title: Kommissionens rekommendation (EU) 2018/1149 av den 10 augusti 2018 om icke-bindande riktlinjer för att identifiera konfliktdrabbade områden och högriskområden och andra risker i leveranskedjan enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/821

text:
               17.8.2018

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 208/94

      KOMMISSIONENS REKOMMENDATION (EU) 2018/1149
      av den 10 augusti 2018
      om icke-bindande riktlinjer för att identifiera konfliktdrabbade områden och högriskområden och andra risker i leveranskedjan enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/821
      EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
      med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 292, och
      av följande skäl:

                  (1)

                  Naturresurser i form av mineral i konfliktdrabbade områden eller högriskområden kan, även om de har en stor potential för utveckling, vara en orsak till tvist när inkomster från dem utlöser eller driver fortsatta våldsamma konflikter och undergräver strävanden för att uppnå utveckling, goda styrelseformer och upprätthållande av rättsstaten. I sådana områden är det av avgörande betydelse att bryta sambandet mellan konflikter och olaglig exploatering av mineral för att garantera fred, utveckling och stabilitet.

                  (2)

                  För att åtgärda dessa problem fastställs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/821 (1) skyldigheter avseende tillbörlig aktsamhet i leveranskedjan för unionsimportörer av tenn, tantal och volfram, malmer av dessa metaller, samt guld med ursprung i konfliktdrabbade områden och högriskområden, som ska tillämpas från och med den 1 januari 2021 (nedan kallad förordningen).

                  (3)

                  Vid tillämpning av den förordningen avses med konfliktdrabbade områden och högriskområden områden i väpnad konflikt eller områden som är instabila efter en konflikt, samt områden med svag eller obefintlig styrning och säkerhet, såsom sönderfallande stater, och omfattande och systematiska kränkningar av internationell rätt, inklusive brott mot de mänskliga rättigheterna,

                  (4)

                  För att skapa tydlighet och säkerhet för ekonomiska aktörer samt konsekvens när det gäller dessa aktörers praxis, särskilt små och medelstora företag, ska kommissionen enligt artikel 14.1 i den förordningen i samråd med Europeiska utrikestjänsten och OECD utarbeta icke bindande riktlinjer i form av en handbok för ekonomiska aktörer, där det förklaras hur man bäst tillämpar kriterierna för att identifiera konfliktdrabbade områden och högriskområden (nedan kallade riktlinjerna).

                  (5)

                  I den artikeln fastställs också att dessa riktlinjer ska baseras på definitionen av konfliktdrabbade områden och högriskområden som anges i denna förordning och ta hänsyn till OECD:s riktlinjer om tillbörlig aktsamhet på detta område, inbegripet andra risker i leveranskedjan som utlöser varningssignaler i enlighet med relevanta tillägg till de riktlinjerna.

                  (6)

                  Dessa riktlinjer bör, för att vara effektiva, fastställa begreppet tillbörlig aktsamhet i leveranskedjor för mineraler och metaller med koppling till konfliktdrabbade områden och högriskområden, samt de åtgärder som företag bör vidta för att identifiera och hantera riskerna i detta avseende i samband med anskaffning av tenn, tantal, volfram och guld.

                  (7)

                  Det bör erinras om att förordningens krav för importörer i unionen inte enbart avser metaller och mineraler med ursprung i konfliktdrabbade områden och högriskområden, utan även därmed sammanhängande risker i tidigare led när det gäller t.ex. handel, hantering och export.

                  (8)

                  Dessa riktlinjer bör också förklara huvudprinciperna för identifiering av konfliktdrabbade områden och högriskområden i det specifika syftet att tillämpna förordningen, även om definitionen och klargörandet av dessa områden inte påverkar unionens ståndpunkt avseende vad som kan utgöra konfliktdrabbade områden och högriskområden utanför ramen för denna förordning.

                  (9)

                  Hänvisning till relevant information från öppna källor som ekonomiska aktörer kan använda för att identifiera konfliktdrabbade områden och högriskområden bör vara ett centralt inslag i dessa riktlinjer. Samtidigt erinras om att relevanta källor uppdateras med varierande frekvens och bör kompletteras med andra källor där så är lämpligt.

                  (10)

                  Andra risker i leveranskedjan som utlöser röda flaggor som omfattas av dessa riktlinjer bör avse plats, leverantörer och ovanliga omständigheter i handelstransaktioner och bör baseras på OECD:s arbete på detta område.

                  (11)

                  I artikel 14.2 i förordningen fastställs att kommissionen ska anlita externa experter som ska tillhandahålla en vägledande, icke-uttömmande och regelbundet uppdaterad förteckning över konfliktdrabbade områden och högriskområden. Denna kommande förteckning bör baseras på de externa experternas analys av dessa riktlinjer och befintlig information från, bland annat, akademiska institutioner och system för tillbörlig aktsamhet i leveranskedjan.

                  (12)

                  Dessa riktlinjer är inte bindande och importörer i unionen har fortsatt ansvar för att uppfylla skyldigheterna avseende tillbörlig aktsamhet enligt denna förordning, medan kommissionens avdelningar ser till att dessa riktlinjer förblir relevanta.

            HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.

                  1.

                  Unionsimportörer med skyldigheter enligt förordning (EU) 2017/821 bör följa de icke-bindande riktlinjerna i bilagan till denna rekommendation. Dessa riktlinjer kommer att hjälpa dem att identifiera konfliktdrabbade områden och högriskområden och röda flaggor i tillräcklig utsträckning för att på ett korrekt sätt uppfylla kraven i den förordningen när de tillämpas från och med den 1 januari 2021. Riktlinjerna kan också följas av andra enheter som tillämpar tillbörlig aktsamhet i sin leveranskedja för mineraler.

                  2.

                  Denna rekommendation kommer att offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.

         Utfärdad i Bryssel den 10 augusti 2018.

               På kommissionens vägnar

            Cecilia MALMSTRÖM

               Ledamot av kommissionen

         (1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/821 av den 17 maj 2017 om fastställande av skyldigheter avseende tillbörlig aktsamhet i leveranskedjan för unionsimportörer av tenn, tantal och volfram, malmer av dessa metaller, samt guld med ursprung i konfliktdrabbade områden och högriskområden (EUT L 130, 19.5.2017, s. 1).

         BILAGA
         1.   SYFTET MED DESSA RIKTLINJER

         Förordning (EU) 2017/821 (nedan kallad förordningen) trädde i kraft den 8 juni 2017 och gäller för importörer i unionen (1) (inbegripet men inte begränsat till smältverk och raffinaderier) från och med den 1 januari 2021. Enligt vad som anges i den första artikeln är förordningen utformad för att ge insyn och säkerhet när det gäller unionsimportörers anskaffningsmetoder i konfliktdrabbade områden och högriskområden.
         Enligt artikel 14.1 i förordningen har Europeiska kommissionen i uppdrag att utarbeta icke bindande riktlinjer i form av en handbok för ekonomiska aktörer, som förklarar hur man bäst tillämpar kriterierna för att identifiera konfliktdrabbade områden och högriskområden. I denna artikel fastställs också att riktlinjerna ska ta hänsyn till OECD:s riktlinjer om tillbörlig aktsamhet (2) på detta område, inbegripet andra risker i leveranskedjan som utlöser så kallade ”röda flaggor” i enlighet med relevanta tillägg till OECD:s riktlinjer.
         I dessa riktlinjer

                     —

                     fastställs i avsnitt 2 det allmänna begreppet tillbörlig aktsamhet i leveranskedjan för mineral från konfliktdrabbade områden och högriskområden enligt riktlinjerna om de åtgärder företag bör vidta för att identifiera och hantera riskerna i samband med anskaffning av tenn, tantal, volfram och guld.

                     —

                     I avsnitt 3 beskrivs de viktigaste delarna i definitionen av konfliktdrabbade områden och högriskområden i den mening som avses i förordningen.

                     —

                     Avsnitt 4 innehåller information från öppna källor för att hjälpa företagen att identifiera konfliktdrabbade områden och högriskområden och andra risker.

                     —

                     I avsnitt 5 ges information om andra indikationer på potentiella risker (eller ”röda flaggor”) i leveranskedjan för mineraler i fråga om lokalisering, leverantörer och ovanliga omständigheter i handelstransaktioner.

