Avis juridique important

|

32003H0558

Kommissionens rekommendation av den 25 juli 2003 om behandling av lokaliseringsuppgifter i elektroniska kommunikationsnät vid tillhandahållande av nödsamtalstjänster som byggts ut med samtalslokalisering (Text av betydelse för EES) [delgivet med nr K(2003) 2657]

Europeiska unionens officiella tidning nr L 189 , 29/07/2003 s. 0049 - 0051

Kommissionens rekommendationav den 25 juli 2003om behandling av lokaliseringsuppgifter i elektroniska kommunikationsnät vid tillhandahållande av nödsamtalstjänster som byggts ut med samtalslokalisering[delgivet med nr K(2003) 2657](Text av betydelse för EES)(2003/558/EG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSIONEN UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATIONmed beaktande av direktiv 2002/21/EG om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster (ramdirektiv)(1), särskilt artikel 19 i detta, ochav följande skäl:(1) Enligt rådets beslut 91/396/EEG om införandet av ett gemensamt europeiskt larmnummer(2) skulle medlemsstaterna säkerställa att nummer 112 var infört som ett gemensamt europeiskt larmnummer i det allmänna telefonnätet senast den 31 december 1992 (fristen kunde under vissa omständigheter förlängas till den 31 december 1996).(2) Enligt direktiv 2002/22/EG om samhällsomfattande tjänster och användares rättigheter avseende elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster (direktiv om samhällsomfattande tjänster)(3) skall operatörer av allmänna telefonnät (härefter kallade nätoperatörer) i den mån det är tekniskt genomförbart tillhandahålla de myndigheter som ansvarar för räddningstjänsten information om varifrån samtliga samtal till det gemensamma europeiska larmnumret 112 kommer. Enligt direktiv 2002/58/EG om behandling av personuppgifter och integritetsskydd inom sektorn för elektronisk kommunikation (direktiv om integritet och elektronisk kommunikation)(4) får den som tillhandahåller ett allmänt kommunikationsnät avseende vissa nummer åsidosätta skydd mot nummerpresentation och abonnenters eller användares tillfälliga vägran eller avsaknad av samtycke när det gäller behandling av lokaliseringsuppgifter, för organisationer som handhar nödsamtal och som av en medlemsstat erkänts som en sådan organisation, bland annat rättsvårdande myndigheter, ambulanscentraler och brandkårer, för att ta emot sådana samtal.(3) Föreliggande rekommendation gäller visserligen utbyggnaden av 112-tjänsten med lokaliseringsuppgifter, men det är underförstått att även parallella inhemska larmnummer skall förbättras på samma sätt och enligt samma principer. Organisationer som driver privata teleanläggningar berörs inte av denna rekommendation.(4) Ett framgångsrikt genomförande av E112-tjänsterna i hela gemenskapen förutsätter att förändringar och tidsscheman samordnas. Kommissionen inrättade i maj 2000 en samordningsgrupp för räddningstjänstens tillgång till lokaliseringsuppgifter (The Co-ordination Group on Access to Location Information by Emergency Services, nedan förkortat CGALIES) för samarbete mellan den offentliga och privata sektorn. I detta forum kan aktörer från olika sektorer diskutera och hitta lösningar för harmoniserat genomförande vid en lämplig tidpunkt.(5) På rekommendationer från CGALIES bör nätoperatörer och tjänsteleverantörer använda göra sitt bästa för att fastställa och vidarebefordra bästa möjliga lokaliseringsuppgifter för alla 112-samtal.(6) Vid införandet av E112-tjänsterna är principen om att alla gör sitt bästa att föredra framför fastställda specifikationer för lokaliseringen. Efter hand som alarmeringscentraler och räddningstjänster vänjer sig vid och lär sig hantera lokaliseringsuppgifter kommer deras krav att bli mera specifika. Lokaliseringstekniken kommer att utvecklas ytterligare, både vad gäller mobilnät och satellitsystem. Därför måste principen om att alla gör sitt bästa omprövas efter inledningsfasen.(7) Det är viktigt att alla medlemsstater utvecklar gemensamma metoder och tekniska lösningar för E112-tjänsterna. De gemensamma tekniska lösningarna bör tas fram inom ramen för europeiska standardiseringsorganisationer. Detta kommer att förenkla införandet av E112, leda till driftskompatibla lösningar och sänka unionens kostnader för genomförandet.(8) En harmoniserad lösning för hela Europa skall främja driftskompatibiliteten i avancerade säkerhetstillämpningar, t.ex. samtal från fordonsmonterade telematikterminaler med manuell eller automatisk uppringning. Sådana samtal kan innehålla även annan information, t.ex. antalet passagerare i bilen eller bussen, kompassriktning, signaler från kollisionssensorer, vilken typ av farligt gods som finns i lasten eller förarens och passagerarnas sjukdomshistoria. Genom den täta trafiken över de europeiska gränserna ökar behovet att ett gemensamt dataöverföringsprotokoll för att sådan information skall kunna komma alarmeringscentraler och räddningstjänster till handa utan risk för förvirring eller feltolkning.(9) Formerna för hur operatörerna vidarebefordrar information till alarmeringscentralerna bör fastställas på ett öppet och icke-diskriminerande sätt. Detta gäller även, i förekommande fall, kostnaderna.(10) För att nödsamtalstjänster som byggts ut med lokaliseringsuppgifter skall kunna fungera måste nätoperatören fastställa uppringarens position och vidarebefordra den automatiskt till alarmeringscentraler som kan ta emot och använda lokaliseringsuppgifterna.(11) Enligt direktiv 2002/58/EG om behandling av personuppgifter och integritetsskydd inom sektorn för elektronisk kommunikation (direktiv om integritet och elektronisk kommunikation) skall individens rätt till integritet och dataskydd respekteras, och för detta ändamål skall tillräckliga tekniska och organisatoriska säkerhetsåtgärder införas. Direktivet medger dock att räddningstjänster använder sig av lokaliseringsuppgifter utan användarens samtycke. Medlemsstaterna skall bl.a. säkerställa att det finns öppna förfaranden som reglerar det sätt på vilket den som tillhandahåller ett allmänt kommunikationsnät och/eller en allmänt tillgänglig elektronisk kommunikationstjänst har möjlighet att åsidosätta en användares tillfälliga vägran eller avsaknad av samtycke när det gäller behandling av lokaliseringsuppgifter, för organisationer som handhar nödsamtal och som av en medlemsstat erkänts som en sådan organisation.(12) Åtgärder som vidtas inom ramen för programmet för gemenskapsåtgärder till förmån för räddningstjänsten(5) bör bidra till att räddningstjänstens målsättningar integreras i gemenskapens övriga politikområden och åtgärder, och vara förenliga med andra gemenskapsåtgärder. Kommissionen kan därmed vidta gemenskapsåtgärder för att förbättra beredskapen hos organisationer som ingår i medlemsstaternas räddningstjänster, genom att höja deras förmåga att agera i nödlägen och förbättra teknik och metoder för ingripande och inledande av återställningsarbete omedelbart efter en nödsituation. Detta kan omfatta alarmeringscentralernas och räddningstjänsternas hantering och användning av lokaliseringsuppgifter som kommer med ett E112-samtal.(13) För att uppnå de mål som uppställs i denna rekommendation behövs en fortlöpande dialog mellan nätoperatörer, tjänsteleverantörer, offentliga myndigheter och räddningstjänster.(14) I sina rapporter om införandet av E112 bör de nationella myndigheterna ta upp tekniska hinder för införandet som drabbat enskilda kategorier av slutanvändare och de tekniska specifikationerna för hanteringen av nödsamtal från SMS eller andra telematiktjänster.(15) De åtgärder som anges i denna rekommendation är i enlighet med det rådgivande yttrandet från den kommunikationskommitté som inrättas genom artikel 22 i direktiv 2002/21/EG.HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.1. Medlemsstaterna bör tillämpa följande villkor och principer för att tillhandahålla räddningstjänsten lokaliseringsuppgifter för alla samtal till det europeiska larmnumret 112.2. I denna rekommendation avses meda) räddningstjänst: ett organ som med medlemsstatens erkännande tillhandahåller omedelbar och snabb assistans i situationer där det finns ett direkt hot mot liv och lem, enskildas hälsa eller folkhälsan eller allmän säkerhet, enskild eller offentlig egendom eller miljön; assistansen kan även gälla andra situationer.b) lokaliseringsuppgifter: i allmänna mobilnät: information som överförs och som anger geografisk position för användarens mobilterminal; i fasta allmänna nät: information om fysisk adress för nätanslutningspunkten.c) E112: en alarmeringstjänst som nås via det enhetliga europeiska larmnumret 112, och som byggts ut med lokaliseringsuppgifter om den uppringande.d) alarmeringscentral: en fysisk plats där nödsamtal tas emot under en offentlig myndighets ansvar.3. Medlemsstaterna bör införa detaljerade bestämmelser för operatörer av allmänna nät. Punkterna 4-9 nedan bör ingå i dessa bestämmelser.4. För varje samtal till det europeiska larmnumret 112 bör operatörer av allmänna telefonnät (nedan kallade nätoperatörer) så långt det är tekniskt genomförbart vidarebefordra bästa tillgängliga lokaliseringsuppgifter om den uppringande till alarmeringscentralen. Fram till dess att den granskning som avses i punkt 13 har avslutats kan det godtas att operatörerna bara tillhandahåller lokaliseringsuppgifter på begäran.5. Operatörer av fasta allmänna telefonnät bör tillhandahålla installationsadressen för det nummer från vilket nödsamtalet kommer.6. Nätoperatörer bör tillhandahålla lokaliseringsuppgifter på ett icke-diskriminerande sätt, och bör särskilt undvika att ge bättre information rörande egna abonnenter än rörande andra användare. I fråga om fasta nät hör de som använder telefonautomater till icke-abonnenterna. I fråga om mobilnät och mobila tillämpningar är s.k. roamers, dvs. besökande användare och, i lämpliga fall, de som använder mobilterminaler som inte kan identifieras med hjälp av abonnent- eller användarnumret icke-abonnenter.7. Alla lokaliseringsuppgifter skall innehålla uppgifter om vilket nät samtalet kommer ifrån.8. Nätoperatörer bör se till att lokaliseringsuppgifterna (t.ex. adresser) är korrekta och uppdaterade.9. Vid alla nödsamtal där abonnent- eller användarnumret har identifierats bör nätoperatören kunna tillhandahålla alarmeringscentraler och räddningstjänster en möjlighet att uppdatera lokaliseringsuppgifterna genom en call back-funktion för att underlätta hanteringen av nödsituationen.10. För att underlätta dataöverföring mellan operatörer och alarmeringscentraler bör medlemsstaterna uppmuntra användningen av en gemensam öppen gränssnittsstandard, särskilt för ett gemensamt dataöverföringsprotokoll, antagen av Europeiska institutet för telekommunikationsstandarder (ETSI), i förekommande fall. Standarden bör kunna anpassas till oförutsedda krav som kan uppstå i samband med t.ex. fordonsmonterade telematikterminaler. Medlemsstaterna bör se till att gränssnittet är särskilt lämpat för att hantera nödsituationer.11. Med hänvisning till den skyldighet att tillhandahålla E112-tjänster som följer av direktivet om samhällsomfattande tjänster bör medlemsstaterna informera medborgarna om E112-tjänsterna, deras användning och fördelar. Medborgarna bör informeras om att de genom larmnumret 112 kommer i förbindelse med räddningstjänster över hela Europa, och att uppgifter om den uppringandes position kommer att vidarebefordras. De bör också informeras om vilken räddningstjänst som får lokaliseringsuppgifterna, och om annat som behövs för att personuppgifterna skall behandlas rättvist.12. Mot bakgrund av den fortlöpande koncept- och teknikutvecklingen uppmanas medlemsstaterna att gynna och stödja utvecklingen av tjänster för räddningstjänsten, t.ex. för turister och resande och transport av farligt gods på väg eller järnväg. Häri kan ingå förfaranden för hur alarmeringscentraler skall få tillgång till lokaliseringsuppgifter och annan information av värde i nödsituationer eller vid olyckor. Medlemsstaterna uppmanas vidare att stödja utveckling och införande av gemensamma gränssnittsspecifikationer genom att arbeta för att sådana tjänster skall kunna samverka i hela Europa. Medlemsstaterna uppmanas slutligen att uppmuntra användningen av lokaliseringsteknik med hög precision, t.ex. tredje generationens lokaliseringsteknik i mobilnät och globala satellitbaserade navigationssystem.13. Medlemsstaterna bör förpliktiga sina nationella myndigheter att i slutet av 2004 rapportera till kommissionen om genomförandet av E112, så att kommissionen kan inleda en granskning med beaktande av de ökande kraven från alarmeringscentraler och räddningstjänster, och utvecklingen av och tillgången till teknisk kapacitet för lokalisering.14. Denna rekommendation riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdad i Bryssel den 25 juli 2003.På kommissionens vägnarErkki LiikanenLedamot av kommissionen(1) EGT L 108, 24.4.2002, s. 33.(2) EGT L 217, 6.8.1991, s. 31.(3) EGT L 108, 24.4.2002, s. 31.(4) EGT L 201, 31.7.2002, s. 37.(5) EGT L 327, 21.12.1999, s. 53.


