title: Rådets rekommendation av den 16 november 2021 med en bedömning av de deltagande medlemsstaternas framsteg när det gäller att fullgöra åtaganden som gjorts inom ramen för det permanenta strukturerade samarbetet (Pesco) 2021/C 464/02

text:
               17.11.2021

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 464/10

      RÅDETS REKOMMENDATION
      av den 16 november 2021
      med en bedömning av de deltagande medlemsstaternas framsteg när det gäller att fullgöra åtaganden som gjorts inom ramen för det permanenta strukturerade samarbetet (Pesco)
      (2021/C 464/02)
      EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
      med beaktande av fördraget om Europeiska unionen, särskilt artikel 46.6,
      med beaktande av protokoll nr 10 om det permanenta strukturerade samarbete som inrättas genom artikel 42 i fördraget om Europeiska unionen, fogat till fördraget om Europeiska unionen och till fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
      med beaktande av rådets beslut (Gusp) 2017/2315 av den 11 december 2017 om upprättande av permanent strukturerat samarbete och om fastställande av förteckningen över deltagande medlemsstater (1),
      med beaktande av förslaget från unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik, och
      av följande skäl:

                  (1)

                  Enligt artikel 4.2 d i beslut (Gusp) 2017/2315 ska rådet anta beslut och rekommendationer om bedömning av de deltagande medlemsstaternas bidrag till fullgörandet av överenskomna åtaganden i enlighet med den mekanism som beskrivs i artikel 6 i det beslutet.

                  (2)

                  Enligt artikel 6.3 i beslut (Gusp) 2017/2315 ska rådet på grundval av den årsrapport om det permanenta strukturerade samarbetet (Pesco) som läggs fram av unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik (den höga representanten) en gång om året pröva huruvida de deltagande medlemsstaterna fortfarande fullgör de mer bindande åtaganden som avses i artikel 3 i det beslutet.

                  (3)

                  I tillägg 1 till bilagan till rådets slutsatser av den 20 november 2020 om den strategiska översynen av Pesco 2020 föreskrivs att den höga representanten kommer att lägga fram årsrapporten om genomförandet av Pesco senast i juli varje år, så att rådet senast i november det året kan anta sin rekommendation med en bedömning av de deltagande medlemsstaternas framsteg när det gäller att fullgöra de åtaganden som gjorts inom ramen för Pesco. I punkt 16 i rådets rekommendation av den 6 mars 2018 om en färdplan för genomförandet av det permanenta strukturerade samarbetet (2) föreskrivs att Europeiska unionens militära kommitté bör ge kommittén för utrikes- och säkerhetspolitik råd i militära angelägenheter och rekommendationer så att den kan utarbeta rådets bedömning av huruvida de deltagande medlemsstaterna fortfarande fullgör de mer bindande åtagandena.

                  (4)

                  Enligt punkt 26 i rådets rekommendation av den 15 oktober 2018 om ordningsföljden för fullgörandet av de mer bindande åtaganden som gjorts inom ramen för permanent strukturerat samarbete (Pesco) och om fastställande av mer exakta mål (3) bör den höga representanten beakta den rekommendationen i årsrapporten om Pesco, som kommer att ligga till grund för bedömningen av varje deltagande medlemsstats fullgörande av de mer bindande åtagandena.

                  (5)

                  Den 7 juli 2021 lade den höga representanten för rådet fram sin årsrapport om läget i fråga om genomförandet av Pesco (årsrapporten), inklusive varje deltagande medlemsstats fullgörande av sina åtaganden, i enlighet med respektive nationell genomförandeplan som har setts över och uppdaterats.

                  (6)

                  På grundval av detta bör rådet därför anta en rekommendation med en bedömning av de deltagande medlemsstaternas framsteg när det gäller att fullgöra åtaganden som gjorts inom ramen för Pesco.

            HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.
      I.   Syfte och tillämpningsområde

                  1.

                  Syftet med denna rekommendation är att bedöma de deltagande medlemsstaternas bidrag till fullgörandet av de mer bindande åtaganden som gjorts inom ramen för Pesco, på grundval av årsrapporten och i enlighet med de nationella genomförandeplaner som de deltagande medlemsstaterna har lagt fram 2021.

            II.   Iakttagelser och bedömning

                  2.

                  Årsrapporten utgör en stabil grund för bedömningen av läget i fråga om genomförandet av Pesco, inklusive varje deltagande medlemsstats fullgörande av sina åtaganden i enlighet med respektive nationell genomförandeplan.

                  3.

                  Genom att ta itu med Europas nuvarande och framtida behov på säkerhets- och försvarsområdet, särskilt genom sina nuvarande och framtida insatser för att fullgöra sina mer bindande åtaganden, bidrar de deltagande medlemsstaterna till att förbättra unionens förmåga att agera som säkerhetsgarant och öka dess strategiska oberoende, och de stärker dess förmåga att samarbeta med partner och skydda sina medborgare.

                  4.

                  Rådet inser att de deltagande medlemsstaterna avsevärt måste förbättra fullgörandet av alla mer bindande åtaganden senast 2025 och understryker vidare att de deltagande medlemsstaterna

                              a)

                              fortsatte att öka sina försvarsutgifter under den första inledande Pesco-etappen (2018–2020) och angav att de planerar ytterligare ökningar under perioden 2021–2025, trots den konjunkturnedgång som orsakats av covid-19-krisen. I syfte att stärka de deltagande medlemsstaternas förmågor och därmed öka unionens handlingsförmåga bör den positiva trenden upprätthållas i framtiden, inbegripet genom att resurser avsätts för projekt för gemensam utveckling av försvarsförmågor, där en särskild insats krävs inom forskning och teknik, så att de mål som fastställts för den andra inledande Pesco-etappen kan uppnås och det europeiska förmågelandskapets övergripande samstämmighet ökas,

                              b)

                              har gjort blygsamma framsteg när det gäller användningen av unionens verktyg och processer för förmågeplanering och förmågeutveckling i den nationella kontexten, och de uppmanas att öka sina satsningar på en mer systematisk och aktiv användning av dessa verktyg och processer för att komma till rätta med förmågebristerna på ett samarbetsinriktat sätt. I detta avseende kommer ett fullständigt genomförande av de överenskomna rekommendationerna i den samordnade årliga försvarsöversikten från 2020 om försvarsutgifter, försvarsplanering och försvarssamarbete att vara avgörande för att gemensamt förbereda en ny planeringshorisont efter mitten av 2020-talet för ökat samarbete vad gäller förmågeutveckling,

                              c)

                              bör fortsätta sina satsningar på att utarbeta ett sammanhållet heltäckande styrkepaket för unionen senast 2025, i linje med underrättelsen om Pesco, som bidrar till uppnåendet av unionens ambitionsnivå,

                              d)

                              avsevärt bör öka sina satsningar på att fullgöra de operativa åtagandena, särskilt åtagande 12, eftersom det anses vara av avgörande betydelse för att förbättra relevansen i och effekterna av unionens yttre åtgärder, särskilt med avseende på dess operativa dimension. Fullgörandet av åtagande 12 stärker unionens förmåga att närhelst det är möjligt agera som säkerhetsgarant tillsammans med partner och vid behov på egen hand; stora brister, som återspeglas i förmågemålen med hög påverkansgrad, påverkar även fortsättningsvis tillgängligheten, insatsförmågan och interoperabiliteten hos de deltagande medlemsstaternas styrkor som krävs för att uppnå unionens ambitionsnivå. Det finns dessutom utrymme för deltagande medlemsstater att öka sina bidrag inte enbart till pågående uppdrag och insatser inom den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken (GSFP) utan även till tjänstgöringslistan för EU:s stridsgrupper och databaser för snabbinsatser. I detta sammanhang, i linje med rådets rekommendation av den 15 november 2021 om ordningsföljden för fullgörande av de mer bindande åtaganden som gjorts inom ramen för det permanenta strukturerade samarbetet (Pesco) och om fastställande av mer exakta mål samt om upphävande av rekommendationen av den 15 oktober 2018 (4), bör de deltagande medlemsstaterna vidare diskutera och fastställa framstegsindikatorer i syfte att tillhandahålla en skälig andel till motsvarande styrkegeneration för GSFP-uppdrag och GSFP-insatser, inom ramen för medlemsstaternas resurser och förmåga, och för att öka transparensen dem emellan. I enlighet med principen om en enda uppsättning av styrkor (5) bör de deltagande medlemsstaternas bidrag till styrkekatalogen vara i linje med instruktionerna för förmågemålsprocessen och bör omfatta alla resurser som kan sättas in (inbegripet högkvarter och förmågor som kan användas för att stödja uppdrag och insatser),

