globaliseringen av handeln med dessa varor. Dessutom försvinner den intakta växtens naturliga skydd när tekniker som att skära, skiva, skala och strimla används, vilket kan göra att en lämplig tillväxtmiljö för kontaminanterna skapas.Goda jordbruksmetoder och goda tillverkningsmetoder kan hjälpa till att kontrollera de mikrobiella risker som finns i samtliga skeden av produktionen av färsk frukt och färska grönsaker, från primärproduktionen till förpackning och handel. En annan viktig åtgärd för att säkerställa säkerheten för frukt och grönsaker är att effektivt tillämpa HACCP-principerna vid behov (riskbedömning och kritiska kontrollpunkter) enligt rådets direktiv 93/43/EEG(10) av den 14 juni 1993 om livsmedelshygien.Syftet med den här delen av programmet är att utvärdera förskuren färsk frukts och grönsakers samt groddars mikrobiologiska säkerhet och att kontrollera tänkbara risker för människors hälsa. Med tanke på detta rekommenderas att man kontrollerar att livsmedelsproducenterna tillämpar HACCP-principerna när det gäller vissa patogener, t.ex. salmonella spp., toxigenisk E. Coli (särskilt E. Coli O157:H7 och Listeria monocytogenes).6.2 Provtagning och analysmetodKontrollerna skall särskilt avse konsumtionsfärdig färsk frukt och grönsaker som har skalats, skurits eller vars ursprungliga form på annat vis förändrats och som är avsedd att konsumeras rå samt groddar.De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna bör ta stickprov av produkterna på marknaden, bl.a. i detaljhandelsledet. Denna provtagning bör ske i form av stickprov från ett och samma parti och omfatta fem enheter om minst hundra gram var, och produkten bör förvaras i den ursprungliga förpackningen. Proverna skall placeras i kyld behållare och omedelbart skickas till laboratorium för analys.Medlemsstaternas behöriga myndigheter får själva bestämma på vilken nivå provtagning skall ske.Laboratorierna kan själva välja vilken metod de vill använda, under förutsättning att resultaten motsvarar de mål som skall uppnås. Användning av den allra senaste versionen av standarden ISO 6579 rekommenderas dock för att påvisa och räkna Salmonella, den allra senaste versionen av standarden EN/ISO 16654 rekommenderas dock för att spåra toxigenisk E. Coli och de allra senaste versionerna av standarderna EN/ISO 11290-1 och EN/ISO 11290-2 rekommenderas dock för att spåra och räkna Listeria monocytogenes. Andra likvärdiga metoder som godkänts av behöriga myndigheter får också användas.Resultaten av kontrollerna bör protokollföras på blanketten i bilaga III till denna rekommendation.7. Frukt- och grönsaksjuicers bakteriologiska säkerhet7.1 Programmets omfattningLiksom för färsk frukt och grönsaker finns det inga särskilda mikrobiologiska normer för juicer i gemenskapslagstiftningen. Direktiv 93/43/EEG om livsmedelshygien föreskriver att juice skall tillverkas under hygieniska förhållanden och anmodar livsmedelsproducenterna att tillämpa HACCP-principerna (riskbedömning och kritiska kontrollpunkter) för att säkerställa att produkterna är säkra och hälsosamma. Vidare uppmanas livsmedelsproducenterna att utveckla och införa en frivillig hygienpraxis som skall ange hur föroreningen av frukjuicekoncentrat kan minimeras medan den odlas, skördas, lagras och bearbetas till juice.Erfarenhet inom sektorn visar att samtliga juicer (frukt- och grönsaksjuice) löper risk att förorenas med mikroorganismer och särskilt juicer som inte genomgått någon form av upphettning. Även om man anser att juice löper liten risk att förorenas med farliga patogener, kan konsekvenserna, om detta inträffar, bli allvarliga för vissa riskgrupper. Flertalet av de