title: Eftas övervakningsmyndighets rekommendation nr 193/04/KOL av den  14 juli 2004  om anmälningar, tidsfrister och samråd i enlighet med artikel 7 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/21/EG om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster

text:
               27.4.2006

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 113/10

         Eftas ÖVERVAKNINGSMYNDIGHETS REKOMMENDATION

   nr 193/04/KOL
   av den 14 juli 2004
   om anmälningar, tidsfrister och samråd i enlighet med artikel 7 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/21/EG om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster
   EFTAS ÖVERVAKNINGSMYNDIGHET UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (1),
   med beaktande av avtalet mellan Eftastaterna om upprättande av en övervakningsmyndighet och en domstol, särskilt artikel 5.2 b i detta,
   med beaktande av den rättsakt som det hänvisas till i punkt 5cl i bilaga XI till EES-avtalet, i dess anpassade lydelse enligt protokoll 1 till EES-avtalet och enligt de anpassningar för sektorn som återfinns i bilaga XI till avtalet (Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/21/EG om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster), särskilt artikel 19.1 i direktivet, och
   av följande skäl:

               (1)

               Enligt det nya regelverket för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster, är de nationella regleringsmyndigheterna skyldiga att bidra till utvecklandet av den inre marknaden, bland annat genom att på ett öppet sätt samarbeta med varandra och med övervakningsmyndigheten för att säkerställa att en enhetlig regleringspraxis utarbetas, och att de direktiv som ingår i det nya regelverket tillämpas konsekvent.

               (2)

               I syfte att säkerställa att beslut som fattas på nationell nivå inte får negativa följder för EES-avtalets funktion eller motverkar målen i det nya regelverket, skall en nationell regleringsmyndighet informera Eftas övervakningsmyndighet (nedan kallad övervakningsmyndigheten) och andra nationella regleringsmyndigheter inom EES om att den avser att vidta sådana åtgärder som anges i artikel 7.3 i direktiv 2002/21/EG (ramdirektivet).

               (3)

               Ett ytterligare krav är att de nationella regleringsmyndigheterna skall begära övervakningsmyndighetens godkännande av sådana skyldigheter som utgör ett separat förfarande och som omfattas av andra stycket i artikel 8.3 i direktiv 2002/19/EG (tillträdesdirektivet), som det hänvisas till i punkt 5cj i bilaga XI till EES-avtalet, i dess anpassade lydelse enligt protokoll 1 till EES-avtalet och enligt de anpassningar för sektorn som återfinns i bilaga XI till avtalet.

               (4)

               På begäran av de nationella regleringsmyndigheterna kommer övervakningsmyndigheten att ge dessa tillfälle att dryfta åtgärdsförslagen innan dessa blir föremål för en formell anmälan enligt artikel 7 i direktiv 2002/21/EG (ramdirektivet) och artikel 8.3 i direktiv 2002/19/EG (tillträdesdirektivet). Om övervakningsmyndigheten i enlighet med artikel 7.4 i direktiv 2002/21/EG (ramdirektivet) har meddelat den nationella regleringsmyndigheten att den anser att den föreslagna åtgärden skulle utgöra ett hinder för EES-avtalets funktion eller att den hyser allvarliga tvivel om att den är förenlig med EES-lagstiftningen, kommer den berörda nationella regleringsmyndigheten att ges tillfälle att på ett tidigt stadium uttrycka sina synpunkter med avseende på de punkter som har lagts fram av övervakningsmyndigheten.

               (5)

               I direktiv 2002/21/EG (ramdirektivet) fastställs vissa bindande tidsgränser för beaktande av anmälningar under artikel 7.

               (6)

               För att underlätta den mekanism för samarbete och samråd som beskrivs i artikel 7 i direktiv 2002/21/EG (ramdirektivet) och säkerställa att den fungerar effektivt, samt för att uppnå säkerhet i fråga om rättsläget, behövs det tydliga regler för anmälningsförfarandet och för övervakningsmyndighetens granskning av en anmälan och för att beräkna de juridiskt bindande tidsfrister som avses ovan.

               (7)

               Det skulle även vara värdefullt att klarlägga förfaranderutinerna enligt andra stycket i artikel 8.3 i direktiv 2002/19/EG (tillträdesdirektivet).

               (8)

               I syfte att förenkla och påskynda bedömningen av ett anmält åtgärdsförslag, är det önskvärt att den nationella regleringsmyndigheten använder ett standardiserat format för anmälningarna (sammanfattande anmälningsformulär).

               (9)

               Enligt en överenskommelse mellan Eftastaterna skall engelska användas som arbetsspråk i all kommunikation mellan Eftastaterna och övervakningsmyndigheten. Detta påverkar inte tillämpningen den rättighet som privata parter och privata företag har att lämna in handlingar på valfritt EES-språk i enlighet med EES-avtalet.

               (10)

               För att uppfylla målen i artikel 8 i direktiv 2002/21/EG (ramdirektivet), och särskilt behovet av att säkerställa att en enhetlig regleringspraxis utarbetas och att direktivet tillämpas konsekvent, är det av avgörande betydelse att den anmälningsmekanism som avses i artikel 7 i samma direktiv respekteras fullt ut och att den är så effektiv som möjligt.

               (11)

               För att säkra att det nya regelverket tillämpas konsekvent i hela EES och att samarbetet mellan de nationella regleringsmyndigheterna fungerar optimalt måste informationsflödet mellan Efta och EES EG-pelare säkras. Det har därför gjorts en särskild anpassning av artikel 7.3 i direktiv 2002/21/EG (ramdirektivet) som införs genom Gemensamma EES-kommitténs beslut nr 11/2004, i vilket det anges att ”informationsutbytet mellan de nationella tillsynsmyndigheterna i Eftastaterna, å ena sidan, och de nationella tillsynsmyndigheterna i EG:s medlemsstater, å andra sidan, skall ske via Eftas övervakningsmyndighet och kommissionen”.

               (12)

               Eftas kommunikationskommitté har avgett sitt yttrande i enlighet med artikel 22.2 i direktiv 2002/21/EG (ramdirektivet).

         HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.

               1.

               Begrepp som är definierade i direktiv 2002/21/EG (ramdirektivet) och särdirektiven har samma betydelse när de används i denna rekommendation. Dessutom används följande beteckningar med de betydelser som här anges:
               —   Rekommendationen om relevanta produkt- och tjänstemarknader: övervakningsmyndighetens rekommendation 194/04/KOL om relevanta produkt- och tjänstemarknader inom området elektronisk kommunikation vilka kan komma i fråga för förhandsreglering enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/21/EG om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster.
               —   Anmälan: information till övervakningsmyndigheten från en nationell regleringsmyndighet om ett åtgärdsförslag enligt artikel 7.3 i direktiv 2002/21/EG (ramdirektivet) eller en begäran enligt andra stycket i artikel 8.3 i direktiv 2002/19/EG (tillträdesdirektivet), åtföljd av det sammanfattande anmälningsformulär som bifogas denna rekommendation (bilaga I).

               2.

               Anmälningar skall, där så är möjligt, göras via e-post.
               Övervakningsmyndigheten kommer att skapa ett elektroniskt system för anmälningarna. Så snart systemet tagits i drift skall de nationella regleringsmyndigheterna endast använda det systemet.
               Handlingar som skickas via e-post skall anses ha kommit mottagaren tillhanda samma dag som de skickades eller lades in i det elektroniska systemet.
               Om inte annat följer av punkt 6 nedan, kommer anmälningar och styrkande handlingar att registreras i samma ordning som de når mottagaren.

               3.

               Anmälan kommer att gälla från den dag den registreras av övervakningsmyndigheten (registreringsdatum). Registreringsdatum kommer att vara den dag då en fullständig anmälan har mottagits av övervakningsmyndigheten.
               På övervakningsmyndighetens webbplats och via e-post till alla nationella registreringsmyndigheter kommer registreringsdatum för anmälan att offentliggöras, liksom vilket ärende anmälan gäller och vilka styrkande handlingar som har mottagits.

               4.

               Uppgifterna om det nationella åtgärdsförslaget, motiveringen och det sammanfattande anmälningsformuläret skall lämnas in på engelska.

               5.

               De åtgärdsförslag som anmäls av en nationell regleringsmyndighet skall åtföljas av de handlingar som behövs för att övervakningsmyndigheten skall kunna fullgöra sina uppgifter. Åtgärdsförslagen skall vara omsorgsfullt motiverade.

               6.

               I tillämpliga fall skall anmälan innehålla följande uppgifter:

                           a)

                           Den relevanta produkt- eller tjänstemarknaden.

                           b)

                           Den relevanta geografiska marknaden.

                           c)

                           Det eller de största företag som är verksamma på denna marknad.

                           d)

                           En analys av den relevanta marknaden, särskilt information om närvaron eller frånvaron av effektiv konkurrens på denna marknad, samt orsakerna till detta.

                           e)

                           I förekommande fall information om det eller de företag som antingen enskilt eller tillsammans med andra kan anses ha ett betydande inflytande på marknaden i den mening som avses i artikel 14 i direktiv 2002/21/EG (ramdirektivet) och resonemanget bakom dessa uppgifter tillsammans med bevis eller andra faktauppgifter till stöd för detta.

                           f)

                           Resultaten av offentliga samråd som i ett tidigare skede har genomförts av den nationella regleringsmyndigheten.

                           g)

                           I förekommande fall ett yttrande utfärdat av den nationella konkurrensmyndigheten.

                           h)

                           Uppgifter som visar att det i samband med anmälan till övervakningsmyndigheten vidtagits lämpliga åtgärder för att anmäla åtgärden till de nationella regleringsmyndigheterna i övriga Eftastater inom EES, utom i de fall då det sker via övervakningsmyndighetens elektroniska system.

                           i)

                           Om det gäller åtgärdsförslag som faller inom tillämpningsområdet för artiklarna 5 eller 8 i direktiv 2002/19/EG (tillträdesdirektivet) eller artikel 16 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/22/EG (direktivet om samhällsomfattande tjänster) (2), de särskilda lagstadgade skyldigheter som föreslås för att råda bot på bristen på effektiv konkurrens på den berörda relevanta marknaden eller, om konkurrensen på en relevant marknad har bedömts vara tillräckligt effektiv och sådana skyldigheter redan har införts där, vilka åtgärder som föreslås för att dra tillbaka dessa skyldigheter.

               7.

               Om den marknadsanalys som ligger till grund för ett åtgärdsförslag bygger på en relevant marknad som avviker från de som anges i rekommendationen om relevanta marknader, skall den nationella regleringsmyndigheten ge tillräckligt utförlig motivering till de kriterier som har använts för den marknadsdefinition som valts.

