Avis juridique important

|

52004SC0821

Rekommendation till rådets yttrande enligt artikel 9.3 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Lettlands konvergensprogram, 2004-2007  /* SEK/2004/0821 slutlig */

Rekommendation till RÅDETS YTTRANDE enligt artikel 9.3 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Lettlands konvergensprogram, 2004-2007(framlagd av kommissionen)MOTIVERINGEnligt rådets förordning (EG) nr 1466/97 om förstärkning av övervakningen och samordningen av den offentliga sektorns finanser [1] skall icke-deltagande medlemsstater, dvs. sådana som inte har infört den gemensamma valutan, överlämna konvergensprogram till rådet och kommissionen för det regelbundna multilaterala övervakningsförfarande som avses i artikel 99 i fördraget.[1]  EGT L 209, 2.8.1997. Alla dokument som det hänvisas till i denna text finns tillgängliga på följande webbplats: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/ about/activities/sgp/main_en.htm.Enligt artikel 9 i förordningen skall rådet granska dessa program på grundval av de bedömningar som gjorts av kommissionen och av den kommitté som inrättats genom artikel 114 i fördraget (Ekonomiska och finansiella kommittén). Rådet skall med stöd av kommissionens rekommendation och efter samråd med Ekonomiska och finansiella kommittén avge ett yttrande efter att ha granskat programmet. Enligt förordningen skall medlemsstaterna årligen lägga fram uppdaterade program, som också kan granskas av rådet enligt samma förfaranden.De tio länder som anslöt sig till EU den 1 maj 2004 har beviljats undantag och deltar därför inte i det gemensamma valutasamarbetet. De har åtagit sig att överlämna sina konvergensprogram senast den 15 maj 2004 och en första uppdatering av dem mot slutet av år 2004.Lettlands konvergensprogram för perioden 2004-2007 överlämnades den 14 maj 2004. Kommissionen har gjort en teknisk utvärdering av programmet med beaktande av uppgifterna i vårprognoserna 2004 samt uppförandekoden [2] och de principer som fastställs i kommissionens meddelande till rådet och Europaparlamentet av 27 november 2002 om bättre samordning av finanspolitiken [3]. Denna utvärdering ger anledning till följande bedömning:[2]  Reviderat yttrande från Ekonomiska och finansiella kommittén om stabilitets- och konvergensprogrammens innehåll och utformning, godkänt av Ekofin-rådet den 10 juli 2001.[3]  KOM(2002) 668 slutlig, 27.11.2002.Det första lettiska konvergens programmet, som omfattar tiden 2004-2007, överlämnades den 14 maj. Programmet innehåller planer på en anslutning till ERM II i början av år 2005, en kort tid efter det att valutapeggen ändrats från SDR till euro den 1 januari. Målet är att euron skall införas 2008 efter att konvergens kriterierna uppfyllts före år 2007. Dokumentet innehåller en redovisning av åtgärderna i budgeten för år 2004, och det bygger på det ekonomiska programmet inför anslutningen från augusti 2003, som omfattar perioden 2003-2006.Programmet uppfyller endast delvis kraven i den reviderade "uppförandekoden för stabilitets- och konvergens programmens innehåll och utformning". Särskilt gäller detta att vissa av uppgifterna ännu inte helt uppfyller ESA 95:s normer, och uppgifterna om den offentliga sektorns skuldkvot och underskott bör behandlas med försiktighet, eftersom de uppgifter som lämnades i rapporten om de offentliga finanserna från mars 2004 inte har validerats av Eurostat. Allmänt sett kvarstår allvarliga frågor om de underliggande uppgifternas kvalitet och enhetlighet.Efter en imponerande tillväxt på i genomsnitt 6,2 % under femårsperioden 1999-2003, då en tillväxt på 7,5 % uppnåddes 2003, förutses i det makroekonomiska scenariot en årlig BNP-tillväxt på i genomsnitt 6,6 % under programperioden. När det gäller åren 2004 och 2005 är de lettiska myndigheterna mer optimistiska än kommissionen i sina vårprognoser, och de förutser en tillväxt på 6,7 % för vart och ett av dessa år mot 6,2 % per år enligt kommissionens beräkning. Skillnaden förklaras huvudsakligen av att de lettiska myndigheterna förväntar sig en ovanligt kraftig tillväxt av den privata konsumtionen och investeringarna. Den kraftiga tillväxten av den inhemska efterfrågan förväntas bestå på medellång sikt. Även om detta inte är orealistiskt förefaller det inte helt förenligt med antagandet om att ett stort underskott i betalnings balansen skall bestå oförändrat under program perioden (8,5-9,0 % av BNP). Den förväntade tillväxten under de sista två åren av programmet avtar något till 6,5 %, vilket också det kan anses som rimligt men inte tillräckligt försiktigt för att ligga till grund för planeringen av finanspolitiken på medellång sikt. Utöver exponeringen för efterfrågechocker från utlandet är det strukturella hinder som medför risker för tillväxten. Sammantaget är de makroekonomiska beräkningarna rimliga, även om de är väl optimistiska.För att uppnå den lettiska centralbankens prisstabilitets mål har valutan (lats) knutits till särskilda dragningsrätter (SDR) till en fast kurs sedan 1994 med ett fluktuationsutrymme på normalt ± 1 procent. Till följd av detta har den lettiska valutan deprecierats mot euron sedan början av år 2002, en utveckling som delvis brutits sedan början av innevarande år. Valutapeggen mot SDR har framgångsrikt bidragit till processen för att få stopp på inflationen i Lettland. Mellan 1999 och 2002 var inflationen (HIKP) blygsam och uppgick i genomsnitt till 2,3 % per år. Sedan sommaren 2003 har dock inflationen tilltagit till följd av ökningar av administrativt reglerade priser (särskilt energiavgifter, hyror och vårdavgifter), anpassningar av indirekta skatter och eftersläpande effekter av valutakurs utvecklingen. Under 2003 uppgick inflationen (HIKP) till 2,9 %, en ökning från 2,0 % under 2002. Inflationen fortsatte att öka under första kvartalet 2004 och nådde 6,2 % i maj, vilket gör att det förefaller osannolikt att någon av de båda prognoserna för inflationen (HIKP) under 2004, konvergensprogrammets 4,5 % eller kommissionens 4,0 %, skall kunna infrias. Inflationen väntas dock avta gradvis och hamna på cirka 3 % från och med 2006. Även om de lettiska myndigheterna anser att den tilltagande inflationen under 2003 och 2004 är av tillfällig karaktär och huvudsakligen har orsakats av en kombination av engångs faktorer, har Lettlands centralbank nyligen höjt refiräntan med 0,5 procentenheter till 3,5 % för att förhindra att den nu rådande höga inflationstakten skall påverka inflations förväntningarna negativt. När det gäller de korta räntorna är skillnaden mot euroområdet fortfarande över 200 punkter, medan skillnaden mellan avkastningen på långa obligationer uppgår till cirka 100 punkter.De finanspolitiska mål som anges i programmet är att säkerställa överensstämmelse med fördragets förpliktelser i fråga om underskott i de offentliga finanserna med målet att minska underskottet så att saldot på lång sikt kan bringas i balans. Ändå förväntas underskottet i de offentliga finanserna ligga kvar på cirka 2 % av BNP med en viss ökning under 2004 i förhållande till 2003 på grund av en försämring av det statliga saldot. Möjligheten till en kraftig minskning av underskottet i de offentliga finanserna avvisas i programmet på grund av utgiftsbehov i samband med medlemskapen i EU och NATO samt investeringar i humankapital och realkapital. I programmet förutses smärre minskningar av kvoterna för intäkter resp. utgifter i förhållande till BNP under tiden fram till 2007. Vad gäller intäktssidan förklaras inte detta fullt ut, särskilt inte för 2006 och 2007, eftersom inga ytterligare förändringar av skattesystemet planeras efter skattesänkningarna 2004, effektiviteten i skatteuppbörden antas öka under programperioden och betydande EU-bidrag bör ha mottagits före slutet av perioden. På utgiftssidan svarar under 2004 ytterligare omkostnader i samband med NATO-medlemskapet och genomförandet av delvis EU-finansierade investeringsplaner tillsammans för cirka 0,7 procentenheter av BNP (netto). Dessa ökningar väntas kompenseras mer än väl genom en strikt utgiftskontroll med inriktning på en minskning av transfereringarna.Det framstår inte som omöjligt att nå de finanspolitiska målen, även om risker inte saknas i scenariot på medellång sikt för de offentliga finanserna. Negativa effekter kan framför allt uppstå genom att produktions tillväxten kan bli lägre än beräknat. Dessutom råder det en allmän osäkerhet om huruvida strategin skall kunna genomföras framgångsrikt med hänsyn till att det statistiska underlaget visat sig otillförlitligt och att det finns svagheter i förvaltnings resurserna. Utgiftstrycket väntas öka under programperioden, huvudsakligen till följd av stora investerings behov, övergångs kostnader för reformen av den offentliga sektorn och kravet på medfinansiering av EU-stöd. I detta sammanhang förefaller de åtgärder som planeras för förenlighet mellan den finansiella planeringen och de politiska programmen, för prioritering av utgifter och för förbättring av förvaltningen av kommunernas finanser och vårdsystemet vara väl avvägda. Med tanke på dessa risker för en negativ utveckling ligger de beräknade underskotten för 2004 och 2005 i stort sett i linje med kommissionens vårprognos 2004, medan det, som tidigare påpekats, finns vissa tecken på pessimism när det gäller de förväntade intäkterna, bl.a. med tanke på att de offentliga finanserna bör tillföras betydande nettointäkter av EU-medel före utgången av perioden. Allt som allt förefaller de risker som är förenade med de finanspolitiska målen vara