                              e)

                              har gjort framsteg när det gäller att uppfylla åtagandet att bidra till att avhjälpa de förmågebrister som konstaterats inom ramen för förmågeutvecklingsplanen och den samordnade årliga försvarsöversikten, inbegripet en bedömning av genomförandet av förmågemål med hög påverkansgrad, men i majoriteten av fallen alltjämt inte har gett några indikationer på om och hur de som en prioriterad fråga överväger att använda det europeiska samverkansinriktade arbetssättet för att täppa till nationella förmågebrister. På samma sätt råder det alltjämt ingen samsyn mellan dem om effekterna av förmågeprojekt som syftar till att öka EU:s strategiska oberoende och stärka den europeiska försvarstekniska och försvarsindustriella basen. Satsningarna på att genomföra rekommendationerna i den samordnade årliga försvarsöversikten från 2020 och vidareutveckla de identifierade samarbetsmöjligheterna, särskilt för att utarbeta färdplaner för genomförandet av de sex föreslagna fokusområdena, bör bidra till att förbättra denna samsyn. Rådet erinrade om att samstämmigheten i resultaten mellan å ena sidan förmågeutvecklingsplanen och den samordnade årliga försvarsöversikten och, å andra sidan, respektive Natoprocesser, såsom Natos försvarsplaneringsprocess, säkerställts och kommer att säkerställas även i fortsättningen i fall då kraven överlappar varandra, samtidigt som de båda organisationernas skilda karaktär och respektive ansvarsområden och medlemskap erkänns,

                              f)

                              fortfarande behöver ytterligare förbättra tillhandahållandet av information om de mer bindande åtagandena och de relevanta mer exakta målen gällande sin industripolitik och sina upphandlingsstrategier De bör öka satsningarna på att gå längre än den nuvarande nivån när det gäller åtagandena, genom att tillhandahålla planer med tydliga indikationer på att de projekt som härrör från deras industripolitik och anskaffningsstrategier bidrar till att göra den europeiska försvarsindustrin mer konkurrenskraftig och har en positiv inverkan på den europeiska försvarstekniska och försvarsindustriella basen, inbegripet genom att främja gränsöverskridande deltagande från små och medelstora företag och medelstora börsnoterade företag i hela unionen.

                  5.

                  När det gäller de enskilda nationella genomförandeplanerna uppmanas varje deltagande medlemsstat att beakta de resultat och rekommendationer som presenteras i årsrapporten vid det fortsatta genomförandet av Pesco och att i enlighet därmed se över sitt bidrag till fullgörandet av de mer bindande åtagandena under den andra inledande Pesco-etappen.

            III.   Nationella genomförandeplaner

                  6.

                  Överlag har de deltagande medlemsstaterna sedan slutet av 2020 förbättrat kvaliteten på den information som lämnas i de årliga uppdateringarna av de nationella genomförandeplanerna. Trots denna positiva trend rekommenderas de deltagande medlemsstaterna att för alla åtagandeområden tillhandahålla mer välunderbyggda indikationer och meningsfulla uttalanden, med särskild tonvikt på utformning av särskilda framåtblickande planer för hur de avser att bidra till uppfyllandet av mer bindande åtaganden och mer exakta mål, bland annat genom utnyttjande av resultaten och rekommendationerna i den samordnade årliga försvarsöversikten från 2020. Det framåtblickande perspektivet kommer att göra det möjligt för de deltagande medlemsstaterna att bättre samordna sina satsningar och söka efter samarbetsmöjligheter.

                  7.

                  De deltagande medlemsstaterna uppmanas också att fortsätta att samarbeta med Pescos sekretariat i bilaterala dialoger som syftar till att uppnå, upprätthålla eller till och med ytterligare förbättra en positiv utveckling när det gäller att uppnå de mer bindande åtagandena. Pesco-sekretariatet kommer att utarbeta ett reviderat informationsdokument som underlag för nationella genomförandeplaner baserat på den nya uppsättningen mer exakta mål för den andra inledande Pesco-etappen, vilket skulle kunna inbegripa en tidsram för de deltagande medlemsstaterna för att nå de överenskomna riktmärkena.

                  8.

                  De deltagande medlemsstaterna uppmanas att använda den digitala plattform som utvecklats av Europeiska försvarsbyrån (EDA) för Pescos räkning för inlämning av sina nationella genomförandeplaner, vilket kommer att göra det möjligt för dem att använda de uppgifter som de redan har tillhandahållit, till exempel inom ramen för Pesco, den samordnade årliga försvarsöversikten och andra relevanta försvarsinitiativ från unionen, och som kommer att minska den administrativa bördan för de deltagande medlemsstaterna.

                  9.

                  De deltagande medlemsstaterna uppmanas att gå längre än den nuvarande nivån när det gäller åtaganden som rör försvarssektorns industriella dimension genom att tillhandahålla planer med tydliga indikationer på att de projekt som härrör från deras industripolitik och anskaffningsstrategier bidrar till att göra den europeiska försvarsindustrin mer konkurrenskraftig och har en positiv inverkan på den europeiska försvarstekniska och försvarsindustriella basen.

                  10.

                  De deltagande medlemsstaterna uppmanas starkt att, inom ramen för sina resurser och sin förmåga, öka sina bidrag till Pescos operativa aspekter, medan brister identifieras med särskild inriktning på tillgången till strategiskt utplacerbara styrkor för genomförandet av unionens ambitionsnivå, på förteckningarna över krav för GSFP-uppdrag och GSFP-insatser, på databaser för snabbinsatser och på tjänstgöringslistan för EU:s stridsgrupper.

                  11.

                  Eftersom ett framgångsrikt fullgörande av Pescos mer bindande åtaganden kräver en kollektiv och en individuell insats från alla deltagande medlemsstater, och för att säkerställa nödvändig politisk drivkraft, bör de deltagande medlemsstaterna 2022 samt vartannat år därefter komplettera sina nationella genomförandeplaner med ett politiskt uttalande på hög nivå i vilket de redogör för de viktigaste resultaten och anger specifika nationella prioriteringar (särskilt stöd till genomförandet av EU:s prioriteringar för förmågeutveckling och resultat och rekommendationer i den samordnade årliga försvarsöversikten) och bidrag till fullgörandet av de mer bindande åtagandena.

            IV.   Pesco-projekt

                  12.

                  De 46 Pesco-projekten bidrar till uppfyllandet av de 20 mer bindande åtagandena. 32 av dessa projekt kan kopplas till de samarbetsmöjligheter, inbegripet de fokusområden som identifierats av den samordnade årliga försvarsöversikten. Dessutom rör 24 av projekten direkt de förmågemål med hög påverkansgrad som mildrar kritiska brister i GSFP-uppdrag och GSFP-insatser, medan 18 av dem gör det indirekt.

                  13.

                  Medan ett betydande antal Pesco-projekt förväntas ge konkreta resultat senast i slutet av 2025, i linje med rådets slutsatser av den 20 november 2020 om den strategiska översynen av Pesco 2020, anger lägesrapporten om Pesco-projekten till rådet av den 2 juni 2021 att vissa av dem kan ha svårt att uppnå de förväntade resultaten vid den tidpunkten. Pescos synlighet och trovärdighet kommer att avgöras genom ett framgångsrikt genomförande av samtliga pågående Pesco-projekt och genom att konkreta resultat och erforderliga förmågor uppnås i tid.

                  14.

                  Därför understryker rådet att de deltagande medlemsstaterna bör anstränga sig för att nå konkreta resultat som planerat, särskilt för de projekt från den första och andra omgången som fortfarande befinner sig på idéstadiet och de projekt som står inför stora begränsningar i samband med ytterligare förfining av mål, omfattning och resultat. Detta är en indikation på att dessa projekt kräver noggrann granskning gällande hur de bör drivas vidare eller huruvida några av dem bör grupperas eller slås samman för att öka deras genomslagskraft och effektivitet, spara resurser, öka synergierna och undvika onödigt dubbelarbete. Om projektmedlemmar konstaterar att de förväntade resultaten inte kan uppnås bör sådana projekt antingen återupplivas eller avslutas så att man säkerställer att alla Pesco-projekt är relevanta, effektiva och trovärdiga.

                  15.

                  Rådet rekommenderar att projektsamordnaren eller projektsamordnarna informerar Pesco-sekretariatet och de övriga deltagande medlemsstaterna oftare om läget för deras Pesco-projekt, i syfte att öka transparensen och Pesco-sekretariatets förmåga att spela en större roll när det gäller att ge råd till de deltagande medlemsstaterna. I detta sammanhang bör Pesco-sekretariatets resurser ökas ytterligare.

                  16.