               8.

               Anmälningar som gjorts enligt det andra stycket i artikel 8.3 i direktiv 2002/19/EG (tillträdesdirektivet) skall även innehålla en tillräckligt utförlig motivering av varför andra skyldigheter än de som anges i artiklarna 9 till 13 i detta direktiv skall åläggas operatörer med ett betydande inflytande på marknaden.

               9.

               Anmälningar som faller inom tillämpningsområdet för artikel 8.5 i direktiv 2002/19/EG (tillträdesdirektivet) skall även innehålla en tillräckligt utförlig motivering av varför de planerade åtgärderna är nödvändiga för att internationella åtaganden skall kunna uppfyllas.

               10.

               Anmälningar som innehåller de tillämpliga uppgifterna enligt punkt 6 kommer att anses vara fullständiga. Om uppgifterna, inbegripet handlingarna, i anmälan är ofullständiga i väsentlig utsträckning, kommer övervakningsmyndigheten inom fem arbetsdagar räknat från mottagandet av anmälan att underrätta den berörda nationella regleringsmyndigheten och ange i vilken utsträckning den anser anmälan vara ofullständig. Anmälan kommer inte att registreras förrän den berörda nationella regleringsmyndigheten har tillhandahållit de nödvändiga uppgifterna. I sådana fall kommer anmälan enligt artikel 7 i direktiv 2002/21/EG (ramdirektivet) först att börja gälla den dag då övervakningsmyndigheten tar emot de kompletterande upplysningarna.

               11.

               Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 6 ovan kan övervakningsmyndigheten, efter det att en anmälan har registrerats, begära ytterligare information eller klarlägganden från den berörda nationella regleringsmyndigheten enligt artikel 5.2 i direktiv 2002/21/EG (ramdirektivet). Den nationella regleringsmyndigheten skall eftersträva att tillhandahålla den begärda informationen inom tre arbetsdagar, förutsatt att det handlar om sådan information som redan finns till förfogande.

               12.

               När övervakningsmyndigheten yttrar sig enligt artikel 7.3 i direktiv 2002/21/EG (ramdirektivet), kommer den att underrätta den berörda nationella regleringsmyndigheten om detta via e-post och offentliggöra yttrandet på sin webbplats.

               13.

               När en nationell regleringsmyndighet yttrar sig enligt artikel 7.3 i direktiv 2002/21/EG (ramdirektivet), skall den skicka sina synpunkter till övervakningsmyndigheten och de övriga nationella regleringsmyndigheterna via e-post.

               14.

               Övervakningsmyndigheten skall underrätta den berörda regleringsmyndigheten via e-post och offentliggöra ett meddelande på sin webbplats i de fall då övervakningsmyndigheten vid tillämpningen av artikel 7.4 i direktiv 2002/21/EG (ramdirektivet) anser att en föreslagen åtgärd skulle utgöra ett hinder för EES-avtalets funktion eller att allvarliga tvivel föreligger om att den är förenlig med EES-lagstiftningen och särskilt de mål som avses i artikel 8 i direktiv 2002/21/EG (ramdirektivet), eller i ett senare skede,

                           a)

                           drar tillbaka de ovannämnda invändningarna, eller

                           b)

                           fattar ett beslut om att den nationella regleringsmyndigheten skall dra tillbaka sitt förslag.

               15.

               När det gäller anmälningar enligt andra stycket i artikel 8.3 i direktiv 2002/19/EG (tillträdesdirektivet), kommer övervakningsmyndigheten i enlighet med artikel 14.2 i det direktivet normalt att fatta beslut om att godkänna eller förhindra att en nationell regleringsmyndighet antar den föreslagna åtgärden inom en tidsperiod som inte överstiger tre månader. Övervakningsmyndigheten får fatta beslut om att förlänga denna tidsfrist med ytterligare två månader med hänsyn till beslutets svårighetsgrad.

               16.

               En nationell regleringsmyndighet får när som helst fatta beslut om att dra tillbaka ett anmält åtgärdsförslag, och i så fall kommer den anmälda åtgärden att avlägsnas ur registret. Övervakningsmyndigheten kommer att offentliggöra ett lämpligt meddelande om detta på sin webbplats.

               17.

               Om en nationell regleringsmyndighet som har mottagit ett yttrande från övervakningsmyndigheten eller en annan nationell regleringsmyndighet enligt artikel 7.3 i direktiv 2002/21/EG (ramdirektivet) antar den föreslagna åtgärden, skall den, vid begäran från övervakningsmyndigheten, tillhandahålla information till övervakningsmyndigheten och andra nationella regleringsmyndigheter om på vilket sätt den har gjort sitt yttersta för att ta hänsyn till de synpunkter den har fått.

               18.

               Övervakningsmyndigheten skall, på begäran av en nationell regleringsmyndighet, informellt diskutera ett åtgärdsförslag innan detta anmäls.

               19.

               De tidsfrister som anges i direktiv 2002/21/EG (ramdirektivet) och i denna rekommendation skall beräknas på följande sätt:

                           a)

                           Om en tidsfrist uttryckt i dagar, veckor eller månader skall räknas från det ögonblick då en händelse äger rum, skall den dag då händelsen äger rum inte ingå i tidsfristen.

                           b)

                           En tidsfrist uttryckt i veckor eller månader skall upphöra vid utgången av den dag i den sista veckan eller månaden som infaller samma datum som den dag som den händelse som inleder tidsfristen ägde rum. Om, i de fall då tidsfristen uttrycks i månader, den dag då den tidsfrist skulle upphöra infaller på ett datum som inte finns i tidsfristens sista månad, skall tidsfristen upphöra vid utgången av denna månads sista dag.

                           c)

                           I tidsfristerna skall ingå allmänna helgdagar, lördagar och söndagar, utom i de fall då det särskilt anges att de inte ingår eller i de fall då tidsfristerna uttrycks i arbetsdagar.

                           d)

                           Med allmän helgdag skall avses alla sådana dagar som fastställts av den aktuella Eftastaten eller övervakningsmyndigheten.

                           e)

                           Alla dagar som inte är allmänna helgdagar, lördagar och söndagar skall räknas som arbetsdagar.

                     Om sista dagen av en tidsfrist infaller på en allmän helgdag, lördag eller söndag, skall tidsfristen upphöra vid utgången av påföljande arbetsdag.
               Övervakningsmyndigheten skall varje år offentliggöra en förteckning över allmänna helgdagar, fastställda av Eftastaterna och övervakningsmyndigheten, i EES-supplementet till Europeiska unionens officiella tidning. Eftastaterna skall på begäran lämna in en förteckning över allmänna helgdagar till övervakningsmyndigheten.

               20.

               Övervakningsmyndigheten kommer tillsammans med de nationella regleringsmyndigheterna att utvärdera huruvida det är nödvändigt att se över dessa regler, men i princip inte före den 1 september 2005.

               21.

               Denna rekommendation riktar sig till Eftastaterna.

      Utfärdad i Bryssel den 14 juli 2004.

            På Eftas övervakningsmyndighets vägnar

         Hannes HAFSTEIN

            Ordförande

      (1)  Nedan kallat EES-avtalet.

      (2)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/22/EG av den 7 mars 2002 om samhällsomfattande tjänster och användares rättigheter avseende elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster (direktiv om samhällsomfattande tjänster) som det hänvisas till i punkt 5cm i bilaga XI till EES-avtalet, i dess anpassade lydelse enligt protokoll 1 till EES-avtalet och enligt de anpassningar för sektorn som återfinns i bilaga XI till avtalet.

      BILAGA
      FORMULÄR FÖR ANMÄLAN AV ÅTGÄRDSFÖRSLAG ENLIGT ARTIKEL 7 I DIREKTIV 2002/21/EG (RAMDIREKTIVET)
      (Sammanfattande anmälningsformulär)
      Inledning
      I detta formulär specificeras den sammanfattande information som nationella regleringsmyndigheter skall lämna till övervakningsmyndigheten när de anmäler åtgärdsförslag enligt artikel 7 i direktiv 2002/21/EG (ramdirektivet).
      Övervakningsmyndigheten avser att diskutera frågor med anknytning till genomförandet av artikel 7, särskilt under möten som äger rum före anmälan. På motsvarande sätt uppmuntras de nationella regleringsmyndigheterna att rådfråga övervakningsmyndigheten om alla aspekter av detta formulär och särskilt om vilken typ av information de är skyldiga att tillhandahålla eller möjligheterna att kunna underlåta att lämna viss information i samband med de marknadsanalyser som genomförs av de nationella regleringsmyndigheterna enligt artiklarna 15 och 16 i direktiv 2002/21/EG (ramdirektivet).
      Korrekt och fullständig information
      All information som lämnas av de nationella regleringsmyndigheterna skall vara korrekt, fullständig och återgiven i en sammanfattad form enligt det formulär som föreskrivs nedan. Avsikten med detta formulär är inte att det skall ersätta det anmälda åtgärdsförslaget, utan att det skall göra det möjligt för övervakningsmyndigheten och de nationella regleringsmyndigheterna i andra EES-stater att kontrollera att åtgärdsförslaget verkligen innehåller all den information som är nödvändig för att övervakningsmyndigheten skall kunna utöva sina befogenheter enligt artikel 7 i direktiv 2002/21/EG (ramdirektivet) inom den tidsfrist som föreskrivs i det direktivet.
      Den information som begärs i detta formulär skall inordnas under de avsnitt och punkter som föreskrivs i formuläret, med referenser till de ställen i den fulla texten i åtgärdsförslaget som informationen är hämtad från.
      SAMMANFATTANDE ANMÄLNINGSFORMULÄR
      AVSNITT 1
      Marknadsdefinition
      I tillämpliga fall vänligen ange följande:

                  1.1.

                  Berörd relevant produktmarknad eller tjänstemarknad. Är denna marknad specificerad i rekommendationen om relevanta produkt- och tjänstemarknader?

                  1.2.

                  Den relevanta geografiska marknaden.

                  1.3.

                  En kortfattad sammanfattning av yttrandet från den nationella konkurrensmyndigheten om ett sådant yttrande har inhämtats.

                  1.4.

                  En kortfattad översikt över de resultat som hittills kommit fram genom det offentliga samrådet om den föreslagna marknadsdefinitionen (exempelvis hur många synpunkter som kom in, vilka respondenter som instämde med den föreslagna marknadsdefinitionen och vilka respondenter som hade en avvikande mening).

                  1.5.

                  Om den definierade relevanta marknaden avviker från dem som finns upptagna i förteckningen i rekommendationen om relevanta marknader, en sammanfattning av de viktigaste motiven till den föreslagna marknadsdefinitionen med referens till sektion 2 i övervakningsmyndighetens riktlinjer för marknadsanalyser och bedömning av betydande marknadsinflytande (1) samt de tre huvudkriterier som anges i skäl 12–19 i rekommendationen om relevanta marknader.

            AVSNITT 2
      Fastställande av vilka företag som har betydande marknadsinflytande
      I tillämpliga fall vänligen ange följande:

                  2.1.

                  Namn på det eller de företag som har fastställts enskilt eller tillsammans ha betydande marknadsinflytande.
                  I tillämpliga fall namn på det eller de företag som inte längre anses ha betydande marknadsinflytande.

                  2.2.

                  De kriterier som har använts för att fastställa huruvida ett företag enskilt eller tillsammans med andra företag har betydande marknadsinflytande.

                  2.3.

                  Namn på de viktigaste företagen (konkurrenterna) på den relevanta marknaden.

                  2.4.

                  Marknadsandelarna för de företag som angetts ovan samt information om hur dessa marknadsandelar har beräknats (t.ex. omsättning eller antal prenumeranter).

            Vänligen ge en kortfattad sammanfattning av följande:

                  2.5.

                  Yttrandet från den nationella konkurrensmyndigheten om ett sådant yttrande har inhämtats.

                  2.6.