rapporterade utbrotten har förknippats med patogener som Salmonella spp. och Escherichia coli O157:H7.Syftet med den här delen av programmet är att utvärdera frukt- och grönsaksjuicers mikrobiologiska säkerhet och kontrollera tänkbara risker för människors hälsa. Med tanke på detta rekommenderar man att livsmedelsproducenterna kontrollerar tillämpningen av HAACP-principerna för vissa patogener, t.ex. Salmonella spp., toxigenisk E. Coli (I synnerhet E. Coli O157:H7 och Listeria monocytogenes).7.2 Provtagning och analysmetodKontrollerna skall avse frukt- och grönsaksjuicer och särskilt äppel- och citrusjuicer som inte pastöriserats.De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna bör ta prover av produkterna på marknaden, särskilt i detaljhandelsledet. För provtagning och analysmetoder rekommenderas användning av samma kriterier som i punkt 6.2 för färsk frukt och grönsaker.Resultaten från de efterföljande kontrollerna bör protokollföras på rapportblanketten i bilaga IV till denna rekommendation.Utfärdad i Bryssel den 25 januari 2002.På kommissionens vägnarDavid ByrneLedamot av kommissionen(1) EGT L 186, 30.6.1989, s. 23.(2) EGT L 290, 24.11.1993, s. 14.(3) EGT L 43, 14.2.1997, s. 1.(4) EGT L 159, 3.6.1998, s. 4.(5) EGT L 107, 30.4.1996, s. 10.(6) EGT L 31, 1.2.1997, s. 69.(7) EGT L 117, 8.5.1990, s. 15.(8) EGT L 6, 11.1.2000, s. 13.(9) Denna rekommendation strider inte mot kommissionens förslag om "livsmedel och djurfoder"/"spårbarhet" och deras konsekvenser för märkning och provtagning.(10) EGT L 175, 19.7.1993, s. 1.BILAGA IREKOMMENDATIONER OM ANALYS AV LIVSMEDEL FÖR ATT UPPFYLLA MÄRKNINGEN AV GENETISKT MODIFIERADE ORGANISMERDenna bilaga syftar till att ge en förteckning över metoder som har underkastats ringtestutvärdering och som skulle kunna användas inom ramen för detta program. Dessa studier har gjorts enligt harmoniserade internationella protokoll (t.ex. IUPAC, AOAC, ISO) och omfattar en lång rad laboratorier, vanligen minst åtta. Ett väsentligt kriterium som skall beaktas är metodens prestanda och kvaliteten på de uppgifter som läggs fram i den slutliga rapporten. Den testade metoden bör ge acceptabelt exakta, precisa reproducerbara resultat för en given analys. Minst sju metoder uppfyller dessa kriterier och skulle kunna anses som tänkbara referenser för att uppfylla bestämmelserna.Dessa metoder finns uppräknade nedan, grupperade per typ av metod och per typ av organism (soja, majs). Det rör sig om följande kategorier:- Kvalitativa PCR-metoder för screening av livsmedel som innehåller soja.- Kvalitativa PCR-metoder för screening av livsmedel som innehåller majs.- Kvalitativa PCR-metoder för screening av livsmedel som innehåller majs och soja.- Realtids-PCR-metod för kvantifiering av genmodifierad soja.- Realtids-PCR-metod för kvantifiering av genmodifierad majs.- Immunoassay för upptäckt och semikvantifiering av genmodifierad soja.De uppräknade metoderna används för närvarande över hela världen i ett stort antal prestationstest och har antingen knutits till de CEN-standarder om tester för genmodifierade organismer som håller på att utvecklas (utarbetade av CEN/TC275/WG11) eller kommer att läggas fram längre fram. Därför kan de anses överensstämma med högsta internationella prestandakriterier.Rekommenderade validerade metoderTabell 1: Kvalitativa PCR-metoder för screening av livsmedel som innehåller soja>Plats för tabell>Tabell 2: Kvalitativa PCR-metoder för screening av livsmedel som innehåller majs>Plats för tabell>Tabell 3: Kvalitativa PCR-metoder för screening av livsmedel som innehåller majs och soja>Plats för tabell>Tabell 4: Realtids-PCR-metod för kvantifiering av genmodifierad soja>Plats för tabell>Tabell 5: Realtids-PCR-metod för kvantifiering av genmodifierad majs>Plats för tabell>Tabell 6: Immonoassay ffför upptäckt och semikvantifiering av genmodifierad soja>Plats för tabell>Rekommendationer- Det rekommenderas att man exakt följer de protokoll som nämns ovan. Ändringar (t.ex. primärsekvenser) i protokollen kan påverka kvaliteten på resultaten negativt.