                  Rådet uppmanar de deltagande medlemsstaterna att prioritera en europeisk samarbetsstrategi för att åtgärda kapacitetsbrister och på bästa sätt utnyttja EDA liksom europeiska forumet för gemensam förmågeutveckling i linje med det överenskomna åtagandet inom ramen för Pesco, inbegripet EDA:s stöd för att färdigställa projektförslag inom ramen för Pesco och eventuellt stöd till genomförandet av Pesco-projekt.

                  17.

                  De deltagande medlemsstaterna kan uppmana Pesco-sekretariatet att föreslå idéer till potentiella nya Pesco-projekt som hittills inte tagits upp av dem inom ramen för Pesco, med beaktande av resultat och rekommendationer från den samordnade årliga försvarsöversikten samt EU:s prioriteringar för förmågeutveckling med ursprung i förmågeutvecklingsplanen, inbegripet förmågemålen med hög påverkansgrad.

                  18.

                  I syfte att identifiera och generera framtida Pesco-projektförslag uppmanar rådet de deltagande medlemsstaterna att stärka användningen av unionens verktyg för planering och förmågeutveckling samt resultaten och rekommendationerna i den samordnade årliga försvarsöversikten för att ytterligare finslipa projektförslag, särskilt när det gäller fokusområden och fastställda samarbetsmöjligheter, även på det operativa området. Rådet uppmanar de deltagande medlemsstaterna att fortsätta att lämna in Pesco-projektförslag, och särskilt avseende projekt med en mer operativ inriktning och kortsiktiga effekter på grundval av redan befintliga förmågor samt projekt som bidrar till att åtgärda de strategiska förmågebrister och behov som har identifieras inom förmågeutvecklingsplanen och den samordnade årliga försvarsöversikten.

            V.   Det fortsatta arbetet

                  19.

                  Rådets rekommendation, som anger mer exakta mål för vart och ett av de mer bindande åtagandena för den andra inledande Pesco-etappen 2021–2025, bör antas så snart som möjligt.

                  20.

                  Efter godkännandet av den rekommendationen kommer Pesco-sekretariatet att tillhandahålla ett reviderat informationsdokument som underlag för nationella genomförandeplaner baserat på den nya uppsättningen mer exakta mål för den andra inledande Pesco-etappen, vilket skulle kunna inbegripa en tidsram för de deltagande medlemsstaterna för att nå de överenskomna riktmärkena.

                  21.

                  De deltagande medlemsstaterna uppmanas att se över sina nationella genomförandeplaner i syfte att uppdatera dem vid behov och att lägga fram sina uppdaterade nationella genomförandeplaner för Pesco-sekretariatet (inklusive genom EDA:s digitala plattform) senast den 10 mars 2022. Nästa uppdatering av de nationella genomförandeplanerna bör åtföljas av ett politiskt uttalande på hög nivå i vilket de deltagande medlemsstaterna bör redogöra för sina viktigaste resultat och ange specifika nationella prioriteringar och bidrag.

                  22.

                  Rådet erinrade om att Pesco-sekretariatet och de deltagande medlemsstaterna, i linje med den strategiska översynen av Pesco 2020, bör fortsätta att arbeta med incitament för att förbättra fullgörandet av åtagandena, särskilt där framstegen av den höga representanten bedömts och av rådet framhållits vara otillräckliga, nämligen när det gäller de operativa åtagandena och åtagandena som rör det europeiska samverkansinriktade arbetssättet. För att säkerställa politisk drivkraft och ett stärkt politiskt egenansvar bör de deltagande medlemsstaterna och den höga representanten även fortsättningsvis föra regelbundna politiska diskussioner på hög nivå.

                  23.

                  De deltagande medlemsstaterna uppmanas att fortsätta att samarbeta med Pescos sekretariat i bilaterala dialoger som syftar till att uppnå, upprätthålla eller till och med ytterligare förbättra en positiv utveckling när det gäller att uppnå de mer bindande åtagandena. Pesco-sekretariatet skulle lämna rekommendationer som är skräddarsydda för varje deltagande medlemsstat för diskussion under dessa dialoger. I detta avseende bör Pesco-sekretariatet stärkas ytterligare.

                  24.

                  Rådet erinrar om att de deltagande medlemsstaterna, med hänsyn tagen till resultatet av den strategiska kompassen, mot bakgrund av processen för den strategiska översyn av Pesco som ska genomföras före utgången av den andra inledande Pesco-etappen 2025 och såsom anges i underrättelsen om Pesco, som även hänvisar till säkerhets- och försvarspolitikens särskilda karaktär i vissa medlemsstater, kommer att bedöma fullgörandet av alla åtaganden inom ramen för Pesco samt diskutera och besluta om nya åtaganden, i syfte att inleda en ny etapp mot en europeisk säkerhets- och försvarsmässig integration.

         Utfärdad i Bryssel den 16 november 2021.

               På rådets vägnar

            J. BORRELL FONTELLES

               Ordförande

         (1)  EUT L 331, 14.12.2017, s. 57.

         (2)  EUT C 88, 8.3.2018, s. 1.

         (3)  EUT C 374, 16.10.2018, s. 1.

         (4)  EUT C 463, 16.11.2021. s. 1.

         (5)  Dessa styrkor kan användas av de deltagande medlemsstaterna inom EU-ramen, för nationella behov, samt i olika sammanhang som FN och Nato.


title: Rådets rekommendation (EU) 2021/2022 av den 18 november 2021 om ändring av rekommendation (EU) 2020/912 om de tillfälliga restriktionerna för icke nödvändiga resor till EU och ett eventuellt avskaffande av dessa restriktioner

text:
                  19.11.2021

                  SV

                  Europeiska unionens officiella tidning

                  L 413/37

         RÅDETS REKOMMENDATION (EU) 2021/2022
         av den 18 november 2021
         om ändring av rekommendation (EU) 2020/912 om de tillfälliga restriktionerna för icke nödvändiga resor till EU och ett eventuellt avskaffande av dessa restriktioner
         EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
         med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 77.2 b och e samt 292 första och andra meningen, och
         av följande skäl:

                     (1)

                     Den 30 juni 2020 antog rådet en rekommendation om de tillfälliga restriktionerna för icke nödvändiga resor till EU och ett eventuellt avskaffande av dessa restriktioner (1) (rådets rekommendation).

                     (2)

                     Därefter har rådet antagit rekommendationerna (EU) 2020/1052 (2), (EU) 2020/1144 (3), (EU) 2020/1186 (4), (EU) 2020/1551 (5), (EU) 2020/2169 (6), (EU) 2021/89 (7), (EU) 2021/132 (8), (EU) 2021/767 (9), (EU) 2021/892 (10), (EU) 2021/992 (11), (EU) 2021/1085 (12), (EU) 2021/1170 (13), (EU) 2021/1346 (14), (EU) 2021/1459 (15), (EU) 2021/1712 (16), (EU) 2021/1782 (17), (EU) 2021/1896 (18) och (EU) 2021/1945 (19) om ändring av rådets rekommendation (EU) 2020/912 om de tillfälliga restriktionerna för icke nödvändiga resor till EU och ett eventuellt avskaffande av dessa restriktioner.

                     (3)

                     Den 20 maj 2021 antog rådet rekommendation (EU) 2021/816 om ändring av rekommendation (EU) 2020/912 om de tillfälliga restriktionerna för icke nödvändiga resor till EU och ett eventuellt avskaffande av dessa restriktioner (20) för att uppdatera de kriterier som används för att bedöma om icke nödvändiga resor från tredjeländer är säkra och bör tillåtas.

                     (4)

                     I rådets rekommendation föreskrivs att medlemsstaterna gradvis ska häva de tillfälliga restriktionerna för icke nödvändiga resor till EU från och med den 1 juli 2020 på ett samordnat sätt med avseende på personer som är bosatta i de länder som anges i bilaga I till rådets rekommendation. Förteckningen över tredjeländer i bilaga I bör ses över varannan vecka och allt efter omständigheterna uppdateras av rådet efter nära samråd med kommissionen och berörda EU-byråer och EU-organ till följd av en samlad bedömning på grundval av den metod, de kriterier och de uppgifter som avses i rådets rekommendation.

                     (5)

                     Därefter har diskussioner förts inom rådet, i nära samråd med kommissionen och berörda EU-byråer och EU-organ, om översynen av den förteckning över tredjeländer som anges i bilaga I till rådets rekommendation och med tillämpning av de kriterier och metoder som fastställs i rådets rekommendation, i dess ändrade lydelse enligt rekommendation (EU) 2021/816. Som en följd av dessa diskussioner bör förteckningen över tredjeländer i bilaga I ändras. I synnerhet bör Indonesien läggas till i förteckningen.