               Dessa riktlinjer är utformade för att hjälpa EU:s importörer att genomföra tillbörlig aktsamhet i sin leveranskedja. De påverkar inte tillämpningen av förordning (EU) 2017/821 och är inte rättsligt bindande.
         Dessutom bör det noteras att enligt artikel 14.2 i förordningen kommer Europeiska kommissionen att (därefter) anlita externa experter som ska tillhandahålla en vägledande, icke-uttömmande och regelbundet uppdaterad förteckning över konfliktdrabbade områden och högriskområden. Denna förteckning ska baseras på de externa experternas analys av dessa riktlinjer och befintlig information från bland annat regeringar, internationella organisationer, akademiska institutioner och system för tillbörlig aktsamhet i leveranskedjan.
         2.   TILLBÖRLIG AKTSAMHET I LEVERANSKEDJAN FÖR MINERALER – ALLMÄN BESKRIVNING OCH ÅTGÄRDER

         2.1   Begreppet riskbaserad tillbörlig aktsamhet

         I konfliktdrabbade områden och högriskområden har företag som är inblandade i utvinning och bearbetning av samt handel med mineraler potential att generera inkomster, tillväxt och välstånd, ge försörjningsmöjligheter och främja utvecklingen på lokal nivå. I sådana situationer kan företagen även riskera att bidra till eller sammankopplas med betydande negativa konsekvenser i samband med sin verksamhet eller beslut om anskaffning, däribland väpnade konflikter och allvarliga kränkningar av de mänskliga rättigheterna. För att se till att företag inte avsiktligt eller oavsiktligt bidrar till eller sammankopplas (eller fortsätter att sammankopplas) med dessa negativa konsekvenser, bör de använda sig av riskbaserad tillbörlig aktsamhet som en del av en kontinuerlig, proaktiv och reaktiv process som är helt integrerad i deras förvaltningssystem.
         Allmänt handlar riskbaserad tillbörlig aktsamhet enligt riktlinjerna om de åtgärder som företag bör vidta för att identifiera och åtgärda faktiska och potentiella risker i sin leveranskedja för mineral, för att förebygga eller mildra eventuella bidrag till negativa effekter som rör utvinning, produktion, bearbetning, handel, hantering och export av mineraler som härrör från konfliktdrabbade områden och högriskområden. Risker definieras i förhållande till de potentiellt negativa konsekvenserna av ett visst företags verksamhet, vilka är en följd av företagets egen verksamhet eller som kan vara direkt kopplade till verksamheter, produkter eller tjänster genom företagets affärsförbindelser med tredje part, bland annat leverantörer och andra aktörer i leveranskedjan. Negativa effekter kan omfatta skador på människor (externa effekter) eller skadat anseende eller rättsligt ansvar för företaget (interna effekter), eller både och.
         Företag kan ställas inför risker i sina leveranskedjor för mineraler eftersom omständigheterna för mineralutvinning, produktion, handel, hantering och export till sin natur medför en större risk för betydande negativa konsekvenser, t.ex. finansiering av konflikter eller underblåsande, underlättande eller förvärrande av konflikter, i enlighet med vad som beskrivs i bilaga II till OECD:s riktlinjer om tillbörlig aktsamhet och dess tillägg.

         På grund av dessa risker bör företagen göra uppriktiga ansträngningar för att identifiera och bedöma risker som rör plats, leverantörer eller omständigheter och införa åtgärder för tillbörlig aktsamhet som är anpassade till de särskilda kraven för sådana risker. Tillbörlig aktsamhet kan också hjälpa företag att respektera folkrätten och följa inhemsk lagstiftning, inbegripet sådan som rör olaglig handel med mineralresurser, samt FN:s sanktioner och EU:s beslut på grundval av fördraget om Europeiska unionen (EU-fördraget) och fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget), särskilt restriktiva åtgärder enligt artikel 215 i EUF-fördraget.
         Det övergripande målet med förordningen, som bygger på de principer som anges i OECD:s riktlinjer, är att möjliggöra utvecklingen av säkra, öppna och kontrollerbara leveranskedjor för mineraler och säkerställa, underlätta och främja ansvarsfull import till EU av mineraler och metaller från konfliktdrabbade områden och högriskområden, utan att bidra till väpnade konflikter och kränkningar av de mänskliga rättigheterna, och därigenom bidra till den ekonomiska utvecklingen och försörjningen för lokalsamhällena.
         2.2   Tillbörlig aktsamhet - fem åtgärder

         Riskbaserad tillbörlig aktsamhet i enlighet med OECD:s rekommendationer om tillbörlig aktsamhet är uppbyggd kring följande fem åtgärder, som också fastställs i förordningen.
         Företag i leveranskedjan bör:

                     —

                        Etablera ett starkt förvaltningssystem och anta och på ett tydligt sätt meddela leverantörer och allmänheten sin strategi för att hantera mineraler och metaller som kan komma från konfliktdrabbade områden och högriskområden. Detta inbegriper identifiering av de faktiska omständigheterna kring utvinning, transport, hantering, handel, bearbetning, raffinering och smältning, legering, tillverkning eller försäljning av produkter som innehåller mineraler från konfliktdrabbade områden och högriskområden. (Artikel 4 i förordningen)

                     —

                        Kartlägga och bedöma alla faktiska eller potentiella risker i leveranskedjan (3). (Artikel 5.1 a i förordningen)

                     —

                        Utforma och genomföra en strategi för att hantera de identifierade riskerna i syfte att undvika eller minska dem genom att anta och genomföra en riskhanteringsplan. Detta kan leda till ett beslut om att fortsätta handeln och samtidigt genomföra riskreducerande åtgärder, tillfälligt upphöra med handeln och samtidigt genomföra riskreducerande åtgärder, eller avbryta samarbetet med en leverantör, antingen efter misslyckade försök till riskreduktion, eller om leverantören begår allvarliga kränkningar av de mänskliga rättigheterna (t.ex. de värsta formerna av barnarbete, tvångsarbete och tortyr) eller tillhandahåller direkt eller indirekt stöd till icke-statliga väpnade grupper. (Artikel 5.1 b i förordningen)

                     —

                        Utföra eller inhämta en oberoende extern granskning av företagets verksamheter, förfaranden och system som används för att genomföra tillbörlig aktsamhet i leveranskedjan vid identifierade punkter i leveranskedjan, särskilt när det gäller tillbörlig aktsamhet för smältverk och raffinaderier. (Artikel 6 i förordningen)

                     —

                        Offentligt rapportera om tillbörlig aktsamhet i leveranskedjan och åtgärder för att skapa förtroende hos allmänheten för de åtgärder som företagen vidtar. (Artikel 7 i förordningen)

               3.   FÖRSTÅ DEFINITIONEN AV KONFLIKTDRABBADE OMRÅDEN OCH HÖGRISKOMRÅDEN

         Definitionen av konfliktdrabbade områden och högriskområden i förordningen ligger i linje med OECD:s riktlinjer om tillbörlig aktsamhet när det gäller vad som kännetecknar dessa områden, och påverkar inte EU:s ståndpunkt om vad som kan utgöra konfliktdrabbade områden och högriskområden utanför förordningens ram. Definitionen avser endast tillämpningen av tillbörlig aktsamhet i leveranskedjan för metaller och mineraler som omfattas av denna förordning och har utformats för att vara praktisk, genomgripande och lättbegriplig för företag.
         Definitionen av konfliktdrabbade områden och högriskområden i förordningen (artikel 2 f):

            ”Områden i väpnad konflikt eller områden instabila efter en konflikt samt områden med svag eller obefintlig styrning och säkerhet, såsom sönderfallande stater, samt med omfattande och systematiska kränkningar av internationell rätt, inklusive brott mot de mänskliga rättigheterna.”

         Denna definition följer vissa grundläggande principer som fastställs i internationell rätt, inbegripet ”väpnad konflikt”, ”områden instabila efter konflikt” och ”sönderfallande stater”. Dessa principer illustreras och förklaras ytterligare nedan för att göra dem praktiskt begripliga inom ramen för företagens ansvarsfulla hantering av leveranskedjan.
         Dessa grundläggande principer bör möjliggöra enkel matchning med information från öppna källor om situationen på fältet i konfliktdrabbade områden och högriskområden, och hjälpa företagen med en bredare identifiering av riskerna i deras leveranskedja och den potentiella effekten av deras insatser (se avsnitt 4).
         Det bör erinras om att tillbörlig aktsamhet i leveranskedjan i den mening som anges i förordningen – liksom i OECD:s riktlinjer om tillbörlig aktsamhet – innebär att identifiera och bedöma riskerna för negativa konsekvenser av viss verksamhet och förhållanden som avser metaller och mineraler som har sitt ursprung i eller transporteras genom konfliktdrabbade områden och högriskområden (som kan vara subnationella). Landsspecifik information kan ge bakgrundsinformation för att identifiera den allmänna aktsamhetsnivå som krävs.