- Det rekommenderas att man använder adekvata protokoll för det intervall av de andelar genmodifierade organismer för vilka metoden har validerats.- Det rekommenderas att man använder adekvata protokoll i samband med de nämnda matriserna. Det rekommenderas vidare att man från ovanstående förteckning väljer den bästa metoden om ingen validerad metod finns tillgänglig för en särskild matris som skall analyseras, eller för en tröskel som tillämpas. T.ex. den metod som tillhandahålls av producenter av analytiska instrument, som levererar prover för att kvantifiera cry1AB (förekommer i Bt-11, MON-810, MON-809 och Bt-176), 35S promoter (förekommer i alla fem tillåtna majssorterna) och för nos terminator (förekommer i Bt-11, MON-809 och T25) har ännu inte validerats internationellt, men de kan anses ha en hög grad av prestanda.- Om man följder dessa rekommendationer, bör det vara möjligt att använda tillförlitliga metoder som skulle medge såväl upptäckt som kvantifiering av Roundup Ready soja GTS 40-3-2 samt alla fem tillåtna genmodifierade majssorter Bt-11, MON-810, MON-809, Bt-176 och T25 i följande matriser:Livsmedel som kommer från soja: soja, sojablomma (alla typer), sojamjöl, tofu, bakprodukter av soja.Livsmedel som kommer från majs: majs, majsmjöl (alla typer), majssnacks, majschips, bakprodukter av majs, polenta.Livsmedel som kommer från soja och majs: barnmat, råa kosttillsatser, kex.- För ytterligare information är det lämpligt att ta del av kompendiet med de validerade metoder som inte uppfyller kriterierna ovan men som i alla fall kan ge en god analytisk vägledning. Detta kompendium som sammanställts av Europeiska kommissiones gemensamma forskningscenter kan laddas ned från http://biotech.jrc.it/documents.Referenser1. Lipp. M., Brodmann, P., Pietsch, K., Pauwels, J., Anklam, E. (1999) IUPAC Collaborative Trial Study of a Method To Detect Genetically Modified Soy Beans and Maize in Dried Powder. J AOAC Int 82:923-928.2. Collection of official methods under article 35 of the German Federal Foods Act; Methods of sampling and analysis of foods, tobacco products, cosmetics and commodity goods/Federal Health Office, Loose leaf edition as of November 1999, Berlin, Köln, Beuth Verlag GmbH, No L 00.00-31.3. DMIF-GEN Final Project (1999), DMIF-GEN-Project: Development of Methods to Identify Foods Produced by Means of Genetic Engineering. EU-Project SMT4-CT96-2072, Final Report 12/1999.4. Lipp, M., Bluth, A., Eyquem, F., Kruse, L., Schimmel, H., Van den Eede, G., och Anklam, E. (2001) Validation of a method based on polymerase chain reaction for the detection of genetically modified organisms in various processed foodstuffs. Eur Food Res Technol 212:497-504.5. EU Tender Report (2000). Development of qualitative as well as quantitative detection methods to identify a genetic modification in soybean and maize products. Rapport om EU-anbud nr XXIV/98/A3/001.6. Broll et al.,under utarbetande.7. Lipp M., Anklam E. och Stave J.: "Validation of an immunoassay for the detection and quantification of Roundup-Ready soy beans in food and food fractions", J. AOAC 83, 919 (2000).BILAGA II>PIC FILE= "L_2002026SV.001402.TIF">BILAGA III>PIC FILE= "L_2002026SV.001502.TIF">BILAGA IV>PIC FILE= "L_2002026SV.001602.TIF">