                  De resultat som hittills kommit fram genom det offentliga samrådet om vilka företag som har betydande marknadsinflytande (exempelvis hur många synpunkter som kom in, vilka respondenter som instämde med den föreslagna marknadsdefinitionen och vilka respondenter som hade en avvikande mening).

            AVSNITT 3
      Lagstadgade skyldigheter
      I tillämpliga fall vänligen ange följande:

                  3.1.

                  Rättslig grund för de skyldigheter som skall införas, bibehållas, ändras eller upphävas (artiklarna 9–13 i direktiv 2002/19/EG [tillträdesdirektivet]).

                  3.2.

                  Skälen till att införandet, bibehållandet eller ändringen av företagens skyldigheter anses vara proportionella och motiverade mot bakgrund av målen i artikel 8 i direktiv 2002/21/EG (ramdirektivet). Alternativt ange de stycken, avsnitt eller sidor i åtgärdsförslaget där denna information kan utläsas.

                  3.3.

                  Om de korrigerande åtgärder som föreslås är andra än de som anges i artiklarna 9–13 i direktiv 2002/19/EG (tillträdesdirektivet), vänligen ange vilka exceptionella omständigheter i den mening som avses i artikel 8.3 i detta direktiv, som motiverar att sådana åtgärder införs. Alternativt ange de stycken, avsnitt eller sidor i åtgärdsförslaget där denna information kan utläsas.

            AVSNITT 4
      Fullföljandet av internationella åtaganden
      Med avseende på tredje strecksatsen i första stycket i artikel 8.3 i direktiv 2002/19/EG (tillträdesdirektivet), i förekommande fall vänligen ange följande:

                  4.1.

                  Huruvida det ifrågavarande åtgärdsförslaget avser införa, ändra eller upphäva skyldigheter för marknadsaktörer på det sätt som anges i artikel 8.5 i direktiv 2002/19/EG (tillträdesdirektivet).

                  4.2.

                  Namn på det eller de berörda företagen.

                  4.3.

                  Uppgift om vilka internationella åtaganden Eftastaten gjort och som måste respekteras.

         (1)  Övervakningsmyndigheten riktlinjer för marknadsanalyser och bedömning av betydande marknadsinflytande inom ramen för gemenskapens regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster.


				|

		52012DC0027

			REKOMMENDATION FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET om godkännande av ett avtal om samarbete mellan Europeiska atomenergigemenskapen (Euratom) och Sydafrikas regering avseende fredlig användning av kärnenergi /* COM/2012/027 final */