                     Centrala inslag i definitionen

                     Förklaring

                     Tillstånd av väpnad konflikt

                        Förekomst av väpnad konflikt, utbrett våld eller risk för att människor skadas, i enlighet med vad som föreskrivs i internationell humanitär rätt som reglerar väpnade konflikter mellan stridande. Väpnade konflikter kan ta sig många olika uttryck, t.ex. ha internationell eller icke-internationell prägel, beröra två eller fler stater eller utspela sig i form av ett frihetskrig eller uppror, inbördeskrig, osv.
                     En särskild vägledning om tillståndet ”väpnad konflikt” definieras i Genèvekonventionerna av 1949 och omfattar alla typer av förklarat krig eller annan väpnad konflikt, som uppstår mellan två eller flera parter, även om krigstillståndet inte erkänns av en av dem. Samtliga fall av partiell eller total ockupation av en parts territorium, även om ockupationen inte möter något militärt motstånd. Enligt protokoll II (1977) till Genèvekonventionen från 1949, är de inte tillämpliga på situationer som uppkommit till följd av interna störningar och spänningar, såsom upplopp, enstaka och sporadiska våldshandlingar och andra liknande handlingar.

                     Utsatta områden efter en konflikt
                     Områden med svag eller obefintlig styrning och säkerhet, såsom sönderfallande stater, samt med omfattande och systematiska kränkningar av internationell rätt, inklusive brott mot de mänskliga rättigheterna.

                        Utsatta områden efter en konflikt är områden som efter upphörandet av fientligheter befinner sig i ett utsatt läge, vilket innebär att regionen eller staten har en svag förmåga att utföra grundläggande uppgifter och saknar kapacitet att utveckla ömsesidigt konstruktiva förbindelser i samhället på grund av ett tidigare konflikttillstånd. Sådana områden är mer sårbara för interna och externa chocker såsom ekonomiska kriser eller naturkatastrofer. I sådana fall, till exempel sådana som avses i nästa stycke i definitionen (dvs. områden med svag eller obefintlig styrning och säkerhet), måste ekonomiska aktörer fastställa att det föreligger antingen institutionell svaghet eller brist på styrning och utbredda och systematiska kränkningar av internationell rätt och av mänskliga rättigheter, i syfte att avgöra om området är ett konfliktdrabbat område eller ett högriskområde. Därför är villkoret om överträdelser av internationell rätt kumulativt i förhållande till principerna för utsatta områden efter en konflikt samt områden med svag eller obefintlig styrning och säkerhet. I det senare fallet skulle till exempel avsaknaden av ett formellt tillståndsförfarande för gruvdrift utgöra bevis på bristande styrning.

                     Sönderfallande stater

                     En ”sönderfallande stat” är ett exempel på en situation med extrem institutionell svaghet. En sönderfallande stat innebär att makt- och myndighetsstrukturer imploderar, att lag och ordning bryter samman och att det saknas institutioner som kan företräda staten.

               4.   INFORMATION FRÅN ÖPPNA KÄLLOR FÖR ATT IDENTIFIERA KONFLIKTDRABBADE OMRÅDEN OCH HÖGRISKOMRÅDEN

         Detta avsnitt innehåller en vägledande, icke uttömmande förteckning över relevant information från öppna källor för att hjälpa företagen att identifiera konfliktdrabbade områden och högriskområden. Genom en bättre förståelse för de nationella och regionala förhållandena samt de potentiella riskerna i områden där de verkar eller hämtar resurser, kan företagen utforma sina ansträngningar för tillbörlig aktsamhet i enlighet med detta. Sådan mer allmän landsspecifik information kan också vara till nytta för att bedöma rimligheten i påståenden om missförhållanden.
         Den information från öppna källor som förtecknas är indelad enligt de viktigaste aspekterna som anges i definitionen av konfliktdrabbade områden och högriskområden (se avsnitt 3):

                     —

                     KONFLIKT – det är möjligt att bedöma om ett område befinner sig i ”väpnad konflikt” eller är ett ”instabilt område till följd av en konflikt”.

                     —

                     STYRNING – det är möjligt att bedöma i vilken utsträckning områden upplever svag eller obefintlig styrning och säkerhet.

                     —

                     MÄNSKLIGA RÄTTIGHETER – det är möjligt att bedöma huruvida ett visst område är drabbat av omfattande och systematiska kränkningar av internationell rätt, inklusive brott mot de mänskliga rättigheterna (4).

               Dessutom innehåller förteckningen i avsnitt 4.2 information om mineralresurser för sammanhangets skull.
         4.1   Hur informationskällorna bäst kan användas

         De förtecknade informationskällorna är av icke-kommersiell natur, dvs. de kräver inte betalning avabonnemangsavgifter eller något ekonomiskt bidrag. Företagen bör överväga huruvida dessa källor tillhandahåller uppdaterad information innan de använder dem. Dessutom anges i förordningen att Europeiska kommissionen utöver dessa riktlinjer kommer att anlita externa experter som ska tillhandahålla en vägledande, icke-uttömmande och regelbundet uppdaterad förteckning över konfliktdrabbade områden och högriskområden. Europeiska kommissionens avdelningar kommer tillsammans med externa experter att säkerställa lämplig uppdatering av förteckningen över informationskällor för att säkerställa deras fortsatta relevans.
         Ytterligare källor av mer allmän karaktär (varav vissa inte uttryckligen ingår i förteckningen nedan) som förtjänar att användas omfattar geologiska undersökningar med information om mineralresurser (brittiska och amerikanska geologiska undersökningar), Europeiska kommissionens informationssystem för råvaror, webbplatser hos ledande organisationer som behandlar denna fråga, till exempel landsrapporter från U.S. State Department (Governance and Human Rights), rapporter från olika FN-byråer (bl.a. FN:s råd för mänskliga rättigheter, UNHCR, OHCHR, Unicef, UNDP, ILO och IOM) samt övriga relevanta organisationer från det civila samhället, t.ex. Amnesty International, Global Witness, Human Rights Watch och IMPACT (f.d. Partnership Africa Canada). Webbplatser för andra organisationer som Internationella rödakorskommittén, Natural Resource Governance Index, Globalt fredsindex osv. kan också användas av företagen för mer ämnesinriktad, nyhetsbaserad information.
         Det skulle också vara lämpligt att samråda med nationella eller regionala källor. Även om de ibland kan vara svårare att få tillgång till, ger nationella/regionala källor en mer djupgående översyn av läget i ett visst område, jämfört med information på aggregerad landsnivå.
         Företag som använder dessa källor kan gå till väga på följande sätt:

                     1.

                     På grundval av information om leveranskedjan i sina ledningssystem (steg 1 av 5 i ramverket (se avsnitt 2) bör företagen i första hand försöka identifiera sina geografiska områden för mineralutvinning, handel, hantering och transport, i syfte att förstå det sammanhang i vilket gruv- och handelsverksamhet äger rum samt identifiera de risker som hänger samman med detta.

                     2.

                     För detta ändamål kan företagen använda öppna källor (dvs. analytiska källor, kartor eller tabeller och nyheter) som anges nedan och som omfattar de tre viktigaste delarna i definitionen av konfliktdrabbade områden och högriskområden (dvs. konflikt, samhällsstyrning och mänskliga rättigheter) för att förstå den politiska och säkerhetsmässiga situationen, och identifiera och bedöma de potentiella riskerna för negativa konsekvenser i sin leveranskedja mot sin strategi för leveranskedjan som ska överensstämma med bilaga II till OECD:s riktlinjer, och de ”röda flaggorna” i dess tillägg.

                     3.

                     Om de källor som förtecknas nedan ger motstridiga eller ofullständiga uppgifter bör företagen iaktta försiktighet innan de avför ett område från fördjupade förfaranden för tillbörlig aktsamhet. Det bör återigen betonas att ansvaret för tillbörlig aktsamhet är kopplat till att identifiera och åtgärda faktiska och potentiella risker i syfte att förebygga eller mildra negativa konsekvenser av verksamheten, i synnerhet anskaffning, handels- och affärsförbindelser samt andra omständigheter i samband med företagens verksamhet och inte bara till det land eller det område varifrån mineralerna kommer.

                     4.

                     De källor som förtecknas nedan uppdateras med varierande frekvens. Även om de är relevanta är de inte alltid helt korrekta. De bör därför användas tillsammans och med tillägg av kompletterande källor, beroende på vad som är lämpligt. Så snart den ovannämnda vägledande, icke-uttömmande och regelbundet uppdaterade förteckningen över konfliktdrabbade områden och högriskområden som ska tillhandahållas av externa experter är tillgänglig, kommer den att utgöra en ytterligare källa till information.

               4.2   Förteckning över öppna informationskällor

                     Fråga som ska bedömas

                     Tillämpningsområde

                     Öppna källor

                     Källornas innehåll

                     KONFLIKT

                     Hela världen

                     Analytiska källor

                     Heidelberg Conflict Barometer
                     http://www.hiik.de/?lang=en/

                     Analys av de senaste globala konflikterna i form av text och grafik. Separata regionala och individuella landskapitel.