i huvudsak uppvägda. Å andra sidan ger inte dessa mål någon säkerhetsmarginal mot överskridande av referensvärdet 3 % av BNP, och bristen på närmande till målet balans i de offentliga finanserna tyder på en otillräcklig ambitionsnivå. Jämfört med 2003 års ekonomiska program inför anslutningen har t.ex. tillväxtförväntningarna reviderats uppåt, men planerna för en konsolidering av de offentliga finanserna har förblivit oförändrade. Om de förväntade tillväxttalen i programmet blir verklighet, vore det önskvärt att man snabbare minskade underskottet i de offentliga finanserna, särskilt med tanke på det nuvarande underskottet i betalnings balansen och trycket från den inhemska efterfrågan. En snabbare övergång till ett saldo nära balans för de offentliga finanserna i enlighet med stabilitets- och tillväxttakten skulle också ge de automatiska stabilisatorerna utrymme att verka fritt om tillväxten avtar.I programmet förutses den offentliga skuldkvoten öka från 15,3 % av BNP 2003 till 17,7 % av BNP 2007. Den viktigaste drivkraften bakom ökningen av skuldkvoten är det primära underskottet. Med undantag av år 2004 väntas stock-/flödes justeringarna bli små. Under hela programperioden väntas räntebetalningarna ligga i stort sett på 2003 års nivå, medan den nominella BNP-tillväxten ger betydande effekter när det gäller minskningen av skuldkvoten. Denna skuldprognos förefaller rimlig med hänsyn till de övriga antagandena i programmet.I programmet ges en kort översikt över regeringens strukturreformsprogram, som är inriktat på att skapa en förbättrad miljö för företagande och investeringar och på flexibiliteten på arbetsmarknaden och sysselsättningen. Även åtgärder, som i stor utsträckning motsvarar de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken på dessa områden, beskrivs i huvuddrag. Vidare anges i programmet de prioriterade åtgärder som skall stödja konsolideringen av de offentliga finanserna, nämligen ökad effektivitet i förvaltningen av de offentliga finanserna, förbättrade finanspolitiska förfaranden och uppstramad utgiftskontroll. Ytterligare information krävs dock för en mer ingående bedömning av de planerade åtgärderna.Lettland är relativt väl förberett för att klara av de kostnader för de offentliga finanserna som befolkningens åldrande medför, men riskerna för obalanser på lång sikt i de offentliga finanserna kan ändå inte avskrivas. Utsikterna till långsiktig hållbarhet i de offentliga finanserna har ökats tack vare genomförandet av en pensionsreform som bygger på tre pelare. Detta förstärks ytterligare genom att den offentliga skuldsättningen ligger på en mycket låg nivå. Inte desto mindre bör man övervaka de risker som orsakas av minskade intäkter på grund av pensions reformen och finansieringen av omstruktureringen av vårdsystemet, så att man kan ingripa snabbt om så är nödvändigt för att hejda tryck på ökade utgifter. Dessutom måste konsolideringen fortsätta, om det primära saldot skall kunna bidra till att hejda ökningen av den offentliga skuldsättningen.Tabell: Jämförelse av centrala makroekonomiska och finansiella prognoser>Plats för tabell>Med utgångspunkt i denna bedömning har kommissionen antagit den bifogade rekommendationen till rådets yttrande över Lettlands konvergensprogram och överlämnar den till rådet.Rekommendation till RÅDETS YTTRANDE enligt artikel 9.3 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Lettlands konvergensprogram, 2004-2007EUROPEISKA UNIONENS RÅD AVGER FÖLJANDE YTTRANDEmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken [4], särskilt artikel 9.3 i denna,[4]  EGT L 209, 2.8.1997. De dokument som det hänvisas till i texten återfinns på webbplatsenhttp://europa.eu.int/comm/economy_finance/ about/activities/sgp/main_en.htm.med beaktande av kommissionens rekommendation, ochefter att ha hört Ekonomiska och finansiella kommittén.HÄRIGENOM FRAMFÖRS FÖLJANDE.Den [5 juli] 2004 granskade rådet Lettlands konvergensprogram, som omfattar perioden 2004-2007. Programmet uppfyller endast delvis kraven i den reviderade "uppförandekoden för stabilitets- och konvergensprogrammens innehåll och utformning". Detta gäller särskilt att vissa uppgifter inte helt överensstämmer med ESA 95:s normer och att uppgifterna om den offentliga skuldsättningen och underskottet i de offentliga finanserna bör behandlas med försiktighet, eftersom de uppgifter som överlämnades i meddelandet om de offentliga finanserna från mars 2004 inte har validerats av Eurostat.Den finanspolitiska strategin bakom programmet syftar till att säkerställa överensstämmelse med fördragets förpliktelser om underskott i de offentliga finanserna och till att i slutskedet minska underskottet så att balans uppnås på lång sikt. Ändå förväntas underskottet i de offentliga finanserna ligga kvar på cirka 2 % av BNP under programperioden med en viss ökning under 2004 i förhållande till 2003 på grund av en försämring av det statliga saldot. Enligt programmet avses det primära underskottet ligga kvar i storleksordningen 1 % av BNP, vilket är förenligt med en viss minskning av både intäkts- och utgifts kvoterna under programperioden. Vad gäller intäktssidan förklaras inte detta fullt ut, särskilt inte för 2006 och 2007, eftersom inga ytterligare förändringar av skattesystemet planeras efter skattesänkningarna 2004 och effektiviteten i skatteuppbörden antas öka under programperioden. På utgiftssidan antas detta bli ett resultat av en stram utgiftskontroll som är inriktad på en minskning av transfereringarna samtidigt som man ger utrymme för ytterligare omkostnader i samband med NATO-medlemskapets förpliktelser och genomförandet av delvis EU-finansierade investeringsplaner. Dessa båda faktorer motsvarade under 2004 cirka 0,7 procentenheter av BNP (netto). Skuldkvoten ökar visserligen till 17,7 % under 2007, men detta är fortfarande mycket lågt.Det makroekonomiska scenariot i programmet förefaller bygga på ganska optimistiska antaganden om tillväxten. Särskilt kan den förväntade utvecklingen av tillväxten på medellång sikt enligt programmet vara något övervärderad med tanke på de strukturella kraven och ekonomins exponering för externa chocker. Inflationsprognosen för 2004 är troligen överdriven men för de senare åren förefaller antagandena realistiska.De mål som uppställs i programmet för underskottet i de offentliga finanserna ligger varje år under referensvärdet 3 % av BNP. De är dock inte tillräckligt ambitiösa och medger inte att ett saldo nära balans uppnås inom programperioden. De risker som är förenade med finanspolitiken förefaller i stort sett vara uppvägda. Den, kanske något optimistiska, tillväxtprognos som redovisats medför risker för de avsedda finanspolitiska målen, och programmets trovärdighet begränsas av att dålig kvalitet på uppgifterna har kunnat påvisas. Detta uppvägs av att intäktsprognoserna förefaller vara väl pessimistiska, särskilt för de senare åren av programmet. Saldona för de offentliga finanserna i programmet ger inte tillräcklig säkerhetsmarginal mot ett överskridande av referensvärdet 3 % av BNP för underskottet under normala makroekonomiska fluktuationer.Lettland är relativt väl förberett för att klara av de kostnader som befolkningens åldrande medför för de offentliga finanserna. Utsikterna till långsiktig hållbarhet i de offentliga finanserna har ökats tack vare genomförandet av en pensionsreform som bygger på tre pelare. Detta förstärks ytterligare genom att den offentliga skuldsättningen ligger på en mycket låg nivå. Risken för obalanser på lång sikt i de offentliga finanserna kan dock inte uteslutas. För att skapa hållbarhet i de offentliga finanserna är det av avgörande betydelse att i tid genomföra åtgärder som syftar till att hålla tillbaka de åldersrelaterade utgifterna och samtidigt konsolidera de offentliga finanserna så att ett tillräckligt primärt överskott kan säkerställas.Med hänsyn till ovanstående rekommenderas Lettland att, om de tillväxttal som förväntas i programmet blir verklighet, skynda på utvecklingen mot ett saldo nära balans för de offentliga finanserna, särskilt med tanke på landets stora underskott i betalnings balansen och det starka trycket på den inhemska efterfrågan. Vidare uppmanas Lettland att förbättra tillförlitligheten och säkerheten hos de uppgiftskällor och metoder som används i syfte att säkerställa en bättre överensstämmelse med ESA 95:s normer. Slutligen uppmanas de lettiska myndigheterna fortsätta de reformer av den offentliga sektorn som avser förvaltnings kapaciteten och därigenom öka effektiviteten i skatteuppbörden och stärka utgiftskontrollen.Prognostiserade nyckeltal i Lettlands konvergensprogram>Plats för tabell>


title: Europeiska centralbankens rekommendation av den 18 maj 2018 till Europeiska unionens råd om externa revisorer för Lietuvos bankas (ECB/2018/15)

text:
               28.5.2018

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 181/1

         EUROPEISKA CENTRALBANKENS REKOMMENDATION
   av den 18 maj 2018
   till Europeiska unionens råd om externa revisorer för Lietuvos bankas
   (ECB/2018/15)
   (2018/C 181/01)
   ECB-RÅDET HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
   med beaktande av stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken, särskilt artikel 27.1, och
   av följande skäl:

               (1)

               Räkenskaperna för Europeiska centralbanken (ECB) och de nationella centralbankerna i de medlemsstater som har euron som valuta granskas av oavhängiga externa revisorer som ECB-rådet har rekommenderat och Europeiska unionens råd godkänt.