                     (6)

                     Gränskontroll är inte bara av intresse för den medlemsstat vid vars yttre gränser den utförs, utan för samtliga medlemsstater som har avskaffat inre gränskontroll. Medlemsstaterna bör därför säkerställa att de åtgärder som vidtas vid de yttre gränserna är samordnade i syfte att säkerställa att Schengenområdet fungerar väl. Från och med den 18 november 2021 bör medlemsstaterna därför fortsätta att häva de tillfälliga restriktionerna för icke nödvändiga resor till EU på ett samordnat sätt med avseende på personer som är bosatta i de tredjeländer, särskilda administrativa regioner och andra enheter och territoriella myndigheter som anges i bilaga I till rådets rekommendation, i dess ändrade lydelse enligt denna rekommendation.

                     (7)

                     I enlighet med artiklarna 1 och 2 i protokoll nr 22 om Danmarks ställning, fogat till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, deltar Danmark inte i antagandet av denna rekommendation, som inte är bindande för eller tillämplig på Danmark. Eftersom denna rekommendation är en utveckling av Schengenregelverket ska Danmark, i enlighet med artikel 4 i det protokollet, inom sex månader efter det att rådet har beslutat om denna rekommendation, besluta huruvida landet ska genomföra den.

                     (8)

                     Denna rekommendation utgör en utveckling av de bestämmelser i Schengenregelverket i vilka Irland inte deltar i enlighet med rådets beslut 2002/192/EG (21). Irland deltar därför inte i antagandet av denna rekommendation, som inte är bindande för eller tillämplig på Irland.

                     (9)

                     När det gäller Island och Norge utgör denna rekommendation, i enlighet med avtalet mellan Europeiska unionens råd och Republiken Island och Konungariket Norge om dessa staters associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket, en utveckling av de bestämmelser i Schengenregelverket som omfattas av det område som avses i artikel 1 A i rådets beslut 1999/437/EG (22).

                     (10)

                     När det gäller Schweiz utgör denna rekommendation, i enlighet med avtalet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om Schweiziska edsförbundets associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket, en utveckling av de bestämmelser i Schengenregelverket som omfattas av det område som avses i artikel 1 A i beslut 1999/437/EG (23) jämförd med artikel 3 i rådets beslut 2008/146/EG (24).

                     (11)

                     När det gäller Liechtenstein utgör denna rekommendation, i enlighet med protokollet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen, Schweiziska edsförbundet och Furstendömet Liechtenstein om Furstendömet Liechtensteins anslutning till avtalet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om Schweiziska edsförbundets associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket, en utveckling av de bestämmelser i Schengenregelverket som omfattas av det område som avses i artikel 1 A i beslut 1999/437/EG (25) jämförd med artikel 3 i beslut 2011/350/EU (26).

               HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.
         Rådets rekommendation (EU) 2020/912, i dess ändrade lydelse enligt rekommendationerna (EU) 2020/1052, (EU) 2020/1144, (EU) 2020/1186, (EU) 2020/1551, (EU) 2020/2169, (EU) 2021/89, (EU) 2021/132, (EU) 2021/767, (EU) 2021/816, (EU) 2021/892, (EU) 2021/992, (EU) 2021/1085, (EU) 2021/1170, (EU) 2021/1346, (EU) 2021/1459, (EU) 2021/1712, (EU) 2021/1782, (EU) 2021/1896 och (EU) 2021/1945, om de tillfälliga restriktionerna för icke nödvändiga resor till EU och ett eventuellt avskaffande av dessa restriktioner, ska ändras på följande sätt:

                     1.

                     Första stycket i punkt 1 i rådets rekommendation ska ersättas med följande:

                                 ”1.

                                 Från och med den 18 november 2021 bör medlemsstaterna gradvis avskaffa de tillfälliga restriktionerna för icke nödvändiga resor till EU på ett samordnat sätt med avseende på personer som är bosatta i de tredjeländer som anges i bilaga I.”

                     2.

                     Bilaga I till rekommendationen ska ersättas med följande:

                           ”BILAGA I
                           Tredjeländer, särskilda administrativa regioner samt andra enheter och territoriella myndigheter vars invånare inte bör påverkas av tillfälliga restriktioner vid de yttre gränserna för icke nödvändiga resor till EU:
                           I.   STATER

                                       1.

                                       ARGENTINA

                                       2.

                                       AUSTRALIEN

                                       3.

                                       BAHRAIN

                                       4.

                                       KANADA

                                       5.

                                       CHILE

                                       6.

                                       COLOMBIA

                                       7.

                                       INDONESIEN

                                       8.

                                       JORDANIEN

                                       9.

                                       KUWAIT

                                       10.

                                       NAMIBIA

                                       11.

                                       NYA ZEELAND

                                       12.

                                       PERU

                                       13.

                                       QATAR

                                       14.

                                       RWANDA

                                       15.

                                       SAUDIARABIEN

                                       16.

                                       SYDKOREA

                                       17.

                                       FÖRENADE ARABEMIRATEN

                                       18.

                                       URUGUAY

                                       19.

                                       KINA (*1)

                                 II.   FOLKREPUBLIKEN KINAS SÄRSKILDA ADMINISTRATIVA REGIONER

                                       Hongkong SAR

                                       Macao SAR

                                 III.   ENHETER OCH TERRITORIELLA MYNDIGHETER SOM INTE ERKÄNNS SOM STATER AV MINST EN MEDLEMSSTAT

                                       Taiwan

                        (*1)  Med förbehåll för bekräftelse om ömsesidighet."

            Utfärdad i Bryssel den 18 november 2021.

                  På rådets vägnar

               Z. ČERNAČ

                  Ordförande

            (1)  EUT L 208 I, 1.7.2020, s. 1.

            (2)  EUT L 230, 17.7.2020, s. 26.

            (3)  EUT L 248, 31.7.2020, s. 26.

            (4)  EUT L 261, 11.8.2020, s. 83.

            (5)  EUT L 354, 26.10.2020, s. 19.

            (6)  EUT L 431, 21.12.2020, s. 75.

            (7)  EUT L 33, 29.1.2021, s. 1.

            (8)  EUT L 41, 4.2.2021, s. 1.

            (9)  EUT L 165 I, 11.5.2021, s. 66.

            (10)  EUT L 198, 4.6.2021, s. 1.

            (11)  EUT L 221, 21.6.2021, s. 12.

            (12)  EUT L 235, 2.7.2021, s. 27.

            (13)  EUT L 255, 16.7.2021, s. 3.

            (14)  EUT L 306, 31.8.2021, s. 4.

            (15)  EUT L 320, 10.9.2021, s. 1.

            (16)  EUT L 341, 24.9.2021, s. 1.

            (17)  EUT L 360, 11.10.2021, s. 128.

            (18)  EUT L 388, 3.11.2021, s. 1.

            (19)  EUT L 397, 10.11.2021, s. 28.

            (20)  EUT L 182, 21.5.2021, s. 1.

            (21)  Rådets beslut 2002/192/EG av den 28 februari 2002 om Irlands begäran om att få delta i vissa bestämmelser i Schengenregelverket (EGT L 64, 7.3.2002, s. 20).

            (22)  EGT L 176, 10.7.1999, s. 31.

            (23)  EUT L 53, 27.2.2008, s. 52.

            (24)  Rådets beslut 2008/146/EG av den 28 januari 2008 om ingående på Europeiska gemenskapens vägnar av avtalet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om Schweiziska edsförbundets associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket (EUT L 53, 27.2.2008, s. 1).

            (25)  EUT L 160, 18.6.2011, s. 21.

            (26)  Rådets beslut 2011/350/EU av den 7 mars 2011 om ingående på Europeiska unionens vägnar av protokollet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen, Schweiziska edsförbundet och Furstendömet Liechtenstein om Furstendömet Liechtensteins anslutning till avtalet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om Schweiziska edsförbundets associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket, om avskaffande av kontroller vid de inre gränserna och om personers rörlighet (EUT L 160, 18.6.2011, s. 19).


title: Rådets rekommendation (EU) 2021/2122 av den 26 november 2021 om en pakt för forskning och innovation i Europa

text:
               2.12.2021

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 431/1

      RÅDETS REKOMMENDATION (EU) 2021/2122
      av den 26 november 2021
      om en pakt för forskning och innovation i Europa
      EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
      med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 292 jämförd med artikel 182.5,
      med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, och
      av följande skäl:

                  (1)

                  Den 30 september 2020 antog kommissionen meddelandet En ny era för det europeiska forskningsområdet, där den presenterar en ny vision för det europeiska forskningsområdet och tillkännager sin avsikt att föreslå en pakt för forskning och innovation i Europa.