                     Geneva Academy Rule of Law in Armed Conflicts
                     http://www.rulac.org/

                     Rapportering genom databaser och analys av genomförandet av internationell rätt i väpnade konflikter runtom i världen (global täckning och kortfattade översikter).

                     Assessment Capacities Project – Global Emergency Overview
                     https://www.acaps.org/countries/

                     Världskarta och landsspecifik analys som ger överblick och analys av länder i ”oroande situation”, ”humanitär kris”, och ”allvarlig humanitär kris”.

                     Kartor och tabeller

                     Uppsala Conflict Data Programme – Georeferenced Event Dataset
                     http://www.ucdp.uu.se/ged/

                     Interaktiv karta över organiserade våldshandlingar, på grundval av nyhetskällor, inklusive dödsoffer, typ av våld (statligt, icke-statligt, ensidigt), användaren kan zooma in på enskilda händelser.

                     CrisisWatch
                     http://www.crisisgroup.org

                     Läget i de viktigaste globala konfliktsituationerna/potentiella konfliktsituationer, interaktiv karta och databas som gör det möjligt att bedöma situationen i utvalda länder 2003–2018.

                     Globalt fredsindex
                     http://www.visionofhumanity.org

                     Interaktiv karta som mäter den globala freden utifrån kvalitativa och kvantitativa indikatorer (säkerhetspersonal och polis, politisk instabilitet, organiserade konflikter, väpnade styrkor, osv.).

                     Viktiga förekomster av politiskt våld
                     http://www.systemicpeace.org

                     Kartor och tabeller som förtecknar t.ex. förekomsten av väpnade konflikter (inklusive dödsfall) i världen 1946–2017.

                     Regionalt

                     Väpnade konflikter: lokalisering och händelser
                     http://www.acleddata.com/

                     Rapporter och analyser av hur konflikter utvecklas, bland annat genom månatliga uppdateringar om det politiska våldet i Afrika, Mellanöstern och Asien som grundar sig på data i realtid, och analys av den nuvarande och historiska dynamiken i vissa stater.

                     International Peace Information Service – kartläggning av konflikter
                     http://ipisresearch.be/

                     Kartor över Demokratiska republiken Kongo (konflikter/konfliktmineraler), Centralafrikanska republiken, Sudan-Sydsudan (omstridda områden, incidenter, naturresurser, utbildning, lokalt våld, inhemskt och mellanstatligt våld), en analys av kartorna finns tillgänglig.

                     International Tin Association
                     https://www.internationaltin.org/
                     http://www.itsci.org/

                     Tin Supply Chain Initiative (iTSCi) tillhandahåller bedömningsrapporter om säkerhetssituationen i gruvor i Rwanda, Demokratiska republiken Kongos östra provinser, Burundi och Uganda.

                     Gruvdriftkonflikter i Latinamerika
                     http://ejatlas.org/featured/mining-latam

                     Atlas för miljömässig rättvisa dokumenterar och katalogiserar sociala konflikter i miljöfrågor, som bakgrundsinformation.

                     STYRNING

                     Hela världen

                     Worldwide Governance Indicators
                     http://info.worldbank.org/governance/wgi

                     Uppgifter om uppdaterade aggregerade och enskilda indikatorer för styrning i vissa länder, sex dimensioner av styrning, landsrapporter som sammanfattar indikatorer per land.

                     Index över bräckliga stater
                     http://ffp.statesindex.org

                     Index inriktat på riskindikatorer, baserat på nyhetsartiklar och rapporter.

                     Corruption Perception Index
                     http://www.transparency.org/research/cpi/overview

                     Index för uppfattad korruption i länderna.

                     National Resource Governance Institute
                     https://resourcegovernance.org/

                     Landsspecifik information och jämförande analyser av frågor med anknytning till styrning av naturresurser.

                     MÄNSKLIGA RÄTTIGHETER

                     Hela världen

                     FN:s säkerhetsråds resolutioner
                     http://www.un.org/en/sc/documents/resolutions

                     FN:s säkerhetsråds resolutioner utgör en användbar beskrivning av den politiska och säkerhetsmässiga situationen i berörda länder på årsbasis.

                     FN:s råd för mänskliga rättigheter
                     http://www.ohchr.org/EN/HRBodies/HRC/Pages/AboutCouncil.aspx

                     Allmänna regelbundna översyner.

                     Förenta nationernas högkommissariat för mänskliga rättigheter
                     http://www.ohchr.org/EN/pages/home.aspx

                     Landsspecifik information om frågor som rör mänskliga rättigheter.

                     FN:s utvecklingsprogram – Internationella indikatorer för mänsklig utveckling – landsprofiler
                     http://hdr.undp.org/en/countries

                     Årliga landsrapporter över landsspecifika mänskliga rättigheter, global täckning.

                     Amnesty International
                     https://www.amnesty.org/en/countries/

                     Global Witness
                     https://www.globalwitness.org/en-gb/

                     Human Rights Watch
                     https://www.hrw.org/

                     Mines and Communities
                     http://www.minesandcommunities.org/

                     Nyhetsartiklar och analyser av den globala gruvindustrin och dess inverkan, klassificerade enligt ämne, land, företag, mineraler.

                     MINERALTILLGÅNGAR OCH PRODUKTION

                     Hela världen

                     British Geological Survey
                     https://www.bgs.ac.uk/mineralsuk/statistics/worldStatistics.html

                     Landsrapporter med internationell statistik och information om mineraler.

                     British Geological Survey
                     http://minerals.usgs.gov/minerals/pubs/country/

                     Landsrapporter med internationell statistik och information om mineraler.

                     EU:s informationssystem för råvaror
                     http://rmis.jrc.ec.europa.eu/

                     Information om produktion, handelsflöden och politik i fråga om råvaror.

               Utöver ovan nämnda öppna informationskällor, förväntas OECD tillhandahålla ytterligare information som är relevant för att identifiera konfliktdrabbade områden och högriskområden (http://www.oecd.org/corporate/mne/mining.htm). Risker i samband med humanitära kriser och katastrofer kan också ge bakgrundsinformation och visa på områden där väpnade konflikter kan uppstå. I detta sammanhang är INFORM en värdefull informationskälla (ett samarbetsprojekt mellan FN:s permanenta samordningskommitté och Europeiska kommissionen, http://www.inform-index.org). Ett annat användbart verktyg i detta avseende är Global Conflict-index (en öppen faktabas till stöd för beslutsfattandet om långsiktiga risker för konflikt som har utarbetats av Europeiska kommissionens gemensamma forskningscentrum, http://conflictrisk.jrc.ec.europa.eu/).
         Europeiska kommissionen kommer dessutom att ge stöd till små och medelstora företag i deras ansträngningar för att inrätta och genomföra en politik för ansvarsfull anskaffning av mineraler genom Cosme-programmet, som delvis avser att identifiera konfliktdrabbade områden och högriskområden enligt förordning (EU) 2017/821.
         5.   RISKBEDÖMNING AV LEVERANSKEDJOR FÖR MINERALER – ”RÖDFLAGGNING” FÖR SKÄRPT TILLBÖRLIG AKTSAMHET

         5.1   Inledning om rödflaggning och allmänna synpunkter

         Det förfarande för tillbörlig aktsamhet som fastställs i förordningen och i OECD:s riktlinjer om tillbörlig aktsamhet är inte begränsat till identifiering av risker och riskreducering i samband med ursprung och transport av mineraler från konfliktdrabbade områden och högriskområden. Företagen ska faktiskt överväga och lämna information om riskerna i enlighet med OECD:s riktlinjer om tillbörlig aktsamhet när det gäller handel, hantering och export av mineraler i tidigare led längs försörjningskedjan och ovanliga omständigheter.

         För detta ändamål innehåller tilläggen till OECD:s riktlinjer om tillbörlig aktsamhet en förteckning över de så kallade ”röd flagg”-situationer som utlöser behovet av skärpta åtgärder för tillbörlig aktsamhet, inklusive insamling av ytterligare information med hjälp av företagets förvaltningssystem, i synnerhet i följande situationer:

                     A.

                        Ursprungs- och transitländer för mineraler som försetts med röd flagg

                                 —

                                 Om mineralerna har sitt ursprung i eller har transporterats via konfliktdrabbade områden och högriskområden.

                                 —

                                 Om mineraler påstås härröra från ett land genom vilket mineraler från konfliktdrabbade områden och högriskområden brukar transiteras eller skäligen misstänks transiteras.