               (2)

               Förordnandet för Lietuvos bankas nuvarande externa revisorer, UAB PricewaterhouseCoopers, löpte ut efter revisionen avseende räkenskapsåret 2017. Det är därför nödvändigt att utse externa revisorer från och med räkenskapsåret 2018.

               (3)

               Lietuvos bankas har utsett UAB Deloitte Lietuva som sina externa revisorer för räkenskapsåren 2018 till 2021.

         HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.
   Det rekommenderas att UAB Deloitte Lietuva utses till externa revisorer för Lietuvos bankas för räkenskapsåren 2018 till 2021.

      Utfärdad i Frankfurt am Main den 18 maj 2018.

         Mario DRAGHI

            ECB:s ordförande


title: Rekommendation nr A1 av den 18 oktober 2017 om utfärdande av det intyg som avses i artikel 19.2 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 987/2009 (Text av betydelse för EES och Schweiz. )

text:
               29.5.2018

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 183/5

      REKOMMENDATION nr A1
      av den 18 oktober 2017
      om utfärdande av det intyg som avses i artikel 19.2 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 987/2009
      (Text av betydelse för EES och Schweiz)
      (2018/C 183/06)
      ADMINISTRATIVA KOMMISSIONEN FÖR SAMORDNING AV DE SOCIALA TRYGGHETSSYSTEMEN HAR BESLUTAT FÖLJANDE
      med beaktande av artikel 72 a i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 883/2004 av den 29 april 2004 om samordning av de sociala trygghetssystemen (1), enligt vilken den Administrativa kommissionen ska behandla alla administrativa frågor och tolkningsfrågor som följer av bestämmelserna i den förordningen och i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 987/2009 av den 16 september 2009 om tillämpningsbestämmelser till förordning (EG) nr 883/2004 om samordning av de sociala trygghetssystemen (2),
      med beaktande av artikel 5 i förordning (EG) nr 987/2009 om rättsverkan för handlingar och styrkande underlag som visar en persons ställning,
      med beaktande av artikel 19.2 i förordning (EG) nr 987/2009 om intyg om tillämplig lagstiftning enligt avdelning II i förordning (EG) nr 883/2004.
      i enlighet med villkoren i artikel 71.2 i förordning (EG) nr 883/2004, och
      av följande skäl:

                  (1)

                  Artikel 19.2 i förordning (EG) nr 987/2009 föreskriver att på begäran av den berörda personen eller av arbetsgivaren, ska den behöriga institutionen i den medlemsstat vars lagstiftning är tillämplig enligt avdelning II i förordning (EG) nr 883/2004, utfärda ett intyg om att sådan lagstiftning är tillämplig och, i förekommande fall, ange till och med vilken dag och på vilka villkor.

                  (2)

                  Administrativa kommissionen fastställer struktur och innehåll för intyg A1 om vilken tillämplig lagstiftning som gäller för innehavaren.

                  (3)

                  Artikel 5.1 i förordning (EG) nr 987/2009 föreskriver att denna handling ska godtas av de andra medlemsstaternas institutioner så länge som den inte dras tillbaka eller förklaras ogiltig av den medlemsstat där den har utfärdats.

                  (4)

                  Principen om lojalt samarbete, som också är fastslagen i artikel 4.3 i Fördraget om Europeiska unionen och förtydligad i artikel 76 i förordning (EG) nr 883/2004, kräver att institutionerna gör en ordentlig bedömning av de fakta som är av betydelse vid fastställandet av tillämplig lagstiftning i fråga om social trygghet, och följaktligen bekräftar att uppgifterna i intyg A1 är korrekta.

                  (5)

                  Handlingarna innebär att det föreligger en presumtion att innehavaren är riktigt ansluten till socialförsäkringssystemet i den medlemsstat som har utfärdat intyget.

            HÄRIGENOM REKOMMENDERAS BEHÖRIGA AVDELNINGAR OCH INSTITUTIONER FÖLJANDE.

                  1.

                  För att förhindra förfalskning av intyg A1, till exempel genom att sidor byts ut mellan olika dokument, rekommenderas att autentiseringsdetaljer förs in på de utfärdade intygen, nämligen:

                              a)

                              Om handlingarna är elektroniskt utfärdade ska de ha ett serienummer eller ett identifieringsnummer på varje sida. I sådana fall krävs inte längre en manuell underskrift eller stämpel.

                              b)

                              Om handlingarna är manuellt utfärdade ska de skrivas ut på båda sidorna av ett blad, och bladen ska fästas ihop så att de inte enkelt kan tas isär. Detta kan uppnås, till exempel, genom att vika det övre vänstra hörnet, häfta ihop bladen i detta hörn och sätta en stämpel på baksidan.

                  2.

                  Dessutom rekommenderas att varje utfärdat A1-intyg registreras på ett sådant sätt att dess äkthet kan kontrolleras på ett enkelt och snabbt sätt.

                  3.

                  Medlemsstaterna ska underrätta den Administrativa kommissionen om de olika sätt på vilka A1-intyg utfärdas av deras institutioner. Delegationerna i den Administrativa kommissionen ska informera sina respektive inspektioner.

                  4.

                  Det rekommenderas att institutionerna innan ett A1-intyg utfärdas bedömer alla relevanta fakta, antingen utifrån uppgifter i officiella källor eller genom att begära att den sökande tillhandahåller nödvändiga uppgifter. Som vägledning för institutionerna bifogas en icke uttömmande standardiserad lista med vanliga frågor och med specifika frågor för de olika relevanta artiklarna i förordning (EG) nr 883/2004. Dessa kan anpassas på lämpligt sätt i det enskilda ärendet.

                  5.

                  En ansvarsfriskrivning ska föras in i ansökningsformuläret, där den sökande anger att han eller hon har svarat på frågorna efter bästa förstånd, och att han eller hon är medveten om att senare kontroller kan leda till att handlingarna återkallas retroaktivt.

                  6.

                  Det rekommenderas att de behöriga institutionerna har informationen om utfärdade A1-intyg tillgänglig, helst i en databas. De ska underrätta varandra genom systemet för elektroniskt utbyte av socialförsäkringsinformation (EESSI) om beslut som fattas rörande tillämplig lagstiftning vid verksamhet i en annan medlemsstat i enlighet med artikel 15.1 i förordning (EG) nr 987/2009.

                  7.

                  Denna rekommendation ska publiceras i Europeiska unionens officiella tidning. Den träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts.

               Administrativa kommissionens ordförande

            Agne NETTAN-SEPP

         (1)  EUT L 166, 30.4.2004, s. 1.

         (2)  EUT L 284, 30.10.2009, s. 1.

         BILAGA
         Standardiserad lista med frågor för ansökan om A1-intyg
         A.   VANLIGA FRÅGOR RÖRANDE DEN PERSON SOM A1-INTYGET GÄLLER
         Följande frågor behöver användas i alla ansökningsformulär och ska verifieras av den utfärdande institutionen.