                  (2)

                  I rådets slutsatser om det nya europeiska forskningsområdet, som antogs den 1 december 2020, uppmanas medlemsstaterna och kommissionen att under 2021 utarbeta en politisk agenda för det europeiska forskningsområdet och en modell för flernivåstyre för att förverkliga den nya målsättningen för det europeiska forskningsområdet.

                  (3)

                  Under de senaste två årtiondena har genomförandet av det europeiska forskningsområdet bidragit till vissa viktiga framsteg på områden som forskningsinfrastruktur, öppen vetenskap, transnationellt och internationellt samarbete, könsbalans inom forskning och innovation, gemensam programplanering, forskarkarriärer och forskares rörlighet samt till strukturella reformer. Framstegstakten när det gäller investeringar i forskning och innovation på unionsnivå har dock på senare tid generellt saktat ned, och mer behöver göras för att vända den trenden.

                  (4)

                  För att ta itu med de globala utmaningarna och stödja Europas konkurrenskraft bör man i det internationella samarbetet genom det europeiska forskningsområdet ta hänsyn till prioriteringarna i unionens yttre förbindelser, på grundval av multilateralism och balanserad ömsesidig öppenhet, och främja lika villkor och ömsesidighet som bygger på grundläggande värden och gemensamma ramvillkor.

                  (5)

                  För att förverkliga ett europeiskt forskningsområde som lämpar sig för framtiden är det nödvändigt att stärka samordningen och fördjupa samstämmigheten mellan politiken på unionsnivå och på nationell och regional nivå. I kommissionens meddelande En ny era för det europeiska forskningsområdet uppmanas därför medlemsstaterna att mobilisera sig kring centrala gemensamma principer och värden och att fastställa gemensamma prioriterade insatsområden. Detta är särskilt relevant i en tid då det krävs ökad och mer fokuserad nationell och regional finansiering och ökade och mer fokuserade nationella och regionala reformer för att påskynda bidraget till Förenta nationernas (FN) mål för hållbar utveckling och den gröna och digitala omställningen och för att genomföra Parisavtalets mål, i linje med målen i den europeiska gröna given.

                  (6)

                  Det behövs en gemensam uppsättning principer och värden för att bekräfta en solid grund för forskning och innovation i unionen, med betoning på värden (etik och integritet, frihet för vetenskaplig forskning, jämställdhet och lika möjligheter), fastställa bättre arbetsvillkor (fri rörlighet för forskare, kunskap och teknik inom hela unionen, strävan efter spetskompetens, värdeskapande och effekterna av forskning och innovation) och ökat samarbete (samordning, samstämmighet, engagemang, global utåtriktad verksamhet, delaktighet och samhällsansvar).

                  (7)

                  Gemensamma prioriterade områden bör ge en tydlig indikation till berörda parter om de områden och åtgärder som unionen och dess medlemsstater anser vara gemensamma prioriteringar och där de åtar sig att samarbeta om en variabel geometri och skapa en stabil ram för beslutsfattare, offentliga finansiärer, privata investerare och aktörer.

                  (8)

                  I sina slutsatser om det nya europeiska forskningsområdet bekräftade rådet målet att investera 3 % av unionens BNP i forskning och utveckling (FoU). För att prioritera investeringar och reformer skulle medlemsstaterna kunna uppdatera sinanationella mål för att återspegla nya unionsprioriteringar och nationella omständigheter.

                  (9)

                  För att de nationella strategierna ska kunna bidra till uppnåendet av 3-procentsmålet uppmanas medlemsstaterna att överväga att använda ytterligare delmål och hitta rätt balans mellan en tillräckligt ambitiös agenda för det europeiska forskningsområdet och en agenda som är uppnåelig och realistisk, även för medlemsstaterna på nationell nivå.

                  (10)

                  För att stärka det europeiska forskningsområdet krävs ett närmare samarbete mellan medlemsstaterna och kommissionen. Detta kan uppnås genom att kommissionen inrättar och upprätthåller ett förenklat övervaknings- och samordningssystem för ömsesidigt lärande och förstärkt bilateral och multilateral dialog.

                  (11)

                  Samordningen av investeringar och reformer på unionsnivå och nationell nivå, inbegripet regional nivå, bör förbättras för att stärka de nationella forsknings- och innovationssystemen och öka deras genomslagskraft på unionsnivå; nationell forsknings- och innovationspolitik driver visserligen utvecklingen av nationella system mot nationella mål, men bidrar också till målen för det europeiska forskningsområdet och andra gemensamma unionsprioriteringar på strategiska områden av gemensamt intresse.

            HÄRIGENOM REKOMMENDERAS MEDLEMSSTATERNA ATT GÖRA FÖLJANDE:
      I.   Värden och principer för forskning och innovation i unionen

                  1.

                  Medlemsstaterna bör tillämpa följande gemensamma uppsättning värden och principer för forskning och innovation i unionen, och tillämpa dem i sina forsknings- och innovationssystem, i nära samarbete med berörda parter. Dessa värden och principer bör också främjas av medlemsstaterna och unionen i deras samverkan med tredjeländer i syfte att uppnå lika villkor och gemensamma ramvillkor.

         Upprätthålla värden

                  a)

                  Etik och integritet inom forskning och innovation: Forskare, forskningsprocesser och forsknings- och innovationssystemet överlag bör följa strikta regler och strikt praxis för etik och integritet, som en grund för ansvarsfull och tillförlitlig forskning, fri från otillbörlig påverkan – en förutsättning för att spetskompetens ska kunna uppnås – och ligger till grund för forskarnas ansvar att undvika biaser och metodbrister och motverka spridningen av pseudovetenskap och felaktig information genom ökade insatser för vetenskaplig förmedling och dess pedagogik.

                  b)

                  Frihet för vetenskaplig forskning: Detta är en del av den forskningskultur som präglar det europeiska forskningsområdet, och ett nödvändigt villkor för att forskarna fritt ska kunna definiera sina forskningsfrågor, forskningsteorier och forskningsmetoder på ett öppet och säkert sätt och producera, dela och sprida kunskap, data och andra resultat.

                  c)

                  Jämställdhet mellan könen och lika möjligheter för alla: Här ingår en könsbalans i forskarlag på alla nivåer, inbegripet i förvaltning och beslutsfattande, bekämpning av könsrelaterat våld, könsrelaterade trakasserier och könsdiskriminering, och integrering av jämställdhetsdimensionen i forsknings- och innovationsinnehåll, med beaktande av mångfald i vidare bemärkelse, inbegripet bland annat kön, ras eller etniskt ursprung, religion eller övertygelse, social mångfald, funktionsnedsättning, ålder, sexuell läggning och bekämpning av diskriminering på alla grunder.

         Arbeta bättre

                  d)

                  Fri rörlighet: Fri rörlighet för forskare och stödpersonal, vetenskapliga rön och teknik bör främjas för att attrahera begåvningar och undvika potentiell kompetensflykt. Detta inbegriper utbyte av vetenskapliga rön, data och verktyg i ett så tidigt skede som möjligt, i synnerhet genom öppen vetenskap, attraktiva och meritbaserade karriärer, erkännande av forskares och stödpersonals kompetens under hela deras karriärer, förbättring av ramvillkoren för forskares rörlighet, bidrag till forskares rörlighet i hela unionen, främjande av utbyten mellan den akademiska världen och näringslivet (och andra sektorer) samt spridning av innovation och stöd till öppen tillgång till forsknings- och teknikinfrastrukturer och deras tjänster.

                  e)

                  Strävan efter spetskompetens: Ett åtagande att planera, utföra eller stödja forskning av högsta möjliga kvalitet, i syfte att uppnå och belöna spetskompetens som en förutsättning för att uppnå vetenskapliga, tekniska, ekonomiska, politiska och samhälleliga effekter och på så vis utvidga Europas övergripande kunskapsbas. Detta innebär att offentligt stöd till forskning och innovation bör användas till att välja ut och finansiera initiativ av hög kvalitet – vilket innebär att forskningen är av världsklass, producerar kontrollerbara och reproducerbara resultat och genomförs med hjälp av transparenta forskningsprocesser och forskningsmetoder och genom forskningsförvaltning som möjliggör systematisk återanvändning av tidigare resultat. Forskningsbedömningssystemet – för forskning, forskare, forskarlag och institutioner – bör följa denna princip och belöna kvalitet i enlighet med detta; det offentliga stödet bör ta fasta på att grundforskning är avgörande för att säkerställa spetskompetens, attraktionskraft och konkurrensfördelar för FoI-ekosystem och bör hitta rätt balans mellan ”nyfikenhetsdriven” och ”uppdragsorienterad” forskning.

                  f)

                  Värdeskapande och samhälleliga och ekonomiska effekter: Ökning av effekterna av forskning och innovation genom att omvandla Europas ledande ställning inom kunskapsskapande genom att ta vara på de kunskaper som finns i samhället, till exempel genom produkter, tjänster, processer och lösningar som stöder medborgarnas välbefinnande på en hållbar planet, ekonomiskt välstånd, öppen innovation, evidensbaserat beslutsfattande och strategiskt oberoende, samtidigt som man bevarar en öppen ekonomi; detta inbegriper bland annat att man samarbetar mellan olika politikområden, uppmuntrar och belönar en starkare sammankoppling mellan aktörer i tvärvetenskapligt och sektorsövergripande samarbete, investerar i människor, tillgång till infrastrukturer för forskning och teknik, samverkan med näringslivet och andra aktörer och främjar forskardriven grundforskning och dess roll när det gäller att skapa banbrytande framsteg och utveckla en bredare kunskapsbas.