                                 —

                                 Om mineraler som påstås härröra från ett land som har begränsade kända mineralresurser, sannolika resurser eller förväntad produktion av mineralen i fråga (dvs. den deklarerade volymen av mineraler från detta land inte är i linje med kända mineraltillgångar eller förväntad produktion).
                                 I vart och ett av dessa ”rödflaggsområden”, särskilt i situationer av svag eller obefintlig styrning, ökar risken när lagstiftning mot penningtvätt, lagar mot korruption, tullkontroller och andra relevanta myndigheters tillsynsregler är otillräckligt genomförda, när informella banksystem verkar, och när likvida medel används överdrivet mycket.

                     B.

                        Röd flagg för leverantören

                                 —

                                 När ett företags leverantörer eller andra kända företag i tidigare led verkar i ett av ovannämnda ”rödflaggsområden” där mineraler har sitt ursprung eller transiteras, eller har ägarintressen eller andra intressen i leverantörer av mineral från någon av de ovannämnda ”rödflaggsområden” där mineraler har sitt ursprung eller transiteras.

                                 —

                                 När ett företags leverantörer eller andra kända företag i tidigare led kan konstateras ha anskaffat mineraler från ett ”rödflaggsområde” där mineraler har sitt ursprung eller har transiterats under de senaste tolv månaderna.

                                 —

                                 Guld: När guldet påstås härröra från återvunnen metall/metallskrot eller blandade källor och har förädlats i ett land genom vilket guld från konfliktdrabbade områden och högriskområden transiteras eller skäligen misstänks transiteras.

                     C.

                        Omständigheter som ger upphov till röda flaggor

                                 —

                                 Om avvikelser eller ovanliga omständigheter kan identifieras genom uppgifter som insamlats genom företagets ledningssystem och som ger upphov till skälig misstanke om att mineraler bidrar till konflikter eller allvarliga övergrepp i samband med utvinning, transport och handel.

               5.2   Identifiera specifika röda flaggor och säkerställa lämplig tillbörlig aktsamhet

         Efter identifiering av de ”röda flaggor” som anges i avsnitt 5.1 som en del av företagets riskbedömning, bör företagen genomföra en grundlig översyn av sammanhanget för alla dessa ”röda flaggor” genom att samla in ytterligare uppgifter med hjälp av företagets ledningssystem och se till att de risker som är förenade med dessa vederbörligen beaktas.
         Som understryks i OECD:s riktlinjer är tillbörlig aktsamhet en riskbaserad och progressiv strategi som innebär att företagen måste införa lämpliga förvaltningssystem och processer, kartlägga de faktiska omständigheterna i leveranskedjan och identifiera de risker som kan få dem att vidta skärpta åtgärder för tillbörlig aktsamhet.
         Följande riktlinjer bör hjälpa företagen att ta fram relevant information om ”röd flagg”-situationer och anpassa sina åtgärder för tillbörlig aktsamhet på lämpligt sätt. Det bör noteras att de informationskällor som förtecknas nedan uppdateras med varierande frekvens. Även om de är relevanta är de eventuellt inte alltid helt korrekta. De bör därför användas tillsammans och med tillägg av kompletterande källor, beroende på vad som är lämpligt.

                     A.

                        Ursprungs- och transitländer för mineraler som försetts med röd flagg

                                 —

                                    Röd flagg: Mineraler som har sitt ursprung i eller har transporterats via konfliktdrabbade områden och högriskområden

                                 Förstärkt tillbörlig aktsamhet ska utlösas om mineralerna har sitt ursprung i eller har transporterats via konfliktdrabbade områden och högriskområden. Fastställande av sådana områden diskuteras i avsnitt 4 i dessa riktlinjer.

                                 —

                                    Röd flagg: Mineraler som påstås härröra från ett land genom vilket mineraler från konfliktdrabbade områden och högriskområden transiteras eller skäligen misstänks transiteras.

                                 Företagen bör bedöma i vilken utsträckning följande förhållanden gäller:

                                             —

                                             Avsnittet Styrelseformer och andra landsspecifika frågor behöver ses över, i syfte att fastställa i vilken utsträckning länder eller områden kan kontrollera sina gränser och ha adekvata interna kontrollmekanismer för att säkerställa trovärdig och dokumenterad spårbarhet för handel med mineraler för att motverka risker i samband med transitering, i fall av svag styrning.

                                                         Indikatorer

                                                         Informationskällor (5)

                                                                     —

                                                                     Det deklarerade ursprungslandet har porösa gränser eller svag efterlevnad av tullagstiftningen för varor.

                                                                     —

                                                                     FN:s säkerhetsråds resolutioner (se avsnitt 4).

                                                                     —

                                                                     Information som tillhandahålls av lokala ambassader, EU eller andra delegationer

                                                                     —

                                                                     Lagstiftningen mot korruption tillämpas bristfälligt och rapporterade fall av korruption i samband med gruvdrift och inom handeln har konstaterats.

                                                                     —

                                                                     Lagar mot penningtvätt eller om banktillsyn saknas eller är otillräckligt införda eller inte helt genomförda.

                                                                     —

                                                                     Ekonomierna är i huvudsak kontantbaserade, särskilt för handel med mineraler.

                                                                     —

                                                                     Arbetsgruppen för finansiella åtgärder (FATF)
                                                                     http://www.fatf-gafi.org/countries/

                                                                     —

                                                                     Transparency Internationals korruptionsindex
                                                                     http://www.transparency.org/research/cpi/overview

                                                                     —

                                                                     Worldwide Governance Indicator, Världsbanken
                                                                     http://info.worldbank.org/governance/wgi

                                                                     —

                                                                     Rapporter från Global Financial Integrity
                                                                     http://www.gfintegrity.org/

                                                                     —

                                                                     Se avsnitt 4 om ”styrning” i dessa riktlinjer

                                             —

                                             Avsnittet Direkt närhet, regionala och historiska frågor ger information om risken för felaktig ursprungsangivelse genom smuggling från angränsande länder, länder med historiska band, eller länder som tillhandahåller skatteincitament.

                                                         Indikatorer

                                                         Informationskällor

                                                                     —

                                                                     Det deklarerade ursprungslandet gränsar direkt till områden där olagliga väpnade grupper, offentliga säkerhetsstyrkor eller kriminella organisationer är inblandade i produktion av och handel med mineraler.

                                                                     —

                                                                     Det deklarerade ursprungslandet har ekonomiska band till konfliktdrabbade områden och högriskområden och därmed tillhörande olaglig mineralhandel.

                                                                     —

                                                                     FN:s säkerhetsråds resolutioner

                                                                     —

                                                                     Lokala ambassader, EU-delegationer

                                                                     —

                                                                     Se avsnitt 4 om ”konflikter” i dessa riktlinjer

                                                                     —

                                                                     Ursprungslandets skattepolitik ger incitament att smuggla mineraler till transitländer där export inte beskattas, eller beskattas på mycket lägre nivåer.

                                                                     —

                                                                     OECD:s databas för exportrestriktioner avseende råvaror
                                                                     http://www.oecd.org/tad/benefitlib/export-restrictions-raw-materials.htm

                                 —

                                    Röd flagg: Mineraler som påstås härröra från ett land som har begränsade kända resurser/reserver eller förväntade produktionsnivåer

                                 I nedanstående checklista anges ”Specifika frågor som rör mineraler och leveranskedjan”. Som en del av sin tillbörliga aktsamhet bör företagen särskilt kontrollera om ett påstått ursprungsland faktiskt har kända geologiska resurser eller förväntad utvinning av den berörda mineralen. På samma sätt bör företag göra en bedömning av huruvida det deklarerade ursprunget är ekonomiskt rimligt – såsom närvaron av intilliggande och attraktiva marknader.

                                             Indikatorer

                                             Informationskällor

                                                         —

                                                         Det deklarerade ursprungslandet har begränsade kända mineralresurser eller reserver, sannolika resurser eller förväntad produktion av mineraler, samt mineraler med särskilda egenskaper.

                                                         —

                                                         Det deklarerade ursprungslandet har en stor informell eller hantverksmässig och småskalig gruvdrift, där riskerna vanligen är högre.

                                                         —

                                                         British Geological Survey
                                                         https://www.bgs.ac.uk/mineralsuk/statistics/worldStatistics.html

                                                         —

                                                         USGS U.S. Geological Survey:
                                                         http://minerals.usgs.gov/minerals/pubs/country/

                                                         —

                                                         Nationella geologiska tjänster i EU:s medlemsstater

                                                         —

                                                         Enhet för geologiska tjänster i det påstådda ursprungslandet

                     B.

                        Röd flagg för leverantören

                                 —

                                    Röd flagg: Ett företags leverantörer eller andra kända företag i tidigare led verkar på en av de ovannämnda ”röda flagg”-platser där mineralen har sitt ursprung eller transiterar, eller har aktieägarintresse eller andra intressen i leverantörer av mineral från någon av ovannämnda ”röda flagg”-platser där mineralen har sitt ursprung eller transiterar, och företagets leverantörer eller andra kända företag i tidigare led är kända för att ha anskaffat mineraler från en ”röda flagg”-plats för ursprung och transitering under de senaste tolv månaderna.