			   	REKOMMENDATION FRÅN KOMMISSIONEN TILL
RÅDET

om godkännande av ett avtal om samarbete
mellan Europeiska atomenergigemenskapen (Euratom) och Sydafrikas regering
avseende fredlig användning av kärnenergi
1.           Inledning
Avtalet mellan Europeiska atomenergigemenskapen
(”gemenskapen”) och Sydafrikas regering (”Sydafrika”) om samarbete avseende
fredlig användning av atomenergi omfattar de flesta områden som är av gemensamt
intresse.
Genom avtalet fastställs en övergripande ram
för politiskt, tekniskt och industriellt samarbete som lägger grunden för ett
omfattande samarbete avseende fredlig användning av kärnenergi. Avtalet kommer
att skapa en rättslig ram som gäller både regeringarna och industriaktörerna
hos parterna och därmed underlättas samarbetet inom detta område mellan
parterna.
2.           Avtalets betydelse
Genom att ingå detta avtal vill man stärka det
allmänna samarbetet mellan gemenskapen och Sydafrika, och avtalets betydelse
bygger huvudsakligen på ett ömsesidigt intresse att inrätta en stabil rättslig
ram för att underlätta ett jämbördigt och ömsesidigt samarbete avseende fredlig
användning av kärnenergi, inbegripet handelsutbyte, med hänsyn till att
Sydafrika har stora uranreserver och börjar spela en allt större roll på det
civila kärntekniska området.
Avtalet skulle dessutom
främja vetenskapligt samarbete mellan gemenskapen och Sydafrika, särskilt för
att underlätta sydafrikanska forskningsenheters deltagande i forskningsprojekt
som genomförs inom ramen för gemenskapens relevanta forskningsprogram och för att
garantera motsvarande deltagande av forskningsenheter från gemenskapen och dess
medlemsstater i sydafrikanska projekt inom liknande forskningsområden.
Som ett konkret
exempel har Sydafrika utvecklat PBMR (Pebble Bed Modular Reactor),
vilket kan bli ett livskraftigt alternativ till andra reaktortyper. Europeiska
FoU-organisationer är redan engagerade i detta program.
Sydafrika är även
verksamt när det gäller kärnenergitillämpningar inom medicin och är en stor
producent av medicinska radioaktiva isotoper.
Euratoms intresse för att underteckna detta
avtal bygger på att det säkerställer en jämbördig nivå för fysiskt skydd,
kärnämneskontroll och standarder för exportkontroll och underlättar handel med
kärnämne mellan parterna. Avtalet garanterar även den fria rörligheten för
kärnämne och icke-nukleära material, utrustning och teknik inom gemenskapen
samt kräver att kärnämne överförs och relevanta tjänster tillhandahålls på
rättvisa affärsmässiga villkor.
Ingåendet av ett nytt avtal mellan Europeiska
atomenergigemenskapen (”Euratom”) och Sydafrika om samarbete avseende fredlig
användning av kärnenergi kommer att skapa en långsiktig och stabil ram för båda
parter och deras regeringar och industriaktörer, inom vilken ett sådant
samarbete kan äga rum. Avtalet kommer även att främja och underlätta
vetenskapligt samarbete inom forskning och utveckling på kärnenergiområdet på
grundval av ömsesidig nytta, lika villkor och ömsesidighet.
3.           Grunddragen i avtalet
Syftet med avtalet är att etablera ett
samarbete avseende fredlig användning av kärnenergi mellan Euratom och
Sydafrika. Samarbetets räckvidd och form (artikel III) omfattar huvudsakligen
forskning och utveckling på kärnenergiområdet, användning av kärnämne och
kärnteknik, överföring av kärnämne och utrustning samt kärnämneskontroll.
I
avtalet fastställs vidare vilka produkter som det omfattar (artikel IV) – olika
former av kärnämne och icke-nukleärt material – och det beskriver i detalj
villkoren för handel med kärnämne, icke-nukleärt material och utrustning (artikel
V). Det betonas att kärnämne ska användas för fredliga ändamål och i enlighet
med avtalen om kärnämneskontroll (för gemenskapen: Euratoms kärnämneskontroll
enligt Euratomfördraget och IAEA:s kärnämneskontroll och dess tilläggsprotokoll[1]).
Därefter fastställs särskilda bestämmelser om
utbyte av information och immateriella rättigheter (artikel VII) och
genomförandebestämmelser (artikel VIII). För att garantera ett smidigt
genomförande av avtalet införs en särskild artikel om samråd och tvistlösning (artikel XII)
för frågor rörande en korrekt tillämpning av avtalet. Avtalet kommer att löpa
under en första period på tio år och kommer därefter automatiskt att förnyas
för tilläggsperioder på fem år (artikel XV).
4.           Slutsats
Kommissionen anser att det avtal om samarbete
mellan Europeiska atomenergigemenskapen och Sydafrikas regering avseende
fredlig användning av kärnenergi, vars antagande föreslås,
–
överensstämmer med de förhandlingsdirektiv som
utfärdades av rådet den 8 oktober 2010,
–
bekräftar ett klart åtagande från de två parternas
sida om icke-spridning och en hög nivå av kärnsäkerhet för att garantera en
säker användning av kärnenergi för fredliga ändamål,
–
överensstämmer med gemenskapens politik för en
trygg energiförsörjning,
–
kommer att stärka de mycket goda relationerna
mellan EU och Sydafrika ytterligare när det gäller samarbete inom
energipolitik.
Kommissionen
rekommenderar därför att rådet, i enlighet med artikel 101 andra stycket i
fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen, godkänner
avtalet om samarbete mellan Europeiska atomenergigemenskapen och Sydafrikas
regering avseende fredlig användning av kärnenergi. Avtalet återfinns i
bilagan.
BILAGA
AVTAL
OM SAMARBETE MELLAN SYDAFRIKAS REGERING OCH EUROPEISKA ATOMENERGIGEMENSKAPEN (EURATOM)
AVSEENDE FREDLIG ANVÄNDNING AV KÄRNENERGI
INGRESS
Republiken
Sydafrikas regering, nedan kallad Sydafrika, och Europeiska
atomenergigemenskapen (Euratom), nedan kallad gemenskapen, nedan kallade
parterna,
SOM BEAKTAR de
vänskapliga förbindelser och det samarbete som etablerats mellan de två
parterna,
SOM med
tillfredsställelse NOTERAR det framgångsrika resultatet av det ekonomiska,
tekniska och vetenskapliga samarbetet mellan parterna,
SOM BEAKTAR
avtalet om handel, utveckling och samarbete mellan Europeiska gemenskapen och
dess medlemsstater, å ena sidan, och Republiken Sydafrika, å andra sidan, som upprättades
den 11 oktober 1999,
SOM BEAKTAR
partnerskapsavtalet mellan medlemmarna i gruppen av stater i Afrika, Västindien
och Stillahavsområdet, å ena sidan, och Europeiska gemenskapen och dess
medlemsstater, å andra sidan, som upprättades den 23 juni 2000,
SOM ÖNSKAR främja
samarbetet avseende fredlig användning av kärnenergi,
SOM BEKRÄFTAR det
starka engagemanget hos Republiken Sydafrika, gemenskapen och regeringarna i
dess medlemsstater att förhindra kärnvapenspridning, vilket även innebär
förbättring och verkningsfull tillämpning av tillämpliga system för kärnämnes-
och exportkontroll, inom vilka samarbetet avseende fredlig användning av
kärnenergi mellan Republiken Sydafrika och gemenskapen bör genomföras,
SOM BEKRÄFTAR
stödet från Republiken Sydafrika, gemenskapen och dess medlemsstaters
regeringar för Internationella atomenergiorganets (nedan kallat IAEA)
mål och system för kärnämneskontroll,
SOM BEKRÄFTAR det
starka engagemanget hos Republiken Sydafrika, gemenskapen och dess
medlemsstater för konventionen om fysiskt skydd av kärnämne, som upprättades den
3 mars 1980,
SOM BEAKTAR att
Republiken Sydafrika och gemenskapens alla medlemsstater är parter i fördraget
om förhindrande av spridning av kärnvapen, som upprättades den 1 juli 1968,
nedan kallat icke-spridningsfördraget,
SOM NOTERAR att
kärnämneskontroll tillämpas i gemenskapens alla medlemsstater enligt fördraget
om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen (nedan kallat Euratomfördraget)
och de avtal om kärnämneskontroll som har slutits mellan gemenskapen, dess
medlemsstater och IAEA,
SOM TAR HÄNSYN
till Pelindabafördraget (fördraget om en kärnvapenfri zon i Afrika), som
upprättades den 11 april 1996 och trädde i kraft den 15 juli 2009,
SOM NOTERAR att
Republiken Sydafrika och regeringarna i gemenskapens alla medlemsstater ingår i
gruppen av länder som levererar kärnmaterial (NSG),
SOM NOTERAR att
man bör beakta de åtaganden som gjorts av Republiken Sydafrika och regeringarna
i alla medlemsstater i gemenskapen inom ramen för gruppen av länder som
levererar kärnmaterial,
SOM ERKÄNNER
principen om fri rörlighet för kärnämne, utrustning, icke-nukleärt material och
teknik inom gemenskapen,
SOM ÄR ÖVERENS om att avtalet bör vara
förenligt med Europeiska unionens och Republiken Sydafrikas internationella
skyldigheter inom WTO,
SOM UPPREPAR de
åtaganden som Republiken Sydafrika och regeringarna i gemenskapens
medlemsstater gjort i samband med sina bilaterala avtal om fredlig användning
av kärnenergi,
HAR ENATS OM FÖLJANDE.
Artikel
I
Definitioner
I detta avtal gäller följande definitioner,
utom när annat anges:
1.
behörig myndighet:
(a)
för Republiken Sydafrika: Department of Energy,
(b)
för gemenskapen: Europeiska kommissionen,
eller annan sådan myndighet som den berörda parten
när som helst kan anmäla skriftligen till den andra parten.
2.
utrustning: de produkter
som anges i avsnitten 1, 3, 4, 5, 6 och 7 i bilaga B till IAEA-dokument
INFCIRC/254/Rev. 10/del 1 (Guidelines for Nuclear Transfers), i dess
uppdaterade version.
3.
information:
vetenskapliga eller tekniska uppgifter, resultat eller metoder för forskning
och utveckling som härrör från de gemensamma forskningsprojekten samt annan
information som parterna och/eller deltagarna i gemensamma forskningsprojekt
anser måste tillhandahållas eller utbytas enligt detta avtal eller i samband
med forskning enligt avtalet.
4.
immateriella rättigheter: enligt definitionen i artikel 2 i konventionen om
upprättande av Världsorganisationen för den intellektuella äganderätten,
upprättad den 14 juli 1967 och ändrad den 28 september 1979; begreppet kan även
inbegripa andra aspekter som parterna gemensamt kommer överens om.
5.
gemensamma forskningsprojekt: forskning eller teknisk utveckling som genomförs med eller utan
ekonomiskt stöd från den ena eller båda parterna och som inbegriper samarbete
mellan deltagare från både gemenskapen och Sydafrika och som skriftligen
betecknas som gemensam forskning av parterna själva eller av de vetenskapliga
och tekniska organisationer och byråer hos parterna som genomför de
vetenskapliga forskningsprogrammen; om endast den ena parten står för
finansieringen, är det den parten och deltagaren i projektet i fråga som ger
projektet denna beteckning.
6.
kärnämne: varje
kärnråmaterial eller speciellt klyvbart material enligt definitionen i artikel
XX i IAEA:s stadgar; alla beslut av IAEA:s styrelse enligt artikel XX i
IAEA:s stadgar som medför ändringar i förteckningen över material som anses
vara ”kärnråmaterial” eller ”speciellt klyvbart material” ska få verkan enligt
detta avtal först när båda parterna skriftligen har underrättat varandra om att
de godtar beslutet.
7.
icke-nukleärt material:
(a)
deuterium och tungt vatten (deuteriumoxid) och alla
andra deuteriumföreningar i vilka förhållandet mellan deuterium och väte
överskrider 1:5 000, för användning i en kärnreaktor, enligt definitionen
i punkt 1.1 i bilaga B till IAEA-dokument INFCIRC/254/Rev.
10/del 1,
(b)
grafit av kärnteknisk kvalitet: grafit för användning i en kärnreaktor enligt definitionen i
punkt 1.1 i bilaga B till IAEA-dokument INFCIRC/254/Rev. 10/del 1 med
en renhetsgrad över 5 ppm borekvivalent och en densitet över 1,50 gram per
kubikcentimeter.
8.
deltagare: varje
person, forskningsinstitut, rättssubjekt eller företag eller något annat organ
som fått tillstånd av endera parten att delta i samarbete eller gemensamma
forskningsprojekt enligt avtalet, inbegripet parterna själva.
9.
personer: varje fysisk
person, företag eller annan enhet – parterna dock undantagna – som omfattas av
de lagar och andra författningar som gäller inom respektive parts territorium.
10.
resultat av intellektuell verksamhet: information och/eller immateriella rättigheter.
11.
parter: Republiken
Sydafrika, å ena sidan, och gemenskapen, å andra sidan;
gemenskapen:
(a)
den juridiska person som inrättats genom
Euratomfördraget, och
(b)
de territorier inom vilka Euratomfördraget är
tillämpligt.
12.
teknik: enligt
definitionen i bilaga A till IAEA-dokument INFCIRC/254/Rev. 10/del 1.
Artikel II
Syfte
1.
Syftet med detta avtal är att uppmuntra och
underlätta, på grundval av ömsesidig nytta, lika villkor och ömsesidighet,
samarbete avseende fredlig användning av kärnenergi för att stärka det allmänna
samarbetet mellan gemenskapen och Sydafrika, i enlighet med behoven och
prioriteringarna i deras respektive kärntekniska program.
2.
Avtalet syftar också till att främja vetenskapligt
samarbete mellan gemenskapen och Sydafrika, särskilt för att underlätta
sydafrikanska forskningsenheters deltagande i forskningsprojekt som genomförs
inom ramen för gemenskapens relevanta forskningsprogram och för att garantera
motsvarande deltagande av forskningsenheter från gemenskapen och dess
medlemsstater i sydafrikanska projekt inom liknande forskningsområden.
3.
Ingenting i detta avtal ska anses som bindande
parterna till någon form av ensamrätt, och varje part ska ha rätt att bedriva
verksamhet som är oberoende av den andra om nödvändigt till följd av marknadens
krav.
Artikel III
Räckvidd
och samarbetsformer
1.
Kärnämne, utrustning, icke-nukleärt material eller
kärnämne som har producerats som en biprodukt får endast användas för fredliga
ändamål och får inte användas för kärnladdningar, för forskning eller för utveckling
av sådan utrustning eller för något militärt ändamål.
2.
Det samarbete som omfattas av detta avtal avser
fredlig användning av kärnenergi och kan bland annat inbegripa följande:
(a)
Forskning och utveckling på kärnenergiområdet
(inbegripet fusionsteknik).
(b)
Användning av kärnämne samt kärnteknik, såsom
hälso- och jordbrukstillämpningar.
(c)
Överföringar av kärnämne och utrustning.
(d)
Kärnsäkerhet, radioaktivt avfall och hantering av
använt kärnbränsle, avveckling samt strålskydd, inbegripet katastrofberedskap
och katastrofinsatser.
(e)
Kärnämneskontroll.
(f)
Andra områden som parterna kommer överens om, förutsatt
att de omfattas av parternas respektive program.
3.
Det samarbete som avses i punkt 2 kan
genomföras i form av
(a)
tillhandahållande av kärnämne och icke-nukleärt
material, utrustning och tillhörande teknik,
(b)
tillhandahållande av tjänster som är knutna till
kärnbränslecykeln,
(c)
inrättande av arbetsgrupper, om nödvändigt, för att
genomföra särskilda studier och projekt inom området forskning och teknisk
utveckling,
(d)
expertutbyte, utbyte av vetenskaplig och teknisk
information, anordnande av vetenskapliga seminarier och konferenser samt utbildning
för administrativ, vetenskaplig och teknisk personal,
(e)
samråd om forskningsfrågor och tekniska frågor och
bedrivande av gemensam forskning enligt avtalade program,
(f)
samarbete för att främja kärnsäkerheten, och
(g)
andra former av samarbete som parterna kan
fastställa skriftligen.
4.
Det samarbete som avses i punkt 2 får även bedrivas
mellan därtill bemyndigade personer och företag som är etablerade inom
respektive parts territorium.
Artikel IV
Produkter
som omfattas av avtalet
1.
Detta avtal ska gälla för kärnämne, icke-nukleärt
material eller utrustning som överförs mellan parterna eller deras respektive
personer, antingen direkt eller via tredjeland. Sådant kärnämne eller
icke-nukleärt material eller sådan utrustning ska omfattas av detta avtal så
snart produkten finns på mottagarpartens territorium, under förutsättning att
den levererande parten skriftligen har underrättat mottagarparten om den
planerade överföringen i enlighet med förfarandena i de administrativa
bestämmelserna, och att, i det fall då mottagarparten inte är slutmottagare,
den sistnämnda är en bemyndigad person inom mottagarpartens territorium.
2.
Kärnämne, icke-nukleärt material eller utrustning
enligt punkt 1 ska omfattas av detta avtal fram till dess att man, i enlighet
med förfarandena i de administrativa bestämmelserna, har fastställt
(a)
att produkten har vidaresänts och lämnat
mottagarpartens jurisdiktion i enlighet med de tillämpliga bestämmelserna i
avtalet,
(b)
att kärnämnet inte längre är användbart för någon
kärnteknisk verksamhet som är relevant med tanke på den kärnämneskontroll som
avses i artikel VI.1 eller att det i praktiken har upphört att vara
återvinningsbart,
(c)
att utrustningen och det icke-nukleära materialet
inte längre kan användas för kärntekniska ändamål, eller
(d)
att parterna ömsesidigt fastställer att produkten
inte längre ska omfattas av detta avtal.
3.
Avtalet ska omfatta tekniköverföring för de
gemenskapsmedlemsstater som har uttryckt sin vilja att låta sådana överföringar
omfattas av detta avtal genom en skriftlig anmälan från den berörda
medlemsstaten till Europeiska kommissionen. Varje överföring ska föregås av en
anmälan mellan å ena sidan den eller de berörda medlemsstaterna och Europeiska
kommissionen och å andra sidan Sydafrika.
Artikel V
Handel med kärnämne, icke-nukleärt material eller utrustning
1.
Alla överföringar av kärnämne, icke-nukleärt
material eller utrustning inom ramen för samarbetet ska ske i överensstämmelse
med de relevanta internationella åtaganden som gjorts av gemenskapen, gemenskapens
medlemsstater och Republiken Sydafrika när det gäller fredlig användning av
kärnenergi, enligt förteckningen i artikel VI.
2.
Parterna ska i den mån det är möjligt bistå
varandra vid upphandling som görs av endera parten eller personer inom
gemenskapen eller inom Republiken Sydafrikas jurisdiktion, när det gäller
kärnämne, icke-nukleärt material eller utrustning.
3.
Fortsatt samarbete enligt detta avtal ska villkoras
av ömsesidigt tillfredsställande tillämpning av system för kärnämneskontroll
och kontroller som gemenskapen har inrättat enligt Euratomfördraget och system
för kärnämneskontroll och kontroller av kärnämne, icke-nukleärt material eller
utrustning som har inrättats av Republiken Sydafrika.
4.
Bestämmelserna i detta avtal ska inte användas för
att hindra fri rörlighet för kärnämne, icke-nukleärt material, utrustning och
teknik inom gemenskapens territorium.
5.
Överföringar av kärnämne som omfattas av detta
avtal och tillhandahållande av relevanta tjänster ska ske på rättvisa
affärsmässiga villkor och får inte äventyra parternas internationella åtaganden
inom ramen för Världshandelsorganisationen. Tillämpningen av denna punkt ska
inte påverka Euratomfördraget och dess sekundärlagstiftning eller Sydafrikas
lagar och andra författningar.
6.
Alla vidareöverföringar av kärnämne, icke-nukleärt
material, utrustning eller teknik som omfattas av detta avtal utanför parternas
jurisdiktion får endast ske inom ramen för de åtaganden om gjorts av
regeringarna i enskilda medlemsstater i gemenskapen och Republiken Sydafrika inom
gruppen av länder som levererar kärnmaterial (NSG). Särskilt gäller att
riktlinjerna för överföring av kärnämne i IAEA-dokument INFCIRC/254/Rev. 9/del
1 ska vara tillämpliga på vidareöverföring av kärnämne, icke-nukleärt material,
utrustning eller teknik som omfattas av detta avtal.
7.
När detta avtal träder i kraft ska parterna utväxla
förteckningar över de tredjeländer till vilka vidareöverföringar enligt punkt 6
tillåts utan att det krävs förhandsgodkännande från den levererande parten. Parterna
ska hålla varandra underrättade om ändringar i sina förteckningar över
tredjeländer.
8.
Den levererande partens skriftliga
förhandsmedgivande ska krävas för vidareöverföringar enligt punkt 6 till länder
som inte finns upptagna på den levererande partens förteckning över tredjeländer.