         Arbeta tillsammans

                  g)

                  Samordning, samstämmighet och engagemang: Medlemsstaterna inför en europeisk dimension i nationell och regional forsknings- och innovationspolitik och säkerställer ett ökat nationellt stöd och engagemang för ett framgångsrikt genomförande av prioriteringarna för det europeiska forskningsområdet. Medlemsstaterna samordnar, med stöd från unionen, sin forsknings- och innovationspolitik och sina forsknings- och innovationsprogram på områden av gemensamt intresse, bland annat genom att säkerställa komplementaritet och främja synergier med unionens ramprogram för forskning och innovation och andra unionsprogram och unionsfonder, och underlättar därigenom det transnationella samarbetet inom det europeiska forskningsområdet, och styr investeringar i forskning och innovation och reformer för att förverkliga det europeiska forskningsområdet och påskynda den gröna och digitala omställningen.

                  h)

                  Global utåtriktad verksamhet: Medlemsstaterna deltar i ömsesidigt fördelaktigt samarbete och gemensam verksamhet inom forskning och innovation med partner från tredjeländer och regioner, på grundval av unionens strategiska intressen, värden och de principer som anges i denna rekommendation, i FN:s mål för hållbar utveckling och i andra relevanta internationella instrument.

                  i)

                  Delaktighet: Medlemsstaterna bör sträva efter att utveckla det europeiska forskningsområdets fulla potential för att vara konkurrenskraftiga på global nivå; medlemsstater och regioner med sämre resultat bör därför få råd och stöd i syfte att förstärka sina insatser för att öka forsknings- och innovationssystemens resultat och storlek, och utveckla sin kapacitet, både när det gäller mänskliga resurser och infrastruktur, bland annat genom att utnyttja synergier mellan deras nationella och regionala finansiering och unionsmedel. Insatser bör stödjas på unionsnivå för att frigöra potentialen för spetskompetens i medlemsstaterna och koppla samman forsknings- och innovationsaktörer från regioner med sämre resultat med europeiska nätverk av hög kvalitet i hela unionen.

                  j)

                  Samhällsansvar: Målet är att vara lyhörd för samhällets behov av att utöka den kollektiva kapaciteten och uppnå större samhälls- och miljöeffekter, och att öka förtroendet för och uppslutningen kring vetenskap och innovation genom att engagera berörda parter, lokalsamhällen och medborgare i utformningen och genomförandet av forsknings- och innovationspolitiken, genom att förbättra kommunikationen rörande vetenskap och genom att säkerställa att ovannämnda politik kan anpassas, är flexibel och möjlig att justera när oväntade problem uppstår.

            II.   Prioriterade områden för gemensamma åtgärder i unionen

                  2.

                  Medlemsstaterna bör på frivillig basis införa följande prioriterade områden för gemensamma åtgärder till stöd för det europeiska forskningsområdet, på grundval av vilka de åtgärderna i den politiska agendan för det europeiska forskningsområdet kommer att utformas. Dessa åtgärder bör säkerställa att de värden och principer för forskning och innovation i unionen som anges i denna rekommendation följs och får tillräckligt stöd.

         En fördjupad, verkligt fungerande inre marknad för kunskap

                  a)

                  Öppen vetenskap: Stödja och belöna en kultur för verkligt öppen vetenskap i hela unionen, inbegripet integrering av öppen tillgång till akademiska publikationer och forskningsdata (dvs. enligt principen så öppen som möjligt, så begränsad som nödvändigt) och spridning och användning av principer och praxis för öppen vetenskap, och samtidigt beakta skillnader mellan olika discipliner och kulturella skillnader, inbegripet flerspråkighet, stödja utvecklingen av färdigheter inom öppen vetenskap och ytterligare utveckla och integrera underliggande digital infrastruktur och digitala tjänster.

                  b)

                  Forskningsinfrastrukturer: Vidareutveckla öppen tillgång till och bättre utnyttjande och anslutning av befintliga och nya europeiska och nationella forskningsinfrastrukturer, inbegripet e-infrastrukturer, inom alla vetenskapsområden. Bättre utnyttja dessa infrastrukturers integrerande funktion i kunskaps- och innovationsekosystemet och deras potential att tillhandahålla lösningar på globala utmaningar, bilda partnerskap och koppla samman resurser och bättre utnyttja anslutningen till det europeiska öppna forskningsmolnet; förbättra anslutningen till och samverkan med tekniska infrastrukturer och näringslivet för att öka deras genomslagskraft; främja skapandet av ny infrastrukturkapacitet på europeisk nivå. Detta kommer att ligga till grund för vetenskaplig spetskompetens och hjälpa den europeiska vetenskapen att samarbeta och konkurrera globalt, bidra till att överbrygga forsknings- och innovationsklyftan och främja delaktighet i det europeiska forskningsområdet; en förutsättning för detta är bland annat att det finns ett bredare spektrum av finansieringskällor för världsledande forskningsinfrastrukturer och nya sätt att finansiera transnationell och virtuell åtkomst.

                  c)

                  Jämställdhet, lika möjligheter för alla och delaktighet: Säkerställa rättvisa, öppna, inkluderande och jämställda karriärvägar inom forskningen för att underlätta systematiska institutionella och strukturella förändringar i organisationer som finansierar och utför forskning och innovation, motverka könsrelaterat våld och sexuella trakasserier, undanröja orättvisor oavsett kön, ras eller etniskt ursprung, religion eller övertygelse, funktionsnedsättning, ålder eller sexuell läggning, övervaka och utvärdera den nationella jämställdhetspolitiken och planerna på det området inom forskning och innovation.

                  d)

                  Forskares karriärer och rörlighet samt system för bedömning och belöning av forskning: Ge forskares karriärer i allmänhet, och i synnerhet i början och i mitten av deras karriär, ett större erkännande, inbegripet de särskilda hinder som kvinnor ställs inför i dessa skeden, göra deras karriärer mer attraktiva och förse dem med den utbildning och kompetens som krävs för att möta forskarrollens föränderliga villkor i hela unionen, inbegripet med avseende på ledarskap och undervisning; bygga vidare på och säkerställa överensstämmelse med viktiga program såsom Marie-Skłodowska-Curie-åtgärderna. Detta kommer att uppnås genom att skapa stabila, attraktiva, inkluderande, stödjande och transparenta arbets- och anställningsvillkor och genom att tillhandahålla tydliga och mer varierande karriärvägar och vägledning för välgrundade yrkesval. Ta itu med problemet med den obalanserade cirkulationen av forskare i hela unionen samt mellan sektorer och offentliga förvaltningar och samtidigt förebygga kompetensflykt och öka attraktionskraften gentemot begåvningar från omvärlden. Vidareutveckla nuvarande system för bedömning av forskning, forskare, forskarlag och institutioner för att belöna kvalitet, effekt, praxis för öppen vetenskap, ledarskap och engagemang i samhället och samarbete med näringslivet och andra verksamhetssektorer, inbegripet oberoende vetenskaplig rådgivning för evidensbaserat beslutsfattande; beakta ett brett spektrum av forskningsresultat och forskningsverksamheter, även med beaktande av undervisning inom högre utbildning, och möjliggöra olika karriärvägar. Belöningssystem bör säkerställa insyn och öppenhet och att hänsyn tas till meriter, och undvika bias, diskriminering och orättvis behandling. De bör göras effektiva och regelbundet övervakas med hjälp av lämpliga indikatorer och av observationsgruppen för forskarkarriärer.

                  e)