                                 Denna leverantörsspecifika information bör huvudsakligen härröra från uppgifter som samlats in av företagen i samband med att de tillämpat sina system för tillbörlig aktsamhet. När identiteten hos ett företags leverantör eller ett annat känt företag uppströms, bör företagen sträva efter att kontrollera om leverantören är verksam på en ort med röd flagg genom att:

                                             —

                                             Utforska internet för allmän information om nämnda leverantör/företaget i tidigare led, inbegripet regeringar och internationella organisationer (särskilt FN:s expertgrupper) och rapporter från internationella och lokala medier och organisationer i det civila samhället i allmänhet.

                                             —

                                             Kontrollera företagens webbplatser och varje tillgänglig rapport om tillbörlig aktsamhet (t.ex. rapporter till amerikanska Securities and Exchange Commission).

                                             —

                                             Kontrollera smältverkets eller raffinaderiets förteckningar över befintliga system för tillbörlig aktsamhet, samt Europeiska kommissionens kommande förteckning över ansvarstagande smältverk och raffinaderier globalt, så snart den finns tillgänglig.

                                             —

                                             Utforska nationella handelsregister som kan ge indikationer för att lokalisera huvudkontor och eventuellt operativa dotterbolag.

                                       Företagen kan också konsultera register över faktiskt ägande där dessa finns att tillgå, samt landsrapporter från utvinningsindustrins initiativ för ökad öppenhet (Extractive Industries Transparency Initiative, EITI) som innehåller en ökande mängd information om faktiskt ägande för företag verksamma i utvinningsindustrin).

                     C.

                        Omständigheter som ger upphov till röda flaggor

                                 —

                                    Röd flagg: Om avvikelser eller ovanliga omständigheter identifieras genom den information som samlats in av företagets förvaltningssystem och dessa ger upphov till en skälig misstanke om att mineraler bidrar till konflikter eller allvarliga missbruk i samband med utvinning, transport och handel.

                                 Denna verksamhetsspecifika information grundar sig nästan helt på uppgifter som samlats in av företag i samband med tillämpningen av tillbörlig aktsamhet.
                                 Avvikelser/ovanliga omständigheter kan ta sig olika uttryck. I ett tillägg om guld i OECD:s riktlinjer om tillbörlig aktsamhet anges t.ex. att om smycken som bärs i ett land vanligen är 14k (58 %), bör ett erbjudande om guld framställt av återvunna smycken med 90 % guldinnehåll ifrågasättas.
                                 Andra exempel är en situation där en leverantör i ett tidigare led (t.ex. en lokal exportör) oförklarligt kan öka sin exportvolym under en kort tidsperiod, och rapporter om återkommande stölder av mineralresurser i en region där den europeiska importören har anledning att tro att hans leveranser har sitt ursprung.
                                 Andra exempel på ”ovanliga förhållanden”, särskilt när det gäller guld och andra ädla metaller, återfinns i punkt 111 i Financial Action Task Forces riskbaserade vägledning för återförsäljare av ädla metaller och ädelstenar (6) samt i en rapport från Financial Transaction and Reports Analysis Centre of Canada om en handbok för försäljare av ädla metaller och ädelstenar (7), t.ex.:

                                             —

                                             En tidigare okänd kund begär att en förädlare omvandlar guld till mynt.

                                             —

                                             Guldandel, vikt, ursprung och värde är felaktigt klassificerade i tulldeklarationsformulären.

                                             —

                                             Personer eller företag som producerar och säljer guld utan tillstånd.

                                             —

                                             Mynt med fysiska egenskaper som är oförenliga med branschstandarder.

            (1)  Enligt artikel 2.l i förordning (EU) 2017/821 är en ”unionsimportör” varje fysisk eller juridisk person som deklarerar mineral eller metaller för övergång till fri omsättning i den mening som avses i artikel 201.1 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 952/2013 av den 9 oktober 2013 om fastställande av en tullkodex för unionen (EUT L 269, 10.10.2013, s. 1) eller varje fysisk eller juridisk person i vars namn en sådan deklaration görs, enligt vad som anges i dataelement 3/15 och 3/16 i enlighet med bilaga B i kommissionens delegerade förordning (EU) 2015/2446 av den 28 juli 2015 om komplettering av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 952/2013 vad gäller närmare regler avseende vissa bestämmelser i unionens tullkodex (EUT L 343, 29.12.2015, s. 1).

            (2)  OECD:s vägledning om tillbörlig aktsamhet för ansvarsfulla leveranskedjor för mineraler från konfliktdrabbade områden och högriskområden. (andra upplagan, OECD 2013) utgör en ram för att genomföra tillbörlig aktsamhet i leveranskedjan i enlighet med förordning (EU) 2017/821.

            (3)  Risker i enlighet med bilaga II till OECD:s riktlinjer om tillbörlig aktsamhet, inklusive risker som utlöses av ”röda flaggor” enligt definition i tilläggen.

            (4)  För definitionen av mänskliga rättigheter, se Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. https://www.echr.coe.int/Documents/Convention_ENG.pdf

            (5)  Informationen bör uppdateras regelbundet, när så är lämpligt

            (6)  http://www.fatf-gafi.org/media/fatf/documents/reports/RBA%20for%20Dealers%20in%20Precious%20Metal%20and%20Stones.pdf

            (7)  http://www.fintrac-canafe.gc.ca/guidance-directives/compliance-conformite/rba/rba-dpms-eng.asp


               16.3.2018

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 101/166

         P8_TA(2016)0317
   FN:s generalförsamlings 71:a session
   Europaparlamentets rekommendation till rådet av den 7 juli 2016 om FN:s generalförsamlings 71:a session (2016/2020(INI))
   (2018/C 101/15)

      Europaparlamentet utfärdar denna rekommendation

               —

               med beaktande av det förslag till rekommendation till rådet om FN:s generalförsamlings 71:a session som Andrey Kovatchev utarbetat på PPE-gruppens vägnar (B8-1374/2015),

               —

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionen (EU-fördraget), särskilt artiklarna 21, 34 och 36,

               —

               med beaktande av FN:s generalförsamlings 70:e session,

               —

               med beaktande av rådets slutsatser av den 22 juni 2015 om EU:s prioriteringar inför FN:s generalförsamlings 70:e session,

               —

               med beaktande av Förenta nationernas stadga,

               —

               med beaktande av den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna och FN:s människorättskonventioner och tillhörande fakultativa protokoll,

               —

               med beaktande av FN:s generalförsamlings resolution om Europeiska unionens deltagande i FN:s arbete (1), som ger EU rätt att tala i FN:s generalförsamling, lägga fram muntliga förslag och ändringsförslag som går till omröstning på begäran av en medlemsstat samt rätt till genmäle,

               —

               med beaktande av sin resolution av den 25 november 2010 om 10:e årsdagen av resolution 1325 (2000) från FN:s säkerhetsråd om kvinnor samt fred och säkerhet, (2)

               —

               med beaktande av sin rekommendation av den 18 april 2013 till rådet om FN:s princip om ”skyldigheten att skydda” (R2P) (3),

               —

               med beaktande av sin rekommendation till rådet av den 2 april 2014 om FN:s generalförsamlings 69:e session (4),

               —

               med beaktande av sin resolution av den 24 november 2015 om EU:s roll i FN – Hur kan EU:s utrikespolitiska mål uppnås bättre? (5),

               —

               med beaktande av sina resolutioner av den 21 januari 2016 om EU:s prioriteringar för mötena i FN:s råd för mänskliga rättigheter under 2016 (6) och av den 17 juli 2014 om aggressionsbrott (7),

               —

               med beaktande av sin resolution av den 4 februari 2016 om det så kallade IS/Daish systematiska massmord på religiösa minoriteter (8),

               —

               med beaktande av sin resolution av den 8 mars 2016 om situationen för kvinnliga flyktingar och asylsökande i EU (9),

               —

               med beaktande av Parisavtalet av den 12 december 2015,

               —

               med beaktande av dokumenten Plan of Action to enhance EU CSDP support to UN peacekeeping
                   (10) av den 13 juni 2012 och Strengthening the UN-EU Strategic Partnership on Peacekeeping and Crisis Management: Priorities 2015-2018 av den 23 mars 2015 (11),

               —

               med beaktande av de så kallade Osloriktlinjerna från november 2007 för användning av militära och civila försvarsresurser vid katastrofinsatser,

               —

               med beaktande av FN:s säkerhetsråds resolution 1325 (2000) och FN:s säkerhetsråds nyligen antagna resolution 2242 (2015) om kvinnor, fred och säkerhet,

               —

               med beaktande av FN:s utvärderingsrapport av den 15 maj 2015 om insatser för verkställighet och korrigerande åtgärder för sexuellt utnyttjande och sexuella övergrepp som begåtts av FN-personal och annan personal i fredsbevarande uppdrag,

               —

               med beaktande av den första FN-rapporten om antibiotikaresistens publicerad av WHO i april 2014 i vilken antimikrobiell resistens klassas som ett allvarligt hot mot den globala folkhälsan,

               —

               med beaktande av de senaste avslöjandena om advokatbyrån Mossack Fonseca med bas i Panama, och relaterade initiativ för närmare internationellt samarbete för att bekämpa skatteundandragande,

               —

               med beaktande av artiklarna 134.3 och 113 i arbetsordningen,

               —

               med beaktande av betänkandet från utskottet för utrikesfrågor och yttrandet från utskottet för utveckling (A8-0146/2016), och av följande skäl:

               A.