Artikel VI
Villkor
för kärnämne som omfattas av avtalet
1.
För kärnämne som omfattas av detta avtal ska
följande villkor gälla:
(a)
I gemenskapen: Euratoms kärnämneskontroll i
enlighet med Euratomfördraget och IAEA:s kärnämneskontroll i enlighet med
nedanstående avtal om kärnämneskontroll, i tillämpliga delar och i deras
eventuellt ändrade eller nya lydelse, i den mån det krävs enligt
icke-spridningsfördraget.
i)        Avtalet mellan gemenskapens
kärnvapenfria stater, Europeiska atomenergigemenskapen och Internationella
atomenergiorganet som trädde i kraft den 21 februari 1977 (offentliggjort som
dokument INFCIRC/193).
ii)       Avtalet mellan Frankrike, Europeiska
atomenergigemenskapen och Internationella atomenergiorganet som trädde i kraft
den 12 september 1981 (offentliggjort som dokument INFCIRC/290).
iii)      Avtalet mellan Förenade kungariket,
Europeiska atomenergigemenskapen och Internationella atomenergiorganet som
trädde i kraft den 14 augusti 1978 (offentliggjort som dokument INFCIRC/263).
iv)      De tilläggsprotokoll som undertecknades
den 22 september 1998 och som trädde i kraft den 30 april 2004 på grundval av det
dokument som offentliggjordes som INFCIRC/540 (Strengthened Safeguards
System, Part II).
(b)
I Sydafrika: IAEA:s kärnämneskontroll i enlighet
med avtalet mellan Republiken Sydafrikas regering och IAEA om tillämpning av
kärnämneskontroll i samband med fördraget om förhindrande av spridning av
kärnvapen, som undertecknades och trädde i kraft den 16 september 1991 och
offentliggjordes som dokument INFCIRC/394, kompletterat genom det
tilläggsprotokoll som undertecknades och trädde i kraft den 13 september 2002,
och fördraget om en kärnvapenfri zon i Afrika som undertecknades den 11 april
1996 och trädde i kraft den 15 juli 2009.
2.
Om tillämpningen av något av de avtal med IAEA som
nämns i punkt 1 av någon anledning tillfälligt eller slutgiltigt upphör i
gemenskapen eller i Sydafrika, ska den berörda parten ingå ett avtal med IAEA
som ger en verkan och täckning som är likvärdig med den som följer av de avtal
om kärnämneskontroll som avses i punkt 1 a eller b, eller, om så inte är
möjligt,
(a)
ska gemenskapen, för sin del, tillämpa
kärnämneskontroll som bygger på Euratoms system för kärnämneskontroll, och som
ger en verkan och täckning som är likvärdig med den som följer av de avtal om
kärnämneskontroll som avses i punkt 1 a, eller, om så inte är
möjligt,
(b)
ska parterna träffa överenskommelser om tillämpning
av kärnämneskontroll som ger en verkan och täckning som är likvärdig med den
som följer av de avtal om kärnämneskontroll som avses i punkt 1 a eller b.
3.
Fysiska skyddsåtgärder ska alltid minst uppfylla de
kriterier som fastställs i bilaga C till IAEA-dokument INFCIRC/254/Rev. 10/del
1, med eventuella omarbetningar. Vid sidan av detta dokument kommer gemenskapens
medlemsstater eller i förekommande fall Europeiska kommissionen och Sydafrika
vid tillämpningen av de fysiska skyddsåtgärderna att beakta sina skyldigheter
enligt konventionen om fysiskt skydd av kärnämne, som upprättades den 3 mars
1980, inklusive eventuella ändringar som gäller för var och en av parterna, och
rekommendationerna i IAEA-dokument INFCIRC/225/Rev. 5
(kärnsäkerhetsrekommendationer om fysiskt skydd av kärnämne och
kärnanläggningar – Nuclear Security Recommendations on Physical Protection
of Nuclear Material and Nuclear Facilities), IAEA:s kärnsäkerhetsserie nr
13. Internationella transporter ska omfattas av bestämmelserna i
internationella konventionen om fysiskt skydd av kärnämne, som upprättades den
3 mars 1980, inklusive eventuella ändringar som gäller för var och en av
parterna, och IAEA:s föreskrifter om säker transport av radioaktiva ämnen (IAEA
Regulations for the Safe Transport of Radioactive Materials – IAEA:s
säkerhetsnormer serie TS-R-1).
4.
Kärnsäkerhet och avfallshantering ska omfattas av
konventionen om kärnsäkerhet (IAEA-dokument INFCIRC/449), konventionen om
säkerheten vid hantering av använt kärnbränsle och om säkerheten vid hantering
av radioaktivt avfall (IAEA-dokument INFCIRC/546), konventionen om bistånd i
händelse av kärnteknisk olycka eller ett nödläge med radioaktiva ämnen
(IAEA-dokument INFCIRC/336) och konventionen om tidig information vid en
kärnenergiolycka (IAEA-dokument INFCIRC/335).
Artikel VII
Utbyte av information och immateriella
rättigheter
Utnyttjande och spridning av information och
immateriella rättigheter, inbegripet industriell äganderätt, patent och
upphovsrätt, samt teknik som överförs genom samarbetet enligt detta avtal, ska
ske i enlighet med bestämmelserna i bilaga A.
Artikel VIII
Genomförande av avtalet
1.
Bestämmelserna i avtalet ska genomföras i god tro
så att hinder, förseningar och otillbörlig inblandning i den kärntekniska
verksamheten i Sydafrika och gemenskapen undviks, och på ett sätt som är
förenligt med de metoder för ansvarsfull ledning som krävs för ekonomisk och
säker förvaltning av kärnteknisk verksamhet.
2.
Avtalets bestämmelser får inte utnyttjas i något
eller några av följande syften: att söka uppnå kommersiella eller industriella
fördelar; att blanda sig i någon av parternas eller deras bemyndigade personers
kommersiella eller industriella intressen, vare sig inhemska eller
internationella; att blanda sig i den politik inom det kärntekniska området som
förs av någon av parterna eller av regeringarna i gemenskapens medlemsstater;
att hindra främjandet av kärnenergins fredliga och icke-explosiva användning;
att hindra rörligheten för föremål som omfattas av avtalet, eller som anmälts
för att omfattas av avtalet, inom parternas respektive territorium eller mellan
Sydafrika och gemenskapen.
3.
Kärnämne som omfattas av detta avtal ska hanteras
på grundval av principerna om proportionalitet, fungibilitet och ekvivalens för
kärnämne.
4.
Eventuella ändringar av de dokument som
offentliggjorts av IAEA och som nämns i artiklarna I, V eller VI i detta avtal
ska få verkan enligt detta avtal först när parterna har underrättat varandra genom
diplomatiska kanaler att de godtar ändringen.
Artikel IX
Administrativa
bestämmelser
1.
Båda parternas behöriga myndigheter ska fastställa
administrativa bestämmelser för att säkerställa ett effektivt genomförande av
bestämmelserna i detta avtal.
2.
Sådana administrativa bestämmelser kan bland annat
omfatta finansiering, fördelning av ledningsansvar och detaljerade föreskrifter
om informationsspridning och immateriella rättigheter.
3.
Administrativa bestämmelser som fastställs enligt
punkt 1 kan ändras genom skriftlig överenskommelse mellan de behöriga
myndigheterna.
Artikel X
Tillämplig
lagstiftning
Det samarbete som avses i detta avtal ska
genomföras enligt de lagar och andra författningar som gäller i Sydafrika och
Europeiska unionen samt enligt de internationella avtal som parterna ingått. I
fråga om gemenskapen inbegriper den tillämpliga lagstiftningen Euratomfördraget
och dess sekundärlagstiftning.
Artikel XI
Avtalsbrott
1.
Om endera parten eller en medlemsstat i gemenskapen
bryter mot någon av de viktigare bestämmelserna i detta avtal får den andra
parten, efter skriftligt varsel om detta, helt eller delvis avbryta eller
avsluta samarbetet enligt detta avtal.
2.
Innan en part vidtar en sådan åtgärd ska parterna
samråda i syfte att uppnå en överenskommelse om vilka korrigeringsåtgärder som
eventuellt ska vidtas och om en tidsplan för dessa åtgärder. Sådana åtgärder
ska vidtas endast om beslutade åtgärder inte vidtagits inom den tid som fastställts
av parterna eller om en lösning inte har kunnat finnas efter en tid som
parterna fastställer.
3.
Ett avslutande av detta avtal ska inte påverka
genomförandet av bestämmelser och/eller kontrakt som upprättas under
giltighetstiden men som fortfarande inte är slutförda dagen för avslutande,
såvida inte parterna har kommit överens om annat.
Artikel XII