                     —

                     Efternamn

                     —

                     Förnamn

                     —

                     Födelsedatum

                     —

                     Kön: man/kvinna/okänt

                     —

                     Personligt id-nummer

                     —

                     Födelseplats

                     —

                     Nationalitet

                     —

                     Personen är lagligen bosatt i ett EU-land (för tredjelandsmedborgare)

                     —

                     Adress i bosättningslandet (ange åtminstone ort, postnummer och land)

                     —

                     Adress i vistelselandet (ange åtminstone ort, postnummer och land)

                     —

                     Personens kontaktadress

                     —

                     Titel/yrke/verksamhet

               B.   SPECIFIKA FRÅGOR BEROENDE PÅ UNDER VILKA OMSTÄNDIGHETER ANSÖKAN OM A1-INTYG GÖRS
         Dessutom anges nedan specifika frågor beroende på under vilka omständigheter ansökan om ett A1-intyg görs utifrån avdelning II i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 883/2004 av den 29 april 2004 om samordning av de sociala trygghetssystemen (1).
         1.   Ansökan enligt artikel 11.3 a i förordning (EG) nr 883/2004 (verksamhet som anställd eller egenföretagare i en medlemsstat)

                     —

                     Arbetsgivare

                                 —

                                 Namn

                                 —

                                 Adress (ange åtminstone ort, postnummer och land)

                     —

                     Verksamhet för egenföretagare

                                 —

                                 Namn

                                 —

                                 Registreringsnummer

                                 —

                                 Socialförsäkringsnummer

                                 —

                                 Skatteregistreringsnummer

                                 —

                                 Adress (ange åtminstone ort, postnummer och land)

                     —

                     Startdatum/slutdatum för arbete

               2.   Ansökan enligt artikel 11.3 b i förordning (EG) nr 883/2004 (offentligt anställda)

                     —

                     Arbetsgivare (förvaltning)

                                 —

                                 Namn

                                 —

                                 Registreringsnummer

                                 —

                                 Socialförsäkringsnummer

                                 —

                                 Skatteregistreringsnummer

                                 —

                                 Adress (ange åtminstone ort, postnummer och land)

                     —

                     Plats för arbete utomlands (upprepa så många gånger som krävs)

                                 —

                                 Namn

                                 —

                                 Registreringsnummer

                                 —

                                 Socialförsäkringsnummer

                                 —

                                 Skatteregistreringsnummer

                                 —

                                 Adress (ange åtminstone ort, postnummer och land)

                                 —

                                 Ingen fast adress i det land där förvärvsarbete utförs

                     —

                     Startdatum för arbete utomlands

                     —

                     Slutdatum för arbete utomlands

               3.   Ansökan enligt artikel 11.4 i förordning (EG) nr 883/2004 (verksamhet ombord på ett havsgående fartyg)

                     —

                     Arbetsgivare

                                 —

                                 Namn

                                 —

                                 Registreringsnummer

                                 —

                                 Socialförsäkringsnummer

                                 —

                                 Skatteregistreringsnummer

                                 —

                                 Adress (ange åtminstone ort, postnummer och land)

                                 —

                                 Ingen fast adress i det land där förvärvsarbete utförs

                     —

                     Fartygets namn

                     —

                     Land vars flagg fartyget för

                     —

                     Lönen betalas av ett företag som har sitt säte i ett annat land: ja/nej

                     —

                     Startdatum för arbete

                     —

                     Slutdatum för arbete

               4.   Ansökan enligt artikel 11.5 i förordning (EG) nr 883/2004 (medlemmar av flygbesättning eller kabinbesättning)

                     —

                     Arbetsgivare

                                 —

                                 Namn

                                 —

                                 Registreringsnummer

                                 —

                                 Socialförsäkringsnummer

                                 —

                                 Skatteregistreringsnummer

                                 —

                                 Adress (ange åtminstone ort, postnummer och land)

                     —

                     Stationeringsort

                     —

                     Startdatum för arbete

                     —

                     Slutdatum för arbete

               5.   Ansökan enligt artikel 12.1 b i förordning (EG) nr 883/2004 (utsända arbetstagare)

                     —

                     Arbetsgivare i utsändningslandet

                                 —

                                 Namn

                                 —

                                 Registreringsnummer

                                 —

                                 Socialförsäkringsnummer

                                 —

                                 Skatteregistreringsnummer

                                 —

                                 Adress (ange åtminstone ort, postnummer och land)

                                 —

                                 Statistisk klassificering av näringsgren i Europeiska unionen (Nace)

                     —

                     Företag i värdlandet/på stationeringsorten

                                 —

                                 Namn

                                 —

                                 Registreringsnummer

                                 —

                                 Socialförsäkringsnummer

                                 —

                                 Skatteregistreringsnummer

                                 —

                                 Adress (ange åtminstone ort, postnummer och land)

                                 —

                                 Ingen fast adress i det land där förvärvsarbete utförs

                     —

                     Startdatum för utsändning

                     —

                     Slutdatum för utsändning

                     —

                     Den anställde omfattas av lagstiftningen i utsändningslandet inom en månad före utsändandet: ja/nej

                     —

                     Uppgifter om verksamhet under månaden omedelbart före utsändningen

                     —

                     Typ av verksamhet i utsändningslandet

                     —

                     Typ av verksamhet i värdlandet

                     —

                     Den anställde sänds ut för att ersätta en annan utsänd arbetstagare: ja/nej

                     —

                     Om ja, ange varför det är nödvändigt att ersätta den utsände arbetstagaren

                     —

                     Har den anställde redan arbetat i värdlandet: ja/nej

                     —

                     Om ja, ange tidigare utsändningsperioder (startdatum och slutdatum)

                     —

                     Antal anställda av arbetsgivaren i utsändningslandet (exklusive administrativa anställda)

                     —

                     Antal administrativa anställda i utsändningslandet

                     —

                     Antal utsända anställda

                     —

                     Antal anställningsavtal i utsändningslandet

                     —

                     Antal anställningsavtal i värdlandet

                     —

                     Omsättning i utsändningslandet (i procent)

                     —

                     Omsättning i mottagande EU-land (i procent)

                     —

                     Arbetsgivaren i utsändningslandet kan avsluta anställningsavtalet med de anställda under deras utsändningsperiod: ja/nej

                     —

                     Arbetsgivaren i utsändningslandet kan besluta om viktiga aspekter av verksamheten i värdlandet: ja/nej

                     —

                     Anställningsavtalet ingås med arbetsgivaren i utsändningslandet/företaget i värdlandet

                     —

                     Den anställde får lön av arbetsgivaren i utsändningslandet/företaget i värdlandet

                     —

                     Kommer anställningsförhållandet att fortsätta under utsändningsperioden: ja/nej

                     —

                     Kommer företaget där den anställde är placerad att ställa honom eller henne till förfogande för ett annat företag: ja/nej

               6.   Ansökan enligt artikel 12.2 i förordning (EG) nr 883/2004 (utsända egenföretagare)

                     —

                     Verksamhet som egenföretagare i utsändningslandet

                                 —

                                 Namn

                                 —

                                 Registreringsnummer

                                 —

                                 Socialförsäkringsnummer

                                 —

                                 Skatteregistreringsnummer

                                 —

                                 Adress (ange åtminstone ort, postnummer och land)

                     —

                     Verksamhet som egenföretagare i värdlandet/på stationeringsorten

                                 —

                                 Namn

                                 —

                                 Registreringsnummer

                                 —

                                 Socialförsäkringsnummer

                                 —

                                 Skatteregistreringsnummer

                                 —

                                 Adress (ange åtminstone ort, postnummer och land)

                                 —

                                 Ingen fast adress i det land där förvärvsarbete utförs

                     —

                     Startdatum för utsändandet

                     —

                     Slutdatum för utsändandet

                     —

                     Har egenföretagaren redan arbetat i värdlandet: ja/nej

                     —

                     Om ja, ange tidigare utsändningsperioder (startdatum och slutdatum)

                     —

                     Kommer ett företag att finnas kvar i utsändningslandet under utsändningsperioden, så att verksamheten kan återupptas vid återkomsten: ja/nej

                     —

                     Verksamheten kommer att återupptas vid återkomsten från det mottagande EU-landet

                     —

                     Typ av verksamhet i utsändningslandet
                     Typ av verksamhet i värdlandet

               7.   Ansökan enligt artikel 13.1 i förordning (EG) nr 883/2004 (anställning i två eller flera medlemsstater när arbetsgivaren eller arbetsgivarna finns i personens bosättningsland)

                     —

                     Arbetsgivare

                                 —

                                 Namn

                                 —

                                 Registreringsnummer

                                 —

                                 Socialförsäkringsnummer

                                 —

                                 Skatteregistreringsnummer

                                 —

                                 Adress (ange åtminstone ort, postnummer och land)

                     —

                     Länder där arbete utförs

                     —

                     Uppgifter om arbetsplatsen eller arbetsplatserna (upprepa så många gånger som krävs)

                                 —

                                 Företagets namn

                                 —

                                 ID-nummer

                                 —

                                 Adress (ange åtminstone ort, postnummer och land)

                                 —

                                 Ingen fast adress i det land där förvärvsarbete utförs

                     —

                     Länder där verksamheten utgör mindre än 5 % av arbetstagarens normala arbetstid och/eller står för mindre än 5 % av lönen

                     —

                     Startdatum för arbete i varje företag

                     —

                     Slutdatum för arbete i varje företag

               8.   Ansökan enligt artikel 13.1 i förordning (EG) nr 883/2004 (anställning i två eller flera medlemsstater – andra situationer)

                     —

                     Arbetsgivare (upprepa så många gånger som krävs)

                                 —

                                 Namn

                                 —

                                 Registreringsnummer

                                 —

                                 Socialförsäkringsnummer

                                 —

                                 Skatteregistreringsnummer

                                 —

                                 Adress (ange åtminstone ort, postnummer och land)

                     —

                     Statistisk klassificering av näringsgren i Europeiska unionen för arbetsgivaren (Nace)

                     —

                     Länder där arbete utförs

                     —

                     Uppgifter om arbetsplatsen eller arbetsplatserna (upprepa så många gånger som krävs)

                                 —

                                 Företagets namn

                                 —

                                 ID-nummer

                                 —

                                 Adress (ange åtminstone ort, postnummer och land)