               EU:s engagemang för effektiv multilateralism och gott globalt styre med FN i centrum är en integrerad del av EU:s utrikespolitik och grundar sig på övertygelsen att ett multilateralt system som baseras på allmängiltiga regler och värderingar som måste respekteras och upprätthållas är bäst lämpat för att hantera kriser, utmaningar och hot på global nivå.

               B.

               EU bör ta en ledande och aktiv roll i arbetet med att skapa ett FN som på ett verkningsfullt sätt kan främja globala lösningar, fred och säkerhet, utveckling, mänskliga rättigheter, demokrati samt en internationell ordning som bygger på rättsstatsprincipen.

               C.

               EU:s medlemsstater måste göra allt de kan för att samordna sina insatser i organen och byråerna inom FN-systemet i enlighet med sitt mandat enligt artikel 34.1 i EU-fördraget.

               D.

               Den globala och regionala säkerhetsmiljön försämras snabbt, den blir mer komplex och gränsen mellan inre och yttre säkerhet suddas ut. FN besitter en nyckelroll för att säkerställa global säkerhet och stabilitet.

               E.

               Förändringar i den globala maktkonstellationen och maktutbredningen gör att det behövs en noggrann omprövning av verktygen för effektiv multilateralism inom ramen för FN. Sådana verktyg måste inkludera alla berörda aktörer, både statliga och icke-statliga, och så även i processer som rör konfliktförebyggande och krishantering.

               F.

               EU och dess medlemsstater är sammantaget det kollektiv som ekonomiskt bidrar mest till FN-systemet, med en tredjedel av FN:s ordinarie budget, nästan två femtedelar av budgeten för FN:s fredsbevarande insatser och omkring hälften av alla bidrag till FN:s fonder och program.

               G.

               EU arbetar för miljömässig hållbarhet, särskilt i kampen mot klimatförändringarna genom att främja internationella åtgärder och insatser för att bevara och förbättra miljön och en hållbar förvaltning av jordens naturresurser.

               H.

               EU är en av de mest engagerade försvararna av och förespråkarna för mänskliga rättigheter, grundläggande friheter, kulturella värden och mångfald, demokrati och rättsstaten.

               I.

               EU:s säkerhetsmiljö har blivit alltmer instabil och ostadig på grund av ett stort antal varaktiga eller nya utmaningar, däribland våldsamma konflikter, terrorism, organiserad brottslighet, migrationsflöden utan motstycke och klimatförändringar. Dessa kan inte hanteras nationellt utan kräver regionala och globala insatser.

               J.

               Nya utmaningar såsom hybrid- och informationskrigföring, it-hot, bioteknik, dödliga autonoma system, nanoteknik, miniatyrisering av vapen samt spridningen av tekniker med dubbla användningsområden gör att multilaterala avtal måste tas fram, och då är FN:s ramverk det mest lämpliga att använda.

               K.

               Den senaste utvecklingen vad gäller spridningen av massförstörelsevapen och deras bärare gör vapenkontroll och nedrustning allt svårare och undergräver den globala säkerheten och stabiliteten. FN utgör en lämplig ram för att främja ansträngningar för en ny generation av vapenkontroll- och nedrustningsåtgärder tillsammans med likasinnade partner.

               1.

               Europaparlamentet riktar följande rekommendationer till rådet:

         Fred och säkerhet

               a)

               Rådet uppmanas att aktivt vidta åtgärder för att se till att alla parter som är direkt eller indirekt involverade i väpnade konflikter samt deras organisationer till fullo handlar i överensstämmelse med sina skyldigheter och gällande normer enligt internationell rätt samt gör insatser för att uppnå fredliga diplomatiska lösningar på konflikter av alla slag; att framhålla att detta även bör omfattar skyldigheten att bevilja människor i nöd tillgång till humanitärt bistånd.

               b)

               Rådet uppmanas att fortsatt stödja multilaterala försök att finna varaktiga politiska och fredliga lösningar på de pågående konflikterna i Mellanöstern och Nordafrika; att fortsatt stödja det arbete som utförs av FN:s generalsekreterares särskilda sändebud för Syrien, den särskilda representanten och chefen för FN:s stöduppdrag i Libyen, FN:s generalsekreterares särskilda sändebud för Jemen, FN:s särskilda samordnare för fredsprocessen i Mellanöstern samt FN:s generalsekreterares särskilda representant för Västsahara; att efterlysa fortsatt humanitärt, finansiellt och politiskt bistånd från det internationella samfundet för att man ska kunna ta itu med den humanitära situationen och verka för ett omedelbart stopp på våldet; att fördöma ensidiga och icke samordnade åtgärder i alla krisområden.

               c)

               Rådet uppmanas att stödja de samtal mellan de syriska parterna som vägleds av säkerhetsrådets resolution 2254 (2015); att stödja arbetet i de specialgrupper som skapades av den internationella stödgruppen för Syrien, som kontrollerar leveransen av välbehövligt humanitärt bistånd till tusentals syrier i belägrade områden och andra områden som är svåra att nå, samt upphörandet av fientligheterna med stöd av FN:s säkerhetsråds resolution 2268(2016); att kraftfullt fördöma de utbredda människorättskränkningarna och kränkningarna av internationella humanitär rätt i Syrien och att stödja arbetet i organisationer från det civila samhället när det gäller att dokumentera belägg för krigsförbrytelser, brott mot mänskligheten och andra människorättskränkningar; att understryka behovet av att finna en politisk lösning på konflikten och att se till att kvinnorna involveras i fredsförhandlingarna; att eftertryckligen uppmana alla FN-medlemsstater att tillgängliggöra alla nödvändiga ekonomiska och mänskliga resurser för att bistå lokalbefolkningen och flyktingarna.

               d)

               Rådet uppmanas att förvissa sig om att FN:s generalförsamling, tillsammans med EU och USA, tillhandahåller samtliga instrument för att garantera en hållbar och effektiv tvåstatslösning, baserad på gränserna från 1967 och med Jerusalem som huvudstad för båda staterna, där staten Israel med säkra och erkända gränser och en angränsande självständig, demokratisk och livskraftig palestinsk stat samexisterar sida vid sida i fred och säkerhet; att agera i linje med rådets slutsatser om fredsprocessen i Mellanöstern som antogs den 18 januari 2016 och som ser den kontinuerliga utbyggnaden av bosättningarna som ett ständigt hinder för fred.

               e)

               Rådet uppmanas att understryka behovet av en samordnad humanitär insats i Jemen under FN:s ledning; att eftertryckligen uppmana alla parter att tillåta införsel och leverans av livsmedel, läkemedel, bränsle och annat nödvändigt bistånd via FN och internationella humanitära kanaler, i syfte att tillgodose de akuta behoven för de civila som drabbats av krisen, i enlighet med principerna om opartiskhet, neutralitet och oberoende; att efterlysa ett humanitärt uppehåll för att livräddande bistånd ska kunna nå det jemenitiska folket snarast möjligt; att efterlysa en opartisk och oberoende utredning av alla påstådda kränkningar av internationell människorättslagstiftning och internationell humanitär rätt, inbegripet de senaste angreppen mot humanitär infrastruktur och personal; att uppmana alla parter att respektera de mänskliga fri- och rättigheterna för alla jemenitiska medborgare, och att betona vikten av att förbättra säkerheten för alla dem som arbetar för fred och med humanitära uppdrag i landet, däribland biståndsarbetare, läkare och journalister; att uppmuntra en politik för ett närmande mellan Saudiarabien och Iran i syfte att minska regionala spänningar och verka för konfliktlösning i Jemen och på andra håll.

               f)