Samråd
och tvistlösning
1.
På endera partens begäran ska företrädare för
parterna vid behov träffas för att samråda om frågor som härrör från tolkning
eller genomförande av detta avtal, för att övervaka hur det fungerar och för
att diskutera arrangemang för samarbete utöver det som anges i detta avtal.
Sådana samråd kan också hållas genom utväxling av korrespondens.
2.
Tvister som härrör från tolkning, tillämpning eller
genomförande av detta avtal och som inte löses genom förhandlingar eller på
annat sätt mellan parterna, ska på begäran av någon av dem hänvisas till en
skiljedomstol bestående av tre skiljemän. Vardera parten ska utse en skiljeman,
och de två utsedda skiljemännen ska välja en tredje skiljeman som inte är
någondera partens medborgare och som ska vara ordförande. Om endera parten inom
trettio dagar efter begäran om ett skiljeförfarande inte har utsett en
skiljeman, kan den andra parten begära att ordföranden i Internationella
domstolen utser en skiljeman för den part som inte har utsett en skiljeman. Om
den tredje skiljemannen inte har utsetts inom trettio dagar från det att
skiljemännen för båda parterna utsågs, kan endera parten begära att ordföranden
i Internationella domstolen utser den tredje skiljemannen. Domstolen ska vara
beslutför om majoriteten av ledamöterna är närvarande, och alla beslut ska
fattas med en majoritet av alla ledamöter i skiljedomstolen. Skiljeförfarandet
ska fastställas av domstolen. Domstolens beslut ska vara bindande för båda
parter och verkställas av dem. Ersättningen till skiljemännen ska bestämmas på
samma grund som för tillfälligt utsedda domare vid Internationella domstolen.
3.
Vid lösning av tvister ska den engelskspråkiga versionen
av detta avtal användas.
Artikel XIII
Tilläggsbestämmelser
1.
Detta avtal påverkar inte medlemsstaternas rätt att
ingå bilaterala avtal med Sydafrika, med iakttagande av medlemsstaternas
befogenheter, å ena sidan, och gemenskapens, å andra sidan, och i den mån
sådana bilaterala avtal helt överensstämmer med detta avtals mål och villkor.
Bilaterala avtal som ingåtts mellan vissa medlemsstater före ikraftträdandet av
avtalet mellan gemenskapen och Sydafrika får fortsätta att tillämpas.
2.
Villkoren för sådana avtals giltighet i förhållande
till detta avtal bör i förekommande fall fastställas i enlighet med parternas
respektive befogenheter och med förbehåll för detta avtal.
Artikel XIV
Ändringar och bilagans status
1.
På endera partens begäran får parterna samråda om
eventuella ändringar av detta avtal, särskilt för att ta hänsyn till den
internationella utvecklingen inom området för kärnämneskontroll.
2.
Detta avtal får ändras om parterna kommer överens
om det.
3.
Ändringar ska träda i kraft den dag som parterna
genom utväxling av diplomatiska noter anger för ikraftträdandet.
4.
Bilagan till detta avtal utgör en integrerad del av
avtalet och får ändras i enlighet med punkterna 1–3.
Artikel XV
Ikraftträdande
och varaktighet
1.
Detta avtal träder i kraft dagen för den senast
inkomna skriftliga anmälan om att de interna förfarandena för att avtalet ska
kunna träda i kraft har slutförts av parterna.
2.
Detta avtal ska vara i kraft under en period av tio
år. Därefter ska det förnyas automatiskt för tilläggsperioder på fem år, utom om
en part minst sex månader före utgången av en sådan tilläggsperiod till den
andra parten anmäler sina avsikter att avsluta avtalet.
3.
Oavsett om detta avtal eller ett samarbete inom
ramen för avtalet av någon orsak upphävs tillfälligt, avslutas eller upphör att
gälla, ska skyldigheterna i artiklarna III, IV, V, VI, VII, VIII, IX och X fortfarande
gälla så länge som kärnämne, icke-nukleärt material eller utrustning som
omfattas av dessa artiklar finns kvar på den andra partens territorium eller
inom dess jurisdiktion eller kontroll, eller till dess att det i enlighet med
artikel IV har fastställts att kärnämnet inte längre är användbart eller i
praktiken inte är återvinningsbart för bearbetning till en form där det kan
användas för någon kärnteknisk verksamhet som är relevant med tanke på
kärnämneskontroll.
Utfärdat i          i två exemplar på
bulgariska, tjeckiska, danska, nederländska, engelska, estländska, finska,
franska, tyska, grekiska, ungerska, italienska, lettiska, litauiska,
maltesiska, polska, portugisiska, rumänska, slovakiska, slovenska, spanska och
svenska, vilka alla texter är lika giltiga.
TILL BEVIS HÄRPÅ har undertecknade
befullmäktigade undertecknat detta avtal.
För Europeiska atomenergigemenskapen           För
Republiken Sydafrika
BILAGA A
Riktlinjer för tilldelning av sådana immateriella rättigheter som
härrör från gemensam forskning enligt avtalet om samarbete avseende fredlig
användning av kärnenergi
I. ÄGANDERÄTT SAMT TILLDELNING OCH UTÖVANDE AV
RÄTTIGHETER
1. Denna bilaga ska tillämpas på samarbete inom
ramen för avtalet, om inte annat avtalas mellan parterna. Deltagarna ska
gemensamt upprätta planer för teknikutnyttjande med avseende på äganderätt och
användning, inbegripet offentliggörande, av information samt immateriella
rättigheter som ska skapas genom samarbetet. Planerna för teknikutnyttjande ska
godkännas av parterna innan det sluts några särskilda samarbetsavtal om sådan
forskning och utveckling som planerna avser.
Planerna för teknikutnyttjande ska utarbetas
med beaktande av syftena med samarbetet, respektive deltagares relativa bidrag,
fördelar och nackdelar med licenser uppdelade på geografiska områden eller på
användningsområden, krav som följer av tillämpliga lagar och sådana andra omständigheter
som deltagarna tillmäter betydelse. De gemensamma planerna för
teknikutnyttjande ska också behandla rättigheter och skyldigheter i fråga om
resultat av intellektuell verksamhet från forskning som utförts av gästforskare
enligt det här avtalet.
2. Resultat av intellektuell verksamhet som
har tagits fram genom samarbetet och som inte tas upp i planen för
teknikutnyttjande ska med parternas godkännande fördelas i enlighet med
principerna i planen för teknikutnyttjande. Vid en eventuell tvist ska sådana
resultat ägas gemensamt av alla deltagare i den gemensamma forskning som
resultaten härrör från. Varje deltagare som omfattas av denna bestämmelse ska
ha rätt att använda sådana resultat av intellektuell verksamhet för eget
kommersiellt syfte och utan några geografiska begränsningar.
3. Vardera parten ska se till att den andra
parten och dess deltagare får de rättigheter till resultat av intellektuell
verksamhet som tilldelats dem i överensstämmelse med dessa principer.
4. Med bibehållande av konkurrensvillkoren på
de områden som berörs av detta avtal ska vardera parten vinnlägga sig om att de
rättigheter som har förvärvats enligt avtalet, och de överenskommelser som har
träffats inom ramen för avtalet, utövas på ett sådant sätt att det särskilt
främjar
i) spridning och användning av den information
som har tagits fram, lagligen frisläppts eller på annat sätt lagligen gjorts
tillgänglig inom ramen för avtalet,
ii) antagande och tillämpning av
internationella tekniska standarder.
II. UPPHOVSRÄTT
Enligt detta avtal ska upphovsrätt som tillhör
parterna eller deras deltagare handhas i enlighet med Bernkonventionen för
skydd av litterära eller konstnärliga verk (Parisakten från 1971).
III. VETENSKAPLIGA SKRIFTER
Utan att det påverkar avsnitt IV, och om inget
annat avtalas i planen för teknikutnyttjande, ska forskningsresultat
offentliggöras gemensamt av parterna eller deltagarna i samarbetet. Följande
förfaranden ska användas vid tillämpningen av denna huvudregel:
a) Om en part eller dess deltagare publicerar
vetenskapliga eller tekniska tidskrifter, artiklar, rapporter, böcker,
videofilmer eller programvara med resultat från samarbete enligt detta avtal,
ska den andra parten eller dess deltagare ha ett världsomfattande,
icke-exklusivt, oåterkalleligt och royaltyfritt tillstånd att översätta,
reproducera, anpassa, vidarebefordra och till allmänheten distribuera sådana
verk.
b) Parterna ska se till att skrifter av
vetenskaplig karaktär som härrör från samarbete enligt avtalet och som
publiceras av oberoende utgivare får så stor spridning som möjligt.
c) Samtliga exemplar av ett
upphovsrättsskyddat verk som måste spridas till allmänheten och som färdigställts
enligt bestämmelserna i avtalet, ska innehålla författarens eller författarnas
namn eller pseudonym om inte författaren uttryckligen avböjer omnämnande. Samtliga
exemplar ska också innehålla ett tydligt erkännande av det samarbetsstöd som
parterna och/eller deras företrädare och/eller deras organisationer har lämnat.
IV. EJ UTLÄMNAD INFORMATION
1. Ej utlämnad skriftlig information
a) Parterna, eller i förekommande fall deras
deltagare, ska så snart det är möjligt, och helst i planen för
teknikutnyttjande, ange vilken information med anknytning till avtalet som de inte
önskar lämna ut, varvid bland annat följande kriterier ska beaktas:
- Det att informationen är hemlig i den
meningen att den inte, som helhet eller med avseende på den exakta
sammansättningen eller sammanställningen av dess beståndsdelar, är allmänt känd
bland eller på lagligt sätt allmänt tillgänglig för experter inom området.
- Det verkliga eller potentiella kommersiella
värde som informationen har på grund av att den är hemlig.
- Tidigare skydd av informationen. Med detta
menas de åtgärder som behöriga personer tidigare har vidtagit för att hålla
informationen hemlig och som var rimliga under de omständigheter som rådde då.
Parterna och deras deltagare kan i vissa fall
komma överens om att, såvida inte annat anges, helt eller delvis inte lämna ut
den information som tillhandahålls, utväxlas eller tas fram inom ramen för
samarbete enligt avtalet.
b) Parterna ska se till att ej utlämnad
information enligt detta avtal och den sekretess som följer därav tydligt
framstår som sådan för den andra parten, till exempel genom lämplig markering
eller text som anger begränsningen. Detta gäller även för allt återgivande,
helt eller delvis, av denna information.
En part som får kännedom om ej utlämnad
information i enlighet med detta avtal ska respektera sekretessen. Dessa
begränsningar ska automatiskt upphöra om innehavaren utan begränsningar lämnar
ut informationen till experter inom området.
c) Ej utlämnad information som överlämnas
enligt avtalet får av den mottagande parten spridas till personer som verkar
hos eller är anställda av den mottagande parten samt till andra berörda
avdelningar eller organ hos den mottagande parten vilka har fått behörighet
därtill för de särskilda ändamålen med det pågående samarbetet, under
förutsättning att information som inte ska lämnas ut och som sprids på detta
sätt omfattas av en specifik överenskommelse om konfidentialitet och att
informationen tydligt framstår som ej utlämnad enligt ovan.
d) Genom skriftligt förhandsmedgivande från
den part som tillhandahåller ej utlämnad information enligt avtalet får den
mottagande parten sprida sådan information i större utsträckning än vad som
annars medges enligt punkt c. Parterna ska samarbeta för att ta fram
förfaranden för begäran om och erhållande av skriftligt förhandsmedgivande för
sådan mer omfattande spridning, och vardera parten ska lämna sådant godkännande
i den utsträckning detta får ske enligt partens egna riktlinjer, lagar och
andra författningar.
2. Ej utlämnad information som inte är
skriftlig
Ej utlämnad information som inte är skriftlig,
eller annan konfidentiell eller sekretessbelagd information, som tillhandahålls
vid seminarier och andra möten som anordnas inom ramen för avtalet, eller
information som kommer från anlitad personal, från användning av anläggningar
eller från gemensamma projekt, ska av parterna eller deras deltagare behandlas
i enlighet med de principer som fastställs för skriftlig information i denna
bilaga, dock under förutsättning att mottagaren av sådan ej utlämnad eller på
annat sätt konfidentiell eller sekretessbelagd information i samband med
överlämnandet uppmärksammas på att informationen är konfidentiell.
3. Övervakning
Vardera parten ska vinnlägga sig om att ej
utlämnad information som parten tar emot inom ramen för avtalet övervakas på
det sätt som anges i avtalet. Om någon av parterna finner att den inte kommer
att kunna eller inte kan förväntas kunna följa bestämmelserna om icke-spridning
i punkterna 1–2, ska parten omedelbart underrätta den andra parten om detta.
Parterna ska därefter samråda för att bestämma vilka åtgärder som ska vidtas.
V. Vägledning för utarbetande av en plan för
teknikutnyttjande
Planen för teknikutnyttjande är ett särskilt
avtal mellan deltagarna, som gäller genomförandet av samarbetet samt
deltagarnas respektive rättigheter och skyldigheter. I fråga om resultat av
intellektuell verksamhet ska planen för teknikutnyttjande normalt omfatta bland
annat följande: äganderätt, skydd, användarrätt för forsknings- och
utvecklingsändamål, utnyttjande och spridning, inbegripet åtgärder för
gemensamt offentliggörande, rättigheter och skyldigheter för gästforskare samt
förfaranden för tvistlösning. Planen kan också omfatta förgrunds- och
bakgrundsinformation, licensgivning och förväntade resultat.
[1]               INFCIRC/540.


title: Kommissionens rekommendation av den 21 oktober 2011 om forskningsinitiativet till gemensam programplanering Sammanlänkning av klimatkunskap för Europa

text:
               22.10.2011

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 310/1

         KOMMISSIONENS REKOMMENDATION
   av den 21 oktober 2011
   om forskningsinitiativet till gemensam programplanering ”Sammanlänkning av klimatkunskap för Europa”
   2011/C 310/01
   EUROPEISKA KOMMISSIONEN UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 181, och
   av följande skäl:

               (1)

               Klimatförändring är en av vår tids största utmaningar. I Köpenhamnsöverenskommelsen (1) erkänns tvåprocentsmålet och det betonas att de globala utsläppen av växthusgaser måste minska kraftigt och att det behövs åtgärder för att minimera klimatförändringens effekter.

               (2)

               Den kommande femte utvärderingsrapporten från Mellanstatliga panelen för klimatförändringar (IPCC), som förväntas bli offentliggjord 2014, planerar att sammanställa och utvärdera nya vetenskapliga rön för att tillhandahålla en gedigen vetenskapsbaserad grund för beslutsfattande med betoning på framtida klimatprognoser, regionala aspekter på klimatförändring och tillhörande bedömning, utvärdering av de olika tillvägagångssätten för att minska klimatförändringens effekter samt vilken roll som varje sektor, t.ex. energi, transport, jordbruk och industrin, spelar.

               (3)

               I Europa 2020-strategin framhålls behovet av att uppfylla de utsläppsmål som redan har fastställts på unionsnivå och det betonas att vi måste stärka våra ekonomiers motståndskraft mot klimatriskerna och vår kapacitet för förebyggande av och insatser vid katastrofer.

               (4)

               Forskning och innovation står i centrum för ovanstående strategimål. I synnerhet behövs det bättre klimatprognoser för att ta itu med risken för framtida förändringar när det gäller extrema händelsers frekvens och intensitet. Det behövs också forskning för att utvärdera genomförbarheten och konsekvenserna av de globala målen i Europa och andra länder, samt för att beräkna den regionala inverkan som dessa mål skulle få. Det behövs bättre kunskap för att identifiera anpassnings- och begränsningsalternativ och utvärdera potentiella fördelar, inverkan och kostnader för dessa åtgärder jämfört med att inte vidta några åtgärder.