                                 —

                                 Ingen fast adress i det land där förvärvsarbete utförs

                     —

                     Länder där verksamheten utgör mindre än 5 % av arbetstagarens normala arbetstid och/eller står för mindre än 5 % av lönen

                     —

                     Länder där verksamheten utgör minst 25 % av arbetstagarens normala arbetstid och/eller står för minst 25 % av lönen

                     —

                     Startdatum för arbete i varje företag

                     —

                     Slutdatum för arbete i varje företag

               9.   Ansökan enligt artikel 13.2 i förordning (EG) nr 883/2004 (anställning i två eller flera medlemsstater – verksamhet som egenföretagare i två eller flera medlemsstater)

                     —

                     Verksamhet för egenföretagare

                                 —

                                 Namn

                                 —

                                 Registreringsnummer

                                 —

                                 Socialförsäkringsnummer

                                 —

                                 Skatteregistreringsnummer

                                 —

                                 Adress (ange åtminstone ort, postnummer och land)

                     —

                     Statistisk klassificering av näringsgren i Europeiska unionen för verksamheten som egenföretagare (Nace)

                     —

                     Länder där arbete utförs

                     —

                     Uppgifter om plats eller platser för verksamheten som egenföretagare (upprepa så många gånger som krävs)

                                 —

                                 Företagets namn (om tillämpligt)

                                 —

                                 Id-nummer (om tillämpligt)

                                 —

                                 Adress (ange åtminstone ort, postnummer och land)

                                 —

                                 Ingen fast adress i det land där förvärvsarbete utförs

                     —

                     Omsättning och/eller inkomst i varje land där verksamhet genomförs

                     —

                     Arbetstid i varje land där verksamhet genomförs

                     —

                     Antal tjänster som utförs i varje land där verksamhet genomförs

                     —

                     Startdatum för verksamhet

                     —

                     Slutdatum för verksamhet

               10.   Ansökan enligt artikel 13.3 i förordning (EG) nr 883/2004 (anställning och verksamhet som egenföretagare i två eller flera medlemsstater)

                     —

                     Verksamhet som egenföretagare (upprepa så många gånger som krävs)

                                 —

                                 Namn

                                 —

                                 Registreringsnummer

                                 —

                                 Socialförsäkringsnummer

                                 —

                                 Skatteregistreringsnummer

                                 —

                                 Adress (ange åtminstone ort, postnummer och land)

                     —

                     Arbetsgivare (upprepa så många gånger som krävs)

                                 —

                                 Namn

                                 —

                                 Registreringsnummer

                                 —

                                 Socialförsäkringsnummer

                                 —

                                 Skatteregistreringsnummer

                                 —

                                 Adress (ange åtminstone ort, postnummer och land)

                     —

                     Statistisk klassificering av näringsgren i Europeiska unionen för arbetsgivaren (Nace)

                     —

                     Länder där arbete utförs

                     —

                     Uppgifter om platsen eller platserna för verksamheten (upprepa så många gånger som krävs)

                                 —

                                 Adress (ange åtminstone ort, postnummer och land)

                                 —

                                 Ingen fast adress i det land där förvärvsarbete utförs

                     —

                     Länder där verksamheten utgör mindre än 5 % av arbetstagarens normala arbetstid och/eller står för mindre än 5 % av lönen

                     —

                     Länder där verksamheten utgör minst 25 % av arbetstagarens normala arbetstid och/eller står för minst 25 % av lönen

                     —

                     Startdatum för verksamhet

                     —

                     Slutdatum för verksamhet

               11.   Ansökan enligt artikel 13.4 i förordning (EG) nr 883/2004 (offentligt anställd i en medlemsstat och anställd eller verksam som egenföretagare i en annan medlemsstat)

                     —

                     Arbetsgivare (förvaltning)

                                 —

                                 Namn

                                 —

                                 Registreringsnummer

                                 —

                                 Socialförsäkringsnummer

                                 —

                                 Skatteregistreringsnummer

                                 —

                                 Adress (ange åtminstone ort, postnummer och land)

                     —

                     Verksamhet som egenföretagare och/eller som anställd (upprepa så många gånger som krävs)

                                 —

                                 Namn

                                 —

                                 Registreringsnummer

                                 —

                                 Socialförsäkringsnummer

                                 —

                                 Skatteregistreringsnummer

                                 —

                                 Adress (ange åtminstone ort, postnummer och land)

                     —

                     Startdatum för arbete

                     —

                     Slutdatum för arbete

               12.   Ansökan enligt artikel 15 i förordning (EG) nr 883/2004 (EU:s kontraktsanställda)

                     —

                     Arbetsgivare (EU-institution eller EU-organ)

                                 —

                                 Namn

                                 —

                                 Adress (ange åtminstone ort, postnummer och land)

                     —

                     Arbetsplats utomlands

                                 —

                                 Namn

                                 —

                                 Registreringsnummer

                                 —

                                 Socialförsäkringsnummer

                                 —

                                 Skatteregistreringsnummer

                                 —

                                 Adress (ange åtminstone ort, postnummer och land)

                                 —

                                 Ingen fast adress i det land där förvärvsarbete utförs

                     —

                     Startdatum för arbete som kontraktsanställd i EU

                     —

                     Lagstiftning som den berörda personen valt: lagstiftningen i det land där han eller hon är anställd/den lagstiftning som han eller hon senast omfattades av/lagstiftningen i det land där han eller hon är medborgare

               C.   EXEMPEL PÅ ANSVARSFRISKRIVNING SOM SKA ANVÄNDAS I ANSÖKNINGSHANDLINGARNA
         1.   Allmän ansvarsfriskrivning

                     —

                     ”Jag försäkrar att uppgifterna i ansökan är sanna och fullständiga.”

                     —

                     ”Jag har svarat korrekt på alla frågor enligt bästa förstånd.”

               2.   Utsända anställda

                     —

                     ”Jag försäkrar att jag är medveten om att kontroller kan genomföras under utsändningsperioden, för att säkerställa att perioden inte har avslutats. Kontroller kan genomföras framför allt för att säkerställa att avgifter betalats in och att det direkta anställningsförhållandet kvarstår.”

                     —

                     ”I egenskap av den utsände arbetstagarens arbetsgivare försäkrar jag att uppgifterna är fullständiga och korrekta. Jag är medveten om att uppgifterna kan komma att granskas av behörig institution i <den utsändande medlemsstaten> och i värdlandet. Om uppgifterna inte överensstämmer med den faktiska situationen kan handlingarna om tillämplig lagstiftning återkallas retroaktivt. I sådana fall är det lagstiftningen i värdlandet där arbetet faktiskt utförs som är tillämplig. Jag förbinder mig att informera den behöriga institutionen i <den utsändande medlemsstaten> i) om den anställde inte har sänts ut eller om utsändningsperioden avbryts under mer än två månader eller ii) om utsändningsperioden avbryts tidigare än planerat.”

               3.   Utsända egenföretagare

                     —

                     ”Jag försäkrar att jag är medveten om att kontroller kan komma att genomföras under hela den period då jag tillfälligt utför verksamhet i det land där jag är verksam, i syfte att säkerställa att villkoren för verksamheten inte har ändrats. Kontroller kan genomföras framför allt för att säkerställa att avgifter betalats in och att den infrastruktur som krävs för att verksamheten ska kunna utföras i det land där jag är bosatt finns kvar.”

               4.   Verksamhet för en arbetsgivare i två eller fler medlemsstater – ansvarsfriskrivning för arbetsgivaren

                     —

                     ”Jag försäkrar att uppgifterna är fullständiga och korrekta. Jag är medveten om att uppgifterna kan komma att granskas av behörig institution i <den utsändande medlemsstaten> och i värdlandet. Om uppgifterna inte överensstämmer med den faktiska situationen kan handlingarna om tillämplig lagstiftning återkallas retroaktivt. I sådana fall måste det avgöras på nytt vilken lagstiftning som är tillämplig, utifrån den faktiska situationen. Jag förbinder mig att informera den behöriga institutionen i <den utsändande medlemsstaten> om alla förändringar av anställningsförhållandet (dvs. byte av arbetsgivare, byte av centrum för intressen, byte av arbetstid, inledande av ny verksamhet).”

            (1)  EUT L 166, 30.4.2004, s. 1.


title: Kommissionens rekommendation (EU) 2018/790 av den 25 april 2018 om tillgång till och bevarande av vetenskaplig information

text:
               31.5.2018

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 134/12

         KOMMISSIONENS REKOMMENDATION (EU) 2018/790
   av den 25 april 2018
   om tillgång till och bevarande av vetenskaplig information
   EUROPEISKA KOMMISSIONEN UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 292, och
   av följande skäl:

               (1)

               I juli 2012 antog Europeiska kommissionen ett paket för vetenskaplig information bestående av meddelandet Förbättrad tillgång till vetenskaplig information – Förbättrad utväxling på offentliga investeringar i forskning (1) och kommissionens rekommendation 2012/417/EU (2). Enligt rekommendation 2012/417/EU kommer kommissionen att granska de framsteg som gjorts i unionen för att bedöma om ytterligare åtgärder krävs för att uppnå de mål som fastställs.