Avis juridique important

|

31980K2797

Kommissionens rekommendation (EKSG) nr 2797/80 av den 31 oktober 1980 om gemenskapens övervakning hos importörer av import- och återförsäljningspriser avseende import av vissa järn- och stålprodukter som omfattas av Parisfördraget och som har sitt ursprung i icke-medlemsländer

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 291 , 31/10/1980 s. 0034 - 0034 Finsk specialutgåva Område 11 Volym 9 s. 0204  "Grekisk specialutgåva" Område 11 Volym 22 s. 0039  Svensk specialutgåva Område 11 Volym 9 s. 0204

KOMMISSIONENS REKOMMENDATION (EKSG) nr 2797/80 av den 31 oktober 1980 om gemenskapens övervakning hos importörer av import- och återförsäljningspriser avseende import av vissa järn- och stålprodukter som omfattas av Parisfördraget och som har sitt ursprung i icke-medlemsländerEUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATIONmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska kol- och stålgemenskapen, särskilt artikel 86 i detta, ochmed beaktande av följande:Kommissionen har genom beslut nr 2794/80/EKSG(1) inrättat ett system för kvotering av produktionen som omfattar åtgärder för övervakning av dessa kvoter och för sanktionering av överträdelser av beslutet.Åtgärderna bör åtföljas av åtgärder som garanterar en effektivare övervakning än hittills av importpriserna på järnoch stålprodukter som omfattas av Parisfördraget.Kommissionens rekommendation nr 587/80/EKSG(2) föreskriver bland annat gemenskapens övervakning vid gränserna av importvillkoren till gemenskapen av vissa järn- och stålprodukter från icke-medlemsländer.För att garantera att de åtaganden som är en följd av rekommendation nr 587/80/EKSG fullföljs och för att underlätta gemenskapens uppgift bör medlemsstaterna vidta alla nödvändiga åtgärder i enlighet med artikel 86 i Parisfördraget.Genom undersökning vid gränserna av importpriserna har ett mindre antal fall av underprissättningar nyligen uppdagats. Dessa underprissättningar har inte varit betydande. Detta avspeglar inte de allmänt vikande priserna på gemenskapsmarknaden. Det kan därför ifrågasättas om dessa undersökningar av importpriserna vid gränsen ger en fullständig bild över läget.Följaktligen är det tillrådligt att skaffa utförligare upplysningar med hjälp av selektiva granskningar av importörernas böcker avseende erlagda priser och, i förekommande fall, av begärda priser vid återförsäljning av varorna i fråga i syfte att kontrollera om de upplysningar som erhållits från dessa olika källor överensstämmer.HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.Artikel 1 Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att, vid behov, försäkra sig om, att de upplysningar som erhållits vid tillämpningen av rekommendation nr 587/80/EKSG stämmer överens med de upplysningar som erhållits genom granskning av importörernas böcker rörande i synnerhet det pris som erlagts för varorna i fråga och i förekommande fall det pris som begärts vid återförsäljning av varorna om dessa inte har förädlats ytterligare.Medlemsstaterna skall regelbundet informera kommissionen om vilka åtgärder som vidtagits och om de resultat som uppnåtts.Artikel 2 Denna rekommendation riktar sig till medlemsstaterna.Den skall gälla från och med den 1 januari 1981.Utfärdad i Bryssel den 31 oktober 1980.På kommissionens vägnarÉtienne DAVIGNONLedamot av kommissionen(1) EGT nr L 291, 31.10.1980, s. 1.(2) EGT nr L 65, 11.3.1980, s. 5.


title: 2011/336/EU: Rådets rekommendation av den 17 maj 2011 om utnämning av ordförande i Europeiska centralbanken

text:
               9.6.2011

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 150/8

         RÅDETS REKOMMENDATION
   av den 17 maj 2011
   om utnämning av ordförande i Europeiska centralbanken
   (2011/336/EU)
   EUROPEISKA UNIONENS RÅD UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 283.2,
   med beaktande av protokollet om stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken, särskilt artikel 11.2.
   HÄRIGENOM REKOMMENDERAS EUROPEISKA RÅDET
   att utnämna Mario DRAGHI till ordförande för Europeiska centralbanken för en mandattid om åtta år från och med den 1 november 2011.

      Utfärdad i Bryssel den 17 maj 2011.

            På rådets vägnar

         MATOLCSY Gy.

            Ordförande