                  Kunskapsutnyttjande: Öka samarbetet och kopplingarna mellan forsknings- och innovationsaktörer och bättre samordna politik och program på unionsnivå, nationell och regional nivå, i synnerhet genom forsknings- och innovationsvänliga ramar, inbegripet regleringsstöd och politiskt stöd, för kunskapsutnyttjande, förbättra utnyttjandet av och tillgången till forskningsresultat, kompetensutveckling och förvaltning av immateriella tillgångar.

                  f)

                  Vetenskapligt ledarskap: Öka kapaciteten och finansieringen av forskarinitierad grundforskning och tillämpad forskning. Detta kommer att hjälpa unionen att uppnå en ledande ställning som ett kunskapssamhälle och globalt vetenskapligt centrum, vilket är en förutsättning för en effektiv innovationspolitik och för unionens förmåga att förstå, förbereda sig inför och reagera på framtida utmaningar såsom klimatförändringar och hälsokriser.

                  g)

                  Globalt engagemang: Utveckla en sammanhängande strategi för globalt engagemang och gemensamma verktyg som främjar gemensamma europeiska värden och principer för forskning och innovation när det gäller internationellt samarbete och drar nytta av forskningens attraktionskraft i unionen; säkerställa unionens strategiska oberoende inom vetenskap och innovation, samtidigt som en öppen ekonomi bevaras; främja lika villkor och ömsesidighet som bygger på grundläggande värden; utveckla forsknings- och innovationspartnerskapen och stärka, bredda och fördjupa samarbetet med tredjeländer och regionala organisationer.

         Tillsammans ta itu med den gröna och digitala omställningen och andra utmaningar som påverkar samhället och öka samhällets deltagande i det europeiska forskningsområdet

                  h)

                  Utmaningsbaserade åtgärder för det europeiska forskningsområdet: Sammanföra medlemsstaterna och kommissionen, inklusive regioner och lokala enheter, samt tredjeländer, berörda parter inom forskning och innovation och näringslivet, och därmed förena krafter genom nära samordning, gemensam utformning, samarbete, datadelning och gemensam finansiering för att främja lösningar baserade på forskning och innovation och minska framtida risker i syfte att utveckla sektorspolitik till stöd för Europas resiliens- och hållbarhetsmål för den gröna och digitala omställningen; dessa åtgärder för det europeiska forskningsområdet bör

                              —

                              bygga vidare på unionens forskningsramprogram och forskningsinstrument, såsom FoI-uppdrag, europeiska partnerskap inbegripet Europeiska institutet för innovation och tekniks kunskaps- och innovationsgrupper (KI-grupper), initiativ för gemensam programplanering samt andra åtgärder utöver unionens forskningsramprogram, såsom multilaterala allianser inom forskning och innovation,

                              —

                              hantera nya och ihållande utmaningar såsom klimatförändringar, förlust av biologisk mångfald och bevarande av biologisk mångfald, energiomställningen och digitala omställningen, migration, plastföroreningar, cancer, åldersrelaterade och sällsynta sjukdomar eller hot mot folkhälsan, inbegripet återkommande och nya infektionssjukdomar,

                              —

                              bygga vidare på bidrag från alla olika discipliner, så att utmaningarna kan hanteras på ett heltäckande sätt,

                              —

                              ta tillvara på erfarenheterna från befintliga samordningsinitiativ, såsom den strategiska planen för energiteknik, nationella energi- och klimatplaner och det exempel som utgörs av handlingsplanen ERAvsCorona.

                  i)

                  Synergier med fortbildning och den europeiska kompetensagendan: Forskning och innovation samt högre utbildning är viktiga drivkrafter för innovation, kunskapsskapande, spridning och användning. Åtgärderna bör

                              —

                              utveckla, stödja och utnyttja synergier mellan det europeiska forskningsområdet och det europeiska området för högre utbildning, i synnerhet via högre utbildningsanstalter och forskningsinfrastruktur, inbegripet e-infrastruktur, och därigenom ömsesidigt förstärka politik för öppen vetenskap och öppen utbildning samt EIT:s KI-grupper,

                              —

                              tillhandahålla vägledning och stöd till relevanta berörda parter i samband med omställningen av systemet för högre utbildning till mer samarbete, inkludering, spetskompetens och digitalisering, bland annat genom att på ett samordnat sätt på unionsnivå och nationell nivå stödja vidareutvecklingen av initiativet Europauniversitet som en katalysator för moderna, inkluderande och framtidsorienterade högre utbildningsanstalter i unionen,

                              —

                              utveckla och genomföra initiativ för att utrusta forskare med all den kompetens som arbetsmarknaden kräver och för kompetensutveckling och omskolning genom riktad utbildning.

                  j)

                  Synergier med sektorspolitik och industripolitik för att främja innovationsekosystem: Forskning och innovation är tillsammans med ett flexibelt näringsliv avgörande för att driva på konkurrenskraften och uppnå strategiskt oberoende samtidigt som man bevarar en öppen ekonomi. Åtgärderna bör

                              —

                              utveckla, stödja och utnyttja synergierna mellan det europeiska forskningsområdet, sektorsövergripande politik och den uppdaterade industristrategin (1),

                              —

                              främja samordning av politik och program för forskning och innovation för att stödja utvecklingen av banbrytande och inkrementell innovation i hela unionen, i synnerhet genom infrastrukturer för forskning och teknik, högre utbildningsanstalter, Europeiska innovationsrådet, Horisont Europa-partnerskap inklusive EIT:s KI-grupper, industriallianser, viktiga projekt av gemensamt europeiskt intresse, gemensamma klusterinitiativ, tematiska plattformar för smart specialisering och gemensamma färdplaner för industriteknik (från grundforskning till tillämpning) inom viktiga strategiska områden, särskilt sådana som rör de industriella ekosystem som identifieras i den förnyade europeiska industripolitiken,

                              —

                              tas fram tillsammans med medlemsstaterna, näringslivet (inklusive små och medelstora företag) och andra berörda parter inom forskning och innovation, och

                              —

                              ange särskilda prioriterade områden (eller prioriterade värdekedjor) för att bidra till att samordna offentliga och privata investeringar.

                  k)

                  Ett aktivt medborgar- och samhällsengagemang inom forskning och innovation i alla dess dimensioner: Bidrag från, och förmågan att dra nytta av, allmänhetens åsikter och bidrag och främja allmänhetens engagemang att göra oss mer medvetna om fördelarna med och effekterna av forskning och innovation i människors vardag, säkerställa en större mångfald av strategier för att utforma och genomföra forsknings- och innovationspolitik och göra forskning och innovation mer relevant för samhället genom att nya lösningar blir lättare att godta och mer överkomliga i pris.

         Öka tillgången till spetskompetens inom forskning och innovation i hela unionen och förbättra sammanlänkningarna mellan innovationsekosystem i hela unionen

                  l)

                  Fler investeringar och reformer i länder och regioner med sämre forsknings- och innovationsresultat: Effektiv mobilisering av unionsfinansiering och nationell finansiering för investeringar i forskning och innovation, i kombination med stöd och bistånd för att genomföra nödvändiga forsknings- och innovationsreformer.

                  m)

                  Synergier mellan finansieringsprogram på unionsnivå, nationell nivå och regional nivå: Synergier mellan unionens finansieringsprogram och nationella och regionala finansieringssystem för forskning och innovation bör vägledas av de värden och principer som anges i denna rekommendation samt uppmuntras, göras operationella och stärkas på grundval av väletablerade riktlinjer för deras genomförande, särskilt synergier mellan Horisont Europa, sammanhållningspolitiken och faciliteten för återhämtning och resiliens.

                  n)

                  Ökad samverkan och kvalitetsbaserad integrering av forskningsverksamma organisationer från länder och de yttersta randområdena som presterar sämre inom forskning och innovation i europeiska vetenskapliga nätverk och innovationsekosystem, en mer balanserad kompetenscirkulation inom det europeiska forskningsområdet, lämplig kompetens och utbildning för att förbättra tillgången till spetskompetens.

         Främja samordnade investeringar och reformer inom forskning och innovation

                  o)

                  Stöd för att prioritera och säkra långsiktiga investeringar i forskning och innovation, samt politiska reformer: Detta gäller på alla förvaltningsnivåer (unionsnivå samt nationell och regional nivå), med bättre sektorsövergripande samordning och deltagande, inklusive regulatoriska sandlådor och experimentklausuler; deras utformning, genomförande och bedömning bör gå hand i hand för att maximera synergieffekterna och genomslagskraften.

                  p)

                  Samordning av investeringar i forskning och innovation: Främja samordningen genom att stödja kartläggningen och genomförandet av samordnade investeringar och reformer i syfte att stärka det europeiska forskningsområdets dimension inom alla förvaltningsnivåer i unionen och maximera deras genomslagskraft till förmån för unionens vetenskaps- och innovationssystem, och genom att främja interoperabilitet mellan system på grundval av erfarenhetsåterföring från gemensam programplanering och europeiska forskningsinfrastrukturer.