               (2)

               I meddelandet En strategi för en inre digital marknad i Europa (3) framhålls betydelsen av spridning av data som en katalysator för ekonomisk tillväxt, innovation och digitalisering i alla sektorer i ekonomin, särskilt för små och medelstora företag (och uppstartsföretag) och för samhället i stort. Det pekar på att stordata och högpresterande datorsystem förändrar hur forskning bedrivs och kunskap delas, som en del i övergången mot mer en effektiv och dynamisk öppen forskning (4). Det tillkännager att kommissionen kommer att främja tillgången till offentliga uppgifter för att bidra till att stimulera innovation och arbeta för ett öppet forskningsmoln som en del av det europeiska initiativet för datormoln. I sin halvtidsöversyn av strategin för den digitala inre marknaden (5) tillkännager kommissionen sin avsikt att ytterligare förbättra ”tillgänglighet och vidareutnyttjande av offentliga och offentligt finansierade data”.

               (3)

               I meddelandet om ett europeiskt initiativ för molnbaserade tjänster, Att skapa en konkurrenskraftig data- och kunskapsekonomi i Europa (6), presenteras grunden och den övergripande planen för utvecklingen av det europeiska öppna forskningsmolnet som en pålitlig, öppen miljö för forskarsamhället för lagring, delning och vidareutnyttjande av vetenskapliga data och resultat. I meddelandet tillkännages också att kommissionen ska se över rekommendation 2012/417/EU om tillgången till och bevarandet av vetenskaplig information för att främja vetenskaplig datadelning och skapandet av incitamentsprogram, belöningssystem och utbildningsprogram för forskare och företag för att dela data. I arbetsdokumentet från kommissionens avdelningar Implementation Roadmap for the EOSC (7) redovisas resultaten av undersökningen som gjorts tillsammans med medlemsstater och berörda parter om möjliga mekanismer för styrning och finansiering av det europeiska öppna forskningsmolnet och ytterligare uppgifter om handlingslinjerna för att utveckla detta forskningsmoln som en sammanslutning av infrastrukturer för forskningsdata.

               (4)

               I Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/98/EG (8) fastställs principen att alla tillgängliga uppgifter som innehas av en offentlig myndighet också ska kunna vidareutnyttjas för kommersiella och icke-kommersiella ändamål av alla berörda parter på icke-diskriminerande villkor för jämförbara kategorier av vidareutnyttjande och till högst den marginalkostnad som är förknippad med spridningen av uppgifterna.

               (5)

               Strategier för fri tillgång (9) syftar till att ge forskare och en bredare allmänhet tillgång till sakkunnigbedömda vetenskapliga publikationer, forskningsdata och andra forskningsresultat utan kostnad på ett öppet och icke-diskriminerande sätt så tidigt som möjligt i spridningsprocessen, och till att göra det möjligt att använda och vidareutnyttja forskningsresultat. Fri tillgång bidrar till att förbättra kvaliteten, minska behovet av onödigt dubbelarbete inom forskningen, påskynda den vetenskapliga utvecklingen och förhindra forskningsfusk, och kan generellt sett främja ekonomisk tillväxt och innovation. Utöver fri tillgång håller planering av datahantering på att bli en vedertagen vetenskaplig praxis.

               (6)

               Fri tillgång är en spridningsmetod för forskare som kan besluta att offentliggöra sitt arbete, särskilt i samband med offentligt finansierad forskning. Lösningar för licensiering bör syfta till att underlätta spridningen och vidareutnyttjandet av vetenskapliga publikationer.

               (7)

               Det är ett allmänintresse att bevara forskningsresultat. Av tradition är det bibliotek eller arkiv, främst nationella bibliotek med lagstadgad deponering, som har ansvarat för detta. Mängden genererade forskningsresultat växer konstant. Det bör finnas mekanismer, infrastrukturer och programvarulösningar för långsiktigt bevarande av forskningsresultat i digital form. Hållbar finansiering för bevarande är avgörande eftersom tillsynskostnaderna för digitaliserat innehåll fortfarande är relativt höga. Med tanke på vikten av att bevara forskningsresultat för framtida bruk bör medlemsstaterna rekommenderas att upprätta eller förstärka sin politik på detta område.

               (8)

               Tekniska framsteg har möjliggjort skapandet av webbaserade forskningsinfrastrukturer som upprättats av nationella regeringar, universitet eller forskningsorganisationer. De främjar målen i denna rekommendation genom att hjälpa forskare att hantera resultaten av sin forskning och möjliggöra spridning. I meddelandet om det europeiska initiativet för molnbaserade tjänster aviserades att det ”europeiska öppna forskningsmolnet kommer att börja med att man förenar befintliga infrastrukturer för forskningsdata som i dag är spridda över alla discipliner och i medlemsstaterna”. Det är lämpligt att identifiera och rekommendera åtgärder på nationell nivå så att det europeiska öppna forskningsmolnet ska kunna fungera och användas på ett korrekt sätt.

               (9)

               Tekniska framsteg har över tid lett till stora förändringar inom den vetenskapliga världen mot metoder där samarbetet ökar alltmer, och har stadigt bidragit till en ökande mängd vetenskapligt material. Med en vetenskaplig metod som blir alltmer samarbetsinriktad och öppen bör man se till att forskare i alla skeden av sin utbildning och karriär har tillgång till yrkesmässig utveckling, bland annat genom program inom högre utbildning. De bör också ha möjlighet att utveckla de färdigheter som behövs för att fullt ut engagera sig inom öppen forskning, som beskrivs i handlingsplanen för digital utbildning (10).

               (10)

               Incitament och belöningar är viktiga aspekter i en yrkeskarriär. Trots att forskare uppmuntras att röra sig över gränser och mellan discipliner och sektorer, och att delta i en kultur där man delar sina resultat, belönas eller återspeglas detta ofta inte i deras karriärutveckling. Transparenta och vederhäftiga indikatorer håller på att utvecklas till stöd för genomförandet av praxis för öppen forskning på moderna universitet. Uppgraderade belöningsmekanismer som tar hänsyn till nya moderna mått skulle kunna användas för att bättre mäta den europeiska forskningens kvalitet och ge värdefulla incitament till forskare att dela med sig av resultaten av sin forskning, och för universitet att bli mer entreprenörsinriktade och samtidigt främja konkurrensen inom den inre marknaden.

               (11)

               Medlemsstaterna bör fortsätta att stödja öppen forskning och fri tillgång, vilket anges i rådets slutsatser om ”öppen, dataintensiv och sammankopplad forskning som drivkraft för snabbare och vidare innovation” (11) och om ”övergången till ett öppet vetenskapssystem” (12).

               (12)

               Övergången mot fri tillgång är en global strävan. Medlemsstaterna har varit en del i denna strävan och bör stödjas när det gäller att främja en öppen forskningsmiljö som är inriktad på samverkan och baserad på ömsesidighet på global nivå. Öppen forskning är ett viktigt inslag i medlemsstaternas strategier för ansvarsfull forskning och för öppen innovation. När ny digital teknik blir tillgänglig bör forsknings- och finansieringspolitiken anpassas till denna nya miljö.

               (13)

               Kommissionen har föregått med gott exempel för att maximera tillgången till och möjligheterna till vidareutnyttjande av forskningsresultat som genereras i en öppen forskningsmiljö, inklusive inom ramprogrammen, och genom att tillämpa en öppen datapolitik för forskningsdata från kommissionens gemensamma forskningscentrum.

               (14)

               Det har gjorts många framsteg inom de områden som tas upp i rekommendation 2012/417/EU och i de andra dokument som räknats upp tidigare, men alla mål har inte nåtts och medlemsstaterna har hunnit olika långt. En större ansträngning behövs av alla medlemsstater för att göra det mesta av Europas forsknings- och innovationspotential.

               (15)

               Denna rekommendation bygger på och ersätter rekommendation 2012/417/EU.

         HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.

      Fri tillgång till vetenskapliga publikationer

               1.

               Medlemsstaterna bör fastställa och genomföra tydliga strategier (som beskrivs i nationella handlingsplaner) för spridning av och fri tillgång till vetenskapliga publikationer som är resultatet av offentligt finansierad forskning. Dessa strategier och handlingsplaner bör omfatta följande:

                           —

                           Konkreta mål och indikatorer för att mäta framsteg.

                           —

                           Genomförandeplaner, inklusive fördelning av ansvar och lämplig licensiering.

                           —

                           Tillhörande ekonomisk planering.

                     Medlemsstaterna bör i överensstämmelse med EU:s regelverk om upphovsrätt och närstående rättigheter se till att dessa strategier eller handlingsplaner får följande effekter:

                           —

                           Alla vetenskapliga publikationer som är resultatet av offentligt finansierad forskning görs tillgängliga genom fri tillgång senast 2020.

                           —

                           Fri tillgång till publikationer som är resultatet av offentligt finansierad forskning ges så snart som möjligt, helst vid tidpunkten för offentliggörandet och under alla omständigheter inte senare än sex månader efter publiceringsdagen (senast tolv månader för samhällsvetenskap och humaniora) oavsett kanal för offentliggörande (vetenskapliga tidskrifter, digital infrastruktur, multimedia eller nya och experimentella metoder för vetenskaplig kommunikation).