               (5)

               Kunskapen om samhällets och ekosystemens sårbarhet för och motståndskraft mot klimatriskerna är fortfarande dålig. Kopplat till detta finns det ett behov av att bättre förstå de grundläggande processer som styr det komplexa klimatsystemet för att man lättare ska kunna upptäcka klimatförändringarna och fastställa deras orsaker (mänsklig eller naturlig påverkan) samt skilja mellan klimatförändring och klimatvariationer.

               (6)

               Det behövs snabbt teknik för att begränsa klimatförändringen, begrepp och mekanismer för att säkerställa de kraftiga minskningar av koldioxidutsläppen som krävs till 2050, inklusive forskning och innovation om förnybara energikällor, avskiljning och lagring av koldioxid, energi- och resurseffektivitet, alternativa bränslen, förändrad markanvändning, hållbar rörlighet, jordbruk och skogsbruk samt minskade utsläpp av föroreningar som påverkar människors hälsa eller miljön.

               (7)

               Klimattjänster för produktion, tillgänglighet och genomförande av vetenskapsbaserade klimatprognoser bör utvecklas. I detta hänseende krävs det forskning för att förbättra och utveckla långsiktiga observationssystem, dataanalyser, modeller och prognossystem över flera olika tidsperioder och stödja inrättandet av framgångsrika partnerskap mellan leverantörer och användare.

               (8)

               Den 26 maj 2010 (2) slog rådet (konkurrenskraft) fast att ”Sammanlänkning av klimatkunskap för Europa” är ett område där gemensam programplanering skulle leda till ett stort mervärde jämfört med de nuvarande fragmenterade forskningsinsatserna i medlemsstaterna. I sina slutsatser framhöll rådet därför att ett initiativ till gemensam programplanering måste lanseras och man uppmanade kommissionen att bidra till att ett sådant upprättas. Rådet bekräftade även att gemensam programplanering är en process som sker under medlemsstaternas ledning och med kommissionen som stöd. Den analys av nationella forskningsaktiviteter som beskrivs i kommissionens arbetsdokument bekräftar att det finns ett behov av bättre samordning för att göra forskningen effektivare och öka dess påverkan och för att utnyttja synergieffekter med verksamhet som genomförs på EU-nivå genom att utveckla en gemensam strategisk forskningsagenda.

               (9)

               Klimatförändring och klimatrelaterad forskning är ett nyckelområde inom Europeiska unionens ramprogram för forskning, som spelar en mycket strategisk roll för att stödja Europeiska unionens politiska process med hänsyn till klimatförändringens globala dimension. Verksamheter inom detta initiativ till gemensam programplanering måste noggrant samordnas med Europeiska unionens sjunde ramprogram och Europeiska unionens framtida program inom detta område, särskilt Horisont 2020, ramprogrammet om forskning och innovation.

               (10)

               En gemensam programplanering för forskning om att koppla samman kunskapen om klimatförändringarna skulle bidra till att samordna forskningen inom detta område och leda till ett fungerande europeiskt forskningsområde om klimatförändring, vilket kommer att stärka Europas ledarskap och konkurrenskraft vad gäller forskningen inom detta område.

               (11)

               För att uppnå de mål som fastställs i denna rekommendation bör medlemsstaterna samarbeta med kommissionen för att undersöka vilka kommissionsinitiativ som kan hjälpa dem att ytterligare utveckla och genomföra den strategiska forskningsagendan.

               (12)

               För att kommissionen ska kunna rapportera till Europaparlamentet och rådet om de framsteg som gjorts genom alla initiativ till gemensam programplanering bör medlemsstaterna regelbundet rapportera till kommissionen om hur initiativet till gemensam programplanering utvecklas.

         HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.

               1.

               Medlemsstaterna uppmanas att utveckla en gemensam vision om hur samarbete och samordning inom forskning på unionsnivå kan bidra till att lösa den utmaning som begränsningen av och anpassningen till klimatförändringen utgör, genom att koppla samman vetenskap, politik, ekonomi och samhälle. Medlemsstaterna, och särskilt de länder i vilka klimatförändringens effekter förväntas bli kraftiga, bör engagera sig fullt ut i denna uppgift.

               2.

               Medlemsstaterna uppmanas att ta fram en fungerande gemensam strategisk forskningsagenda i vilken behov och mål på medellång till lång sikt fastställs när det gäller klimatförändringen. Den bör innehålla en genomförandeplan med prioriteringar och tidslinjer samt en beskrivning av de insatser, instrument och resurser som krävs för att genomföra den.

               3.

               Medlemsstaterna uppmanas att vidta följande åtgärder som en del av den fungerande strategiska forskningsagendan och genomförandeplanen:

                           a)

                           Stärka informationsutbytet om relevanta regionala och nationella program, forskningsaktiviteter och Europeiska unionens samordnade forskningsprogram, även i syfte att regelbundet uppdatera kartläggningen av den europeiska forskningen inom detta område.

                           b)

                           Utbyta information, resurser, bästa praxis, metoder och riktlinjer.

                           c)

                           Fastställa områden eller forskningsaktiviteter som skulle gynnas av samordning, gemensamma ansökningsomgångar eller genom en sammanslagning av resurser.

                           d)

                           Fastställa de villkor för forskning som ska utföras gemensamt på de områden som anges i led c.

                           e)

                           Säkerställa samordning och utveckling av synergieffekter med de existerande forsknings- och innovationssystemen i Europeiska unionen, t.ex. ramprogrammet, inklusive åtgärder före driftsättningen av den globala övervakningen för miljö och säkerhet (GMES), klimat- och klimatrelaterad forskning som utförs av gemensamma forskningscentrumet (JRC) och Europeiska institutet för innovation och teknik (EIT)/klimatkunskaps- och innovationsgruppen (KIC), samt med forskning som får stöd av sammanhållningspolitiken, andra tillhörande initiativ till gemensam programplanering, samt med Europeiska unionens clearingcentral om anpassning som förvaltas av kommissionen och Europeiska miljöbyrån. Det bör utvecklas starka kopplingar inom relevanta klimatförändringsområden som inte särskilt omfattas av det nuvarande initiativet om gemensam programplanering, nämligen utvecklingen av begränsnings- och anpassningsalternativ, samt de risker och möjligheter som är förbundna med klimatförändringsåtgärder.

                           f)

                           I lämpliga fall delning av befintliga forskningsinfrastrukturer eller utveckling av nya resurser såsom samordnade databanker eller utveckling av modeller för att undersöka klimatförändringsprocesser och den inverkan som klimatförändringen har.

                           g)

                           Främjande av ett bättre samarbete mellan den offentliga och den privata sektorn samt öppen innovation mellan olika forskningsaktiviteter och verksamhetssektorer som är kopplade till och påverkas av klimatförändringen.

                           h)

                           Export och spridning av kunskap, innovation och tvärvetenskapliga strategier, särskilt sådana som har relevans för politiska beslut.

                           i)

                           Ge den politiska beslutsfattande nivån, både på nationell nivå och på EU-nivå, lämplig vetenskaplig information.

                           j)

                           Upprätta ett lämpligt informationsutbyte med relevanta internationella program.

                           k)

                           Skapa nätverk mellan centra för forskning om klimatförändring, inklusive centra utanför det europeiska forskningsområdet.

                           l)

                           Förstärka gemensamma framtidsstudier.

               4.

               Medlemsstaterna uppmanas att upprätthålla och ytterligare utveckla en gemensam ledningsstruktur inom klimatförändringsområdet som ska fastställa gemensamma villkor, regler och förfaranden för samarbete och samordning samt övervaka genomförandet av den strategiska forskningsagendan.

               5.

               Medlemsstaterna uppmanas att gemensamt genomföra den strategiska forskningsagendan, bland annat genom sina nationella forskningsprogram eller annan nationell forskning, i enlighet med de riktlinjer för ramvillkor för den gemensamma programplaneringen som utarbetats av rådets högnivågrupp om gemensam programplanering (3).

               6.

               Medlemsstaterna uppmanas att samarbeta med kommissionen för att undersöka eventuella kommissionsinitiativ som kan hjälpa dem att utveckla och genomföra den strategiska forskningsagendan och samordna de gemensamma programmen med andra unionsinitiativ på området.

               7.

               Medlemsstaterna uppmanas att hålla nära kontakt med Strategiska forumet för internationellt samarbete inom vetenskap och teknik (SFIC) när det gäller att utveckla och genomföra en internationell dimension i den strategiska forskningsagendan och säkerställa överensstämmelse med SFIC-initiativ och gentemot tredjeländer.

               8.

               Medlemsstaterna uppmanas att genom årliga lägesrapporter regelbundet rapportera till kommissionen om hur initiativet till gemensam programplanering utvecklas.

      Utfärdad i Bryssel den 21 oktober 2011.

            På kommissionens vägnar

         Máire GEOGHEGAN-QUINN

            Ledamot av kommissionen

      (1)  UNFCCC (2009) Rapport till partskonferensen vid dess femtonde möte som ägde rum i Köpenhamn den 7–19 december 2009.

      (2)  10246/10

      (3)  http://ec.europa.eu/research/era/docs/en/voluntary_guidelines.pdf


Avis juridique important

|

31996H0210

96/210/EG: Rådets rekommendation av den 11 mars 1996 om att bevilja kommissionen ansvarsfrihet för genomförandet av operationerna inom Europeiska utvecklingsfonden (1989) (sjunde EUF) för räkenskapsåret 1994

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 068 , 19/03/1996 s. 0031 - 0031

RÅDETS REKOMMENDATION av den 11 mars 1996 om att bevilja kommissionen ansvarsfrihet för genomförandet av operationerna inom Europeiska utvecklingsfonden (1989) (sjunde EUF) för räkenskapsåret 1994 (96/210/EG)EUROPEISKA UNIONENS RÅD UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATIONmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 206 i detta,med beaktande av fjärde AVS-EEG-konventionen, som undertecknades i Lomé den 15 december 1989,med beaktande av rådets beslut 91/482/EEG av den 25 juli 1991 om associering av de utomeuropeiska länderna och territorierna med Europeiska ekonomiska gemenskapen (1),med beaktande av det interna avtalet om finansiering och administration av gemenskapens stöd (2), som undertecknades i Bryssel den 16 juli 1990, särskilt artikel 33.3 i denna,med beaktande av budgetförordningen av den 29 juli 1991 tillämplig på sjunde Europeiska utvecklingsfonden (3), särskilt artikel 66-77 i denna, ochmed beaktande av följande:Rådet har granskat räkenskaperna och balansräkningen för Europeiska utvecklingsfondens (1989) (sjunde EUF) operationer till och med den 31 december 1994, samt revisionsrättens redogörelse för räkenskapsåret 1994 tillsammans med kommissionens svar (4).I enlighet med artikel 33.3 i den interna överenskommelsen beviljas kommissionen ansvarsfrihet för förvaltningen av Europeiska utvecklingsfonden (1989) (sjunde EUF) av parlamentet på rådets rekommendation.Kommissionens genomförande av Europeiska utvecklingsfondens operationer (1989) (sjunde EUF) under räkenskapsåret 1994 har i sin helhet varit tillfredsställande.HÄRIGENOM REKOMMENDERAS att Europaparlamentet beviljar kommissionen ansvarsfrihet för genomförandet av Europeiska utvecklingsfondens operationer (1989) (sjunde EUF) för räkenskapsåret 1994.Utfärdad i Bryssel den 11 mars 1996.På rådets vägnarL. DINIOrdförande(1) EGT nr L 263, 19.9.1991, s. 1.(2) EGT nr L 229, 17.8.1991, s. 288.(3) EGT nr L 266, 21.9.1991, s. 1.(4) EGT nr C 303, 14.11.1995, s. 252-293.