            III.   Prioritera investeringar och reformer

                  3.

                  Medlemsstaterna bör prioritera investeringar och reformer som berör det europeiska forskningsområdets prioriteringar och skapar de förutsättningar och det stöd som krävs för starkare privata investeringar i forskning och innovation på unionsnivå samt på nationell och regional nivå genom att fastställa realistiska, men ambitiösa, frivilliga mål för forsknings- och utvecklingsinvesteringar och för FoU-resultat på nationell nivå samtidigt som nationella omständigheter tas i beaktande:

                              a)

                              Offentliga utgifter för forskning och utveckling och privata investeringar i forskning och innovation kräver en adekvat politisk och rättslig ram för att bli så effektiva och ändamålsenliga som möjligt och säkerställa ekonomiska och sociala effekter; omvänt kräver en reform av den politiska ramen för forskning och innovation eller genomförandet av ett reformprogram en mobilisering av tillräckliga resurser (som finansiering, mänskliga resurser, kompetens, forskningstjänster) för att driva på förändringar och förbättra forsknings- och innovationssystemets resultat.

                              b)

                              Investeringsmålen för forskning och utveckling stimulerar inte bara den totala ökningen av utgifterna för forskning och utveckling utan återspeglar också mer kvalitativa mål när det gäller vetenskapliga, tekniska, samhälleliga eller industriella riktlinjer; detta gäller i synnerhet offentliga utgifter för forskning och utveckling till stöd för det europeiska forskningsområdets prioriteringar, inbegripet reformer av nationella och regionala forsknings- och innovationssystem, en hållbar och konkurrenskraftig ekonomi och den gröna och digitala omställningen.

                  4.

                  Medlemsstaterna bör bidra till unionsmålet att investera 3 % av unionens BNP i forskning och utveckling genom att, på frivillig basis, fastställa nationella mål för sina totala utgifter för forskning och utveckling.

                  5.

                  Medlemsstaterna bör se till att strategin bidrar till uppnåendet av de nationella målen för totala utgifter för forskning och innovation genom att frivilligt fastställa nationella delmål, till exempel när det gäller följande:

                              a)

                              Planerade offentliga utgifter för forskning och utveckling, uttryckt i procent av BNP.

                              b)

                              Procentandelen nationella offentliga utgifter för forskning och utveckling som avsätts för gemensamma program och initiativ, forskningsinfrastrukturer och europeiska partnerskap.

                              c)

                              Den förväntade ökningen av de totala utgifterna för forskning och utveckling för de medlemsstater som släpar efter unionens genomsnittliga utgifter för forskning och utveckling, uttryckt i procent av BNP.

                  6.

                  Medlemsstaterna noterar kommissionens förslag att inkludera ett nytt mål på 1,25 % av unionens BNP för offentliga insatser som medlemsstaterna ska uppnå senast 2030 på ett samordnat sätt i unionen samt två nya frivilliga mål som innebär att medlemsstaterna anslår 5 % av de nationella offentliga FoU-medlen till gemensamma program och europeiska partnerskap senast 2030 och att de ökar de totala investeringarna i FoU med 50 % i de medlemsstater som ligger under unionsgenomsnittet för FoU-investeringar.

            IV.   Samordning och övervakning av politiska åtgärder

                  7.

                  Kommissionen och medlemsstaterna bör införa en förstärkt samordningsmekanism för att säkerställa framsteg mot prioriteringarna för det europeiska forskningsområdet. Denna mekanism bör omfatta samordning och stöd på unionsnivå, från den strategiska planerings- och utformningsfasen till genomförande- och övervakningsstadierna, via en rad enklare och mindre betungande politiska verktyg och processer:

                              —

                              En av rådet godkänd politisk agenda för det europeiska forskningsområdet, där man fastställer de åtgärder på det området som ska genomföras gemensamt och frivilligt på ett samordnat och flexibelt sätt och utan att öka den administrativa bördan för medlemsstaterna, till stöd för de principer för forskning och innovation och de prioriteringar för det europeiska forskningsområdet som anges i denna rekommendation och som svar på de utmaningar som unionen och nationella forsknings- och innovationsgrupper samt samhället i stort ställs inför. Den politiska agendan för det europeiska forskningsområdet bör vara tydlig och genomförbar, tillhandahålla ett genuint unionsmervärde och definiera och beskriva varje åtgärd med hänsyn till dess genomförande (på unionsnivå och/eller nationell nivå).

                              —

                              En skräddarsydd nationell process eller ett skräddarsytt nationellt politiskt verktyg, som varje medlemsstat kan använda på frivillig basis, till exempel i form av en strategi, en nationell handlingsplan eller färdplan för det europeiska forskningsområdet, i syfte att identifiera pågående eller planerade åtgärder på nationell eller regional nivå som bidrar till genomförandet av den politiska agendan för det europeiska forskningsområdet och till andra prioriterade områden för gemensamma åtgärder.

                              —

                              En särskild, användarvänlig onlineplattform för politiken för det europeiska forskningsområdet för att informera om i) genomförandet av den politiska agendan för det europeiska forskningsområdet på unionsnivå och nationell nivå och ii) andra relevanta investeringar, reformer och verksamheter till stöd för de principer och prioriterade områden för det europeiska forskningsområdet som anges i denna rekommendation. Onlineplattformen för politiken för det europeiska forskningsområdet bör bygga på befintliga resurser och verktyg och minska den administrativa bördan för medlemsstaterna och kommissionen.

                  8.

                  Medlemsstaterna och kommissionen bör införa en förstärkt övervakningsmekanism för att säkerställa en lämplig grund för evidensbaserat beslutsfattande inom det europeiska forskningsområdet och tillhandahålla evidens och analyser inom ramen för den europeiska planeringsterminen. Denna mekanism bör omfatta följande:

                              —

                              En resultattavla för det europeiska forskningsområdet, som på unionsnivå övervakar framstegen mot målen för detta forskningsområde, samt en mer detaljerad resultattavla som övervakar framstegen mot målen för det europeiska forskningsområdet på nationell nivå genom en utförlig kombination av relevanta input-, resultat- och effektindikatorer och kvalitativa analyser som tar hänsyn till medlemsstaternas olika omständigheter och knyter an till prioriteringarna för detta forskningsområde. Resultattavlan för det europeiska forskningsområdet bör uppdateras regelbundet. Resultattavlan för det europeiska forskningsområdet bör bedöma den övergripande konsolideringen och de kollektiva framstegen för prioriteringarna inom detta forskningsområde, och den bör endast visa aggregerade uppgifter på unionsnivå.

                              —

                              Regelbundna politiska dialoger mellan medlemsstaterna och kommissionen – både bilateralt och multilateralt – för att aktivt bedöma och vägleda genomförandet av den politiska agendan för det europeiska forskningsområdet, i synnerhet genom utbyte av bästa praxis och ömsesidigt lärande, kommer även att äga rum i det europeiska forskningsområdets forum, utan att det påverkar övriga politiska dialoger inom Kommittén för det europeiska forskningsområdet och innovation. Kommissionen kommer att ge ytterligare stöd genom enheten för politiskt stöd inom ramen för enheten för politiskt stöd inom ramen för Horisont 2020 och instrumentet för tekniskt stöd.

                  9.

                  Medlemsstaterna och kommissionen bör via onlineplattformen för politiken för det europeiska forskningsområdet utbyta information om sin befintliga och planerade politik och sina befintliga och planerade program som bidrar till genomförandet av den politiska agendan för det europeiska forskningsområdet och mer allmänt främjar de principer och prioriteringar som anges i denna rekommendation.

                  10.

                  Kommissionen bör var 18:e månad se över genomförandet av den politiska agendan för det europeiska forskningsområdet och utfärda en lägesrapport för rådets övervägande om dess genomförande i syfte att styra den gällande politiska agendan för detta forskningsområde och förbereda en översyn och uppdatering av den för behandling och godkännande av rådet. Kommissionen bör årligen förse varje medlemsstat med en rapport om dess framsteg till stöd för de regelbundna politiska dialogerna mellan medlemsstaterna och kommissionen.

            V.   Översyn

                  11.

                  Rådet bör ompröva de prioriterade områden för gemensamma åtgärder som anges i rekommendation 2 senast vart sjätte år efter antagandet av denna rekommendation.

         Utfärdad i Bryssel den 26 november 2021.

               På rådets vägnar

            S. KUSTEC

               Ordförande

         (1)  Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén Uppdatering av industristrategin 2020: en starkare inre marknad för EU:s återhämtning.