                           —

                           Licensieringsvillkor som används på marknaden begränsar inte i onödan text- och datautvinning ur publikationer som är resultatet av offentligt finansierad forskning, i enlighet med och utan att det påverkar tillämplig upphovsrättslagstiftning, med beaktande av den tekniska utvecklingen.

                           —

                           När forskare ingår avtal med utgivare av vetenskapliga publikationer behåller forskarna de nödvändiga immateriella rättigheterna, bland annat för att uppfylla kraven i strategin för fri tillgång. Detta gäller särskilt självarkivering och vidareutnyttjande (i synnerhet genom text- och datautvinning).

                           —

                           Information publiceras om överenskommelser mellan offentliga institutioner eller grupper av offentliga institutioner och utgivare om tillgången till vetenskaplig information i syfte att främja öppenheten på marknaden och en rättvis konkurrens, utan att det påverkar skyddet av sakkunskap och affärsinformation (företagshemligheter). Detta bör omfatta alla typer av avtal som omfattar i synnerhet så kallade ”big deals” (dvs. paket med abonnemang på tryckta och elektroniska tidskrifter som erbjuds till rabatterat pris) och därmed relaterade ”offsetting deals” som syftar till att erhålla rabatterade publiceringsavgifter för fri tillgång för konsortier.

                           —

                           Innovativa företag, särskilt små och medelstora företag, oberoende forskare (t.ex. medborgarforskare), den offentliga sektorn, pressen och allmänheten i stort har på ett öppet och icke-diskriminerande sätt största möjliga tillgång till vetenskapliga publikationer med resultat från forskning som får offentlig finansiering i syfte att möjliggöra innovation, stärka den offentliga sektorn och informera allmänheten.

               2.

               Medlemsstaterna bör se till att forskningsfinansierande institutioner som ansvarar för hanteringen av offentliga forskningsmedel och akademiska institutioner som får offentliga medel genomför de strategier och nationella handlingsplaner som avses i punkt 1 på nationell nivå på ett samordnat sätt genom att

                           —

                           fastställa institutionella strategier för spridning av och fri tillgång till vetenskapliga publikationer, och fastställa genomförandeplaner,

                           —

                           införa krav för fri tillgång som ett villkor för bidragsöverenskommelser eller för att tillhandahålla annat ekonomiskt stöd för forskning, tillsammans med mekanismer för övervakning av att dessa krav efterlevs och uppföljningsåtgärder för att åtgärda fall av bristande efterlevnad,

                           —

                           göra nödvändiga medel tillgängliga för spridning (inklusive fri tillgång och vidareutnyttjande) på ett öppet och icke-diskriminerande sätt med möjlighet till olika kanaler, inklusive digitala infrastrukturer där så är lämpligt samt nya och experimentella metoder för vetenskaplig kommunikation,

                           —

                           ge forskare vägledning om hur strategier för fri tillgång kan följas, och stödja dem i detta, särskilt beträffande hanteringen av deras immateriella rättigheter för att säkra fri tillgång till deras publikationer,

                           —

                           genomföra gemensamma förhandlingar med utgivare för att få öppna och bästa möjliga villkor för tillgång till publikationer, inklusive användning och vidareutnyttjande,

                           —

                           se till att publikationer som är resultat av offentlig finansiering är lätta att identifiera med lämpliga tekniska metoder, inklusive genom metadata för elektroniska versioner av forskningsresultat och beständiga identifikatorer.

      Hantering av forskningsdata, inbegripet fri tillgång

               3.

               Medlemsstaterna bör fastställa och genomföra tydliga strategier (som beskrivs i nationella handlingsplaner) för hanteringen av forskningsdata som är resultatet av offentligt finansierad forskning, inbegripet fri tillgång. Dessa strategier och handlingsplaner bör omfatta följande:

                           —

                           Konkreta mål och indikatorer för att mäta framsteg.

                           —

                           Genomförandeplaner, inklusive fördelning av ansvar och lämplig licensiering.

                           —

                           Tillhörande ekonomisk planering.

                     Medlemsstaterna bör se till att dessa strategier eller handlingsplaner får följande effekter:

                           —

                           Planering av datahantering blir normal vetenskaplig praxis i ett tidigt skede av forskningsprocessen när data genereras eller samlas in, bland annat genom kravet på datahanteringsplaner.

                           —

                           Forskningsdata som är resultatet av offentligt finansierad forskning blir och förblir sökbara, tillgängliga, kompatibla och möjliga att vidareutnyttja (”Fairprinciperna”) i en trygg och säker miljö, genom digitala infrastrukturer (inbegripet de som omfattas av det europeiska öppna forskningsmolnet, i tillämpliga fall), såvida inte detta är omöjligt eller är oförenligt med det fortsatta utnyttjandet av forskningsresultaten (”så fri som möjligt och så begränsad som nödvändigt”). Detta skulle kunna vara på grund av i synnerhet personlig integritet, företagshemligheter, nationell säkerhet, berättigade kommersiella intressen och immateriella rättigheter hos tredje parter. Data, sakkunskap och/eller information, oavsett form och typ, som innehas av privata parter i ett gemensamt offentlig-privat partnerskap före forskningsinsatsen bör inte omfattas av dessa strategier eller nationella handlingsplaner.

                           —

                           Licensieringsvillkor som används på marknaden begränsar inte i onödan text- och datautvinning av forskningsdata som är resultatet av offentligt finansierad forskning, i enlighet med och utan att det påverkar tillämplig upphovsrättslagstiftning, med beaktande av den tekniska utvecklingen (inbegripet dynamiska data [i realtid]).

                           —

                           Innovativa företag, särskilt små och medelstora företag, oberoende forskare (t.ex. medborgarforskare), den offentliga sektorn, pressen och allmänheten i stort får på ett öppet och icke-diskriminerande sätt största möjliga tillgång till forskningsdata med resultat från forskning som får offentlig finansiering i syfte att möjliggöra innovation, stärka den offentliga sektorn och informera allmänheten.

               4.

               Medlemsstaterna bör se till att forskningsfinansierande institutioner som ansvarar för hanteringen av offentliga forskningsmedel och akademiska institutioner som får offentliga medel genomför de strategier och nationella handlingsplaner som avses i punkt 3 på nationell nivå på ett samordnat sätt genom att

                           —

                           fastställa institutionella strategier för hantering av forskningsdata och upprätta genomförandeplaner,

                           —

                           införa krav på datahanteringsplaner och fri tillgång till forskningsdata som princip (”så fri som möjligt och så begränsad som nödvändigt”) för projekt som genererar forskningsdata inom ramen för bidragsöverenskommelser och annat ekonomiskt stöd till forskning, tillsammans med mekanismer för övervakning av att de kraven efterlevs och uppföljningsåtgärder för att åtgärda fall av bristande efterlevnad,

                           —

                           göra nödvändig finansiering för datahantering tillgänglig,

                           —

                           ge forskare vägledning om hur strategier för hantering av forskningsdata kan följas, och stödja dem i detta, särskilt beträffande utvecklingen av sunda färdigheter i planering av datahantering och digitala infrastrukturer som stödjer tillgång till och bevarande av forskningsdata,

                           —

                           säkerställa att dataset är lätta att identifiera genom beständiga identifikatorer och kan länkas till andra dataset och publikationer genom lämpliga mekanismer, och att ytterligare information tillhandahålls så att de kan utvärderas och användas på lämpligt sätt.

      Bevarande och vidareutnyttjande av vetenskaplig information

               5.

               Medlemsstaterna bör fastställa och genomföra tydliga strategier (som beskrivs i nationella handlingsplaner) för förstärkt bevarande och vidareutnyttjande av vetenskaplig information (publikationer, dataset och andra forskningsresultat). Dessa strategier och handlingsplaner bör omfatta följande:

                           —

                           Konkreta mål och indikatorer för att mäta framsteg.

                           —

                           Genomförandeplaner, inklusive fördelning av ansvar och lämplig licensiering.

                           —

                           Tillhörande ekonomisk planering.

                     Medlemsstaterna bör se till att de strategierna eller handlingsplanerna får följande effekter:

                           —

                           Offentligt finansierade akademiska institutioner utvecklar strategier för bevarande av sina vetenskapliga resultat.

                           —

                           Ett effektivt system för deponering av elektronisk vetenskaplig information finns, som omfattar publikationer i digitaloriginal och tillhörande forskningsresultat.

                           —

                           Vetenskaplig information som valts ut för bevarande på lång sikt får lämplig tillsyn, tillsammans med maskin- och programvara som krävs för att möjliggöra vidareutnyttjande av informationen.

                           —

                           Unik identifiering (sammanlänkning av forskningsresultat, forskare, deras anslutningar och finansiärer, samt bidragsgivare) främjas genom ett brett spektrum av beständiga identifikatorer, i syfte att möjliggöra sökbarhet, reproducerbarhet och långsiktigt bevarande av forskningsresultaten.

                           —

                           Maskinläsbara system och villkor för licensiering har införts som är kompatibla med redan befintliga öppna licenser och som tillåter vidareutnyttjande av vetenskaplig information som är resultatet av offentligt finansierad forskning, i enlighet med och utan att det påverkar tillämplig upphovsrättslagstiftning, i syfte att möjliggöra lagligt vidareutnyttjande och bevarande.

                           —

                           Förutsättningarna för berörda parter att erbjuda mervärdestjänster som bygger på vidareutnyttjande av vetenskaplig information främjas.

      Infrastrukturer för öppen forskning

               6.

               Medlemsstaterna bör fastställa och genomföra tydliga strategier (som beskrivs i nationella handlingsplaner) för att ytterligare utveckla infrastrukturer som stödjer systemet för tillträde till bevarande, delning och vidareutnyttjande av vetenskaplig information och för att främja deras sammanslutning inom det europeiska öppna forskningsmolnet. Dessa strategier och handlingsplaner bör omfatta följande:

                           —

                           Konkreta mål och indikatorer för att mäta framsteg.

                           —

                           Genomförandeplaner, inklusive fördelning av ansvar och lämplig licensiering.

                           —

                           Tillhörande ekonomisk planering.

                     Medlemsstaterna bör se till att dessa strategier eller nationella handlingsplaner får följande effekter:

                           —

                           Resurser öronmärks, förstärks och skapas för att bli ekonomiskt effektiva och innovativa samtidigt som konkurrensen inom den inre marknaden främjas.

                           —

                           Infrastrukturens kvalitet och tillförlitlighet säkerställs, bland annat genom allmänt erkända certifieringsmekanismer, specifikationer och standarder.

                           —

                           Forskare får, på ett öppet och icke-diskriminerande sätt, ökad tillgång till forskningsresurser och tjänster för lagring, hantering, analys, utbyte och vidareutnyttjande av vetenskaplig information, inbegripet genom det europeiska öppna forskningsmolnet, när detta finns tillgängligt.

                           —

                           Genom användning av ytterligare indikatorer och mått blir infrastrukturer lämpade för insamling av information som ligger till grund för övervakning och bedömning av öppenhet och öppen forskning samt av utvärdering av forskning och karriärutveckling.

               7.

               Medlemsstaterna bör säkerställa synergier bland nationella infrastrukturer, med det europeiska öppna forskningsmolnet och andra globala initiativ genom att

                           —

                           definiera standarder för data och tjänster som ska vara tillgängliga genom det europeiska öppna forskningsmolnet, samt indikatorer och mått för att mäta forskningens genomslagskraft inom ramen för det europeiska öppna forskningsmolnet,

                           —

                           garantera interoperabilitet hos nyutvecklade eller uppgraderade infrastrukturer så att de tar hänsyn till utvecklingen av det europeiska öppna forskningsmolnet, och därigenom förhindrar uppkomsten av silor, vilket bidrar till att minska fragmenteringen och främja vetenskapliga upptäckter och vetenskapligt samarbete mellan discipliner och länder,

                           —

                           bereda mark för användning av tjänster och utbyte av vetenskaplig information via det europeiska öppna forskningsmolnet.

      Färdigheter och kompetenser

               8.

               Medlemsstaterna bör fastställa och genomföra tydliga strategier (som beskrivs i nationella handlingsplaner) för de färdigheter och kompetenser som forskare och personal på akademiska institutioner måste ha i fråga om vetenskaplig information. Dessa strategier och handlingsplaner bör omfatta följande:

                           —

                           Konkreta mål och indikatorer för att mäta framsteg.

                           —

                           Genomförandeplaner, inklusive fördelning av ansvar.

                           —

                           Tillhörande ekonomisk planering.

                     Medlemsstaterna bör se till att de strategierna eller handlingsplanerna får följande effekter:

                           —

                           Nödvändig utbildning tillhandahålls om fri tillgång, ledning inom dataforskning, datavård, bevarande av data, tillsyn av data och öppen forskning, som en del av systemet för högre utbildning, i alla skeden av karriären, och bästa arbetsplatspraxis inom industrin uppnås.

                           —

                           Utbildningsprogram på avancerad nivå för nya yrkesprofiler inom området för teknik för datahantering främjas eller genomförs, eller både och.

                           —

                           Utveckling och utbildning av experter inom dataintensiv datavetenskap stöds, inbegripet dataspecialister, tekniker och dataadministratörer.

      Incitament och belöningar

               9.

               Medlemsstaterna bör fastställa och genomföra tydliga strategier (som beskrivs i nationella handlingsplaner) för anpassning när det gäller vetenskaplig information, systemet för rekrytering av och karriärutvärdering för forskare, utvärderingssystemet för beviljande av forskningsanslag till forskare och utvärderingssystemen för forskningsinstitutioner. Dessa strategier och handlingsplaner bör omfatta följande:

                           —

                           Konkreta mål och indikatorer för att mäta framsteg.

                           —

                           Genomförandeplaner, inklusive fördelning av ansvar.

                           —

                           Tillhörande ekonomisk planering.

                     Medlemsstaterna bör se till att de strategierna eller handlingsplanerna får följande effekter:

                           —

                           Det akademiska karriärsystemet stödjer och belönar forskare som deltar i en kultur där man delar med sig av sina forskningsresultat, särskilt genom att man ser till att tidigt dela och ge fri tillgång till sina publikationer och andra forskningsresultat.

                           —

                           Institutioner med ansvar för hantering av offentliga forskningsmedel och offentligt finansierade akademiska institutioner bistår i genomförandet av nationella strategier genom att införa mekanismer som möjliggör, mäter och belönar utbyte av vetenskaplig information.

                           —

                           System för utvärdering av forskning och karriärer berikas genom införande av ytterligare indikatorer och mått som kan ligga till grund för bedömning om öppenhet, inbegripet, men inte enbart, avseende forskningens övergripande sociala effekter och på en forskares individuella nivå (”nya generationens mått”).

      Flerpartsdialog om öppen forskning på nationell, europeisk och internationell nivå

               10.

               Medlemsstaterna bör delta i flerpartsdialoger om övergången till öppen forskning på nationell, europeisk och internationell nivå för var och en av de aspekter som tas upp i punkterna 1–9.
               Medlemsstaterna bör se till att

                           —

                           de dialogerna stärker en länkad teknisk miljö för öppen forskning som omfattar alla forskningsresultat från forskningscykelns alla faser (data, publikationer, programvara, metoder, protokoll osv.),

                           —

                           en systemförändring mot öppen forskning gradvis uppnås och, utöver teknisk förändring och effektivitet, omfattar principen om ömsesidighet, kulturell förändring bland forskare, samt institutionell förändring av forskningen hos akademiska institutioner och finansiärer i riktning mot öppen forskning, inbegripet, där så är lämpligt, frågor som forskningsintegritet och -etik.

      Strukturerad samordning av medlemsstaterna på unionsnivå och uppföljning av denna rekommendation

               11.

               Medlemsstaterna bör ha en nationell referenspunkt vars uppgifter ska vara att

                           —

                           samordna de åtgärder som räknas upp i denna rekommendation,

                           —

                           agera som interlokutör med kommissionen i frågor som rör tillgång till och bevarande av vetenskaplig information, framför allt bättre definitioner av gemensamma principer och standarder, genomförandeåtgärder och nya sätt att sprida och dela forskningsresultat inom det europeiska forskningsområdet,

                           —

                           rapportera om uppföljningen av denna rekommendation.

               12.

               Medlemsstaterna bör informera kommissionen 18 månader efter det att den här rekommendationen har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning, och därefter vartannat år, om åtgärder som vidtagits till följd av innehållet i denna rekommendation. På grundval av detta bör kommissionen granska de framsteg som gjorts i unionen för att bedöma om ytterligare åtgärder krävs för att uppnå de mål som föreslås i denna rekommendation.

      Utfärdad i Bryssel den 25 april 2018.

            På kommissionens vägnar

         Mariya GABRIEL

            Ledamot av kommissionen

         Carlos MOEDAS

            Ledamot av kommissionen

      (1)  COM(2012) 401 final, 17 juli 2012.

      (2)  Kommissionens rekommendation 2012/417/EU av den 17 juli 2012 om tillgången till och bevarandet av vetenskaplig information (EUT L 194, 21.7.2012, s. 39).

      (3)  COM(2015) 192 final, 6 maj 2015.

      (4)  Öppen forskning innebär ett nytt sätt att förhålla sig till forskningsprocessen som bygger på samarbete och nya sätt att sprida kunskap, bättre tillgång till och vidareutnyttjande av forskningsresultat med hjälp av digital teknik och nya samarbetsverktyg.

      (5)  COM(2017) 228 final, 10 maj 2017.

      (6)  COM(2016) 178 final, 19 april 2016.

      (7)  SWD(2018) 83 final, 14 mars 2018.

      (8)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/98/EG av den 17 november 2003 om vidareutnyttjande av information från den offentliga sektorn (EUT L 345, 31.12.2003, s. 90).

      (9)  Med fri tillgång avses möjligheten att få tillgång till och vidareutnyttja digitala forskningsresultat med så få restriktioner som möjligt.

      (10)  COM(2018) 22 final.

      (11)  Rådets slutsatser 9360/15, 29 maj 2015.

      (12)  Rådets slutsatser 9526/16, 27 maj 2016.