               Rådet uppmanas att fortsatt begära fullständig respekt för östeuropeiska och sydkaukasiska länders internationellt erkända gränser och territoriella integritet, häribland Georgien, Moldavien och Ukraina, med tanke på överträdelserna av internationell rätt i dessa områden och deras fria och självständiga val att slå in på den europeiska vägen; att stödja och blåsa nytt liv i de diplomatiska ansträngningarna för en fredlig lösning av dessa pågående och låsta konflikter; att uppmana med kraft det internationella samfundet att till fullo följa linjen att inte erkänna den olagliga annekteringen av Krim; att aktivt öka trycket på Ryssland, som ständig medlem i FN:s säkerhetsråd, i syfte att lösa konflikten i Ukraina.

               g)

               Rådet uppmanas att efterlysa ökat stöd för det internationella samfundets och regionala organisationers insatser för att hantera säkerhetskriserna i Afrika, särskilt i Somalia, Sudan, Sydsudan, Centralafrikanska republiken, Mali, Nigeria, Burundi och området kring de stora sjöarna i allmänhet; att uppmuntra FN:s medlemsstater att öka sitt stöd för den allt viktigare rollen och den egna förmågan hos Afrikanska unionen vad gäller medling och krishantering i strävandet efter komplementaritet med insatser från FN:s stödkontor för fredsbyggande arbete; att stödja insatserna från AU:s, EAC:s och FN:s sida för att förebygga en ytterligare upptrappning av krisen i Burundi och att verka för att främja den mycket viktiga interna dialogen mellan regeringen och oppositionen i Burundi, en dialog som måste vara inkluderande och genuin till sin karaktär; att stödja oberoende internationella undersökningar som inriktat sig på alla påstådda människorättskränkningar och att bidra till att de skyldiga hålls ansvariga och ställs inför rätta.

               h)

               Rådet uppmanas att stödja de pågående omfattande ansträngningarna att stärka FN:s fredsfrämjande insatser och organisationens förmåga att hantera konflikter; att undersöka nya möjligheter för och främja ett stärkt samarbete mellan EU och FN när det gäller att ge deras strategiska visioner för säkerheten en ny utformning, genom å ena sidan den nya globala EU-strategin för utrikes- och säkerhetspolitiken och å andra sidan FN:s översyn av de fredsfrämjande insatserna, den fredsbyggande strukturen och agendan för kvinnor, fred och säkerhet (FN:s säkerhetsråds resolution 1325 (2000)) samt synergierna mellan dessa; att se till att översynsförfarandet för FN:s fredsbyggande struktur främjar principen om skyldigheten att skydda och kvinnors roll i det fredsbyggande arbetet.

               i)

               Rådet uppmanas att välkomna antagandet och stödja genomförandet av FN:s säkerhetsråds nyligen antagna resolution 2242 (2015), där kvinnor utgör en central del i alla insatser för att bemöta globala utmaningar, och att efterlysa ytterligare ansträngningar för att integrera agendan för kvinnor, fred och säkerhet i alla de olika dimensionerna av fredsbevarande; att betona vikten av att kvinnor jämlikt, fullt ut och aktivt medverkar i att förebygga och lösa konflikter, samt i fredsförhandlingar och fredsbyggande processer; att se till att kvinnor som fallit offer för krigsvåldtäkter får all nödvändig och säker medicinsk vård.

               j)

               Rådet uppmanas att inom FN-systemet främja en kultur som präglas av förebyggande, för att förbättra dess förmåga att reagera snabbare på framväxande kriser och potentiella hot mot fred och säkerhet, i synnerhet genom effektivare förebyggande diplomati, förtroendeskapande åtgärder och medlingsinsatser; att sträva efter att förbättra systemen för tidig varning och kommunikationen i ett tidigt skede och vidareutveckla förfarandena för krissamråd mellan FN, EU och andra regionala och subregionala organisationer som spelar en allt viktigare roll för den internationella freden och säkerheten, för att bättre kunna samordna krisåtgärderna och undvika onödigt dubbelarbete; att samarbeta med FN för att stärka rollen och kapaciteten för regionala och subregionala organisationer vid fredsbevarande och konfliktförebyggande arbete, civil och militär krishantering samt konfliktlösning.

               k)

               Rådet uppmanas att öka medlemsstaternas stöd för FN:s fredsbevarande och fredsbyggande insatser där mänskliga rättigheter och tydliga strategier för tillbakadragandet ingår, framför allt genom att bidra med personal och utrustning, och att stärka EU:s understödjande roll i detta avseende; att vidareutveckla förfarandena för tillämpning av EU:s gemensamma säkerhets- och försvarspolitik till stöd för FN:s insatser, bland annat genom insättning av EU-stridsgrupper eller genom kapacitetsuppbyggnad och initiativ för reform av säkerhetssektorn, samtidigt som man ägnar tillräcklig uppmärksamhet åt frågor såsom mänskliga rättigheter, hållbar utveckling och grundläggande orsaker till massmigration.

               l)

               Rådet uppmanas främja en bred definition av begreppet mänsklig säkerhet och koppla det närmare till jämställdhet och mänskliga rättigheter och principen om skyldigheten att skydda (R2P), och att fortsatt stödja insatserna för att främja operationaliseringen av R2P; att stödja FN genom att även framöver spela en avgörande roll i att bistå länder vid genomförandet av R2P, i syfte att upprätthålla rättsstaten och internationell humanitär rätt; att främja uppförandekoden om säkerhetsrådets åtgärder mot folkmord, brott mot mänskligheten och krigsförbrytelser, som innebär att FN:s medlemsstater åtar sig att stödja åtgärder från säkerhetsrådets sida som syftar till att förhindra eller sätta stopp för sådana brott, och att inte rösta mot motsvarande resolutioner från säkerhetsrådet.

         Terrorismbekämpning

               m)

               Rådet uppmanas att på nytt ge uttryck för sitt entydiga fördömande av terrorism och sitt helhjärtade stöd för åtgärder som syftar till att besegra och utplåna terroristorganisationer, i synnerhet det så kallade IS/Daish, som utgör ett tydligt hot mot den regionala och internationella säkerheten, och med samtidigt beaktande av att dessa åtgärder alltid bör genomföras med full respekt för internationell människorättslagstiftning; att stödja främjandet av alla aspekter av säkerhetsrådets resolution 2178 (2014) om att motverka de hot som utländska terroriststridande utgör, och de vägledande principerna från Madrid om att hejda flödet av utländska terroriststridande.

               n)

               Rådet uppmanas att intensifiera ansträngningarna att slå ned på rekrytering och bekämpa terroristpropaganda på sociala medier men även via nätverk av radikaliserade hatpredikanter; att stödja såväl åtgärder mot radikalisering som politik för avradikalisering, i linje med FN:s handlingsplan för att förhindra våldsbejakande extremism.

               o)

               Rådet uppmanas att fortsätta sitt samarbete med FN i arbetet med att bekämpa finansiering av terrorism, också genom att tillämpa befintliga mekanismer för att identifiera enskilda terrorister och organisationer och globalt stärka mekanismerna för frysande av tillgångar, samtidigt som man upprätthåller internationella normer när det gäller rättssäkerhet och rättsstatsprincipen.

               p)

               Rådet uppmanas att stödja FN:s specialgrupp för genomförande av terrorismbekämpning i syfte att säkerställa samordning och konsekvens i genomförandet av FN:s globala terrorismbekämpningsstrategi, med utnyttjande av resurserna och expertisen hos de 25 enheterna i FN-systemet och hos Interpol, samtidigt som det bör erinras om att terrorismbekämpning inte får användas som förevändning för att förtrycka oliktänkande i landet eller för att kränka befolkningens rättigheter.

               q)

               Rådet uppmanas att främja en samordnad internationell insats för att motverka det växande hotet från improviserade sprängladdningar, i synnerhet genom att utveckla en förståelse av kopplingen mellan motverkande av improviserade sprängladdningar och motverkande av terrorism, med hjälp av resurser och sakkunskap från FN-systemets enheter och Interpol i syfte att möjliggöra ett mer omfattande brottsbekämpande och militärt samarbete.

               r)

               Rådet uppmanas att i sammanhanget upprepa behovet av en lämplig blandning av säkerhet, brottsbekämpning, mänskliga rättigheter och socioekonomiska verktyg, som erbjuder bättre möjligheter att bemöta terrorismens föränderliga natur och den våldsbejakande extremismen hos Daish, al-Qaida, al-Shabab, Boko Haram och andra grupper.

               s)

               Rådet uppmanas att stödja ett förstärkt bidrag från EU till FN:s initiativ för kapacitetsuppbyggnad i kampen mot utländska terroriststridande och våldsbejakande extremism.

         Icke-spridning och nedrustning

               t)

               Rådet uppmanas att stödja FN:s ansträngningar att förhindra att icke-statliga aktörer och terroristgrupper utvecklar, tillverkar, förvärvar eller överför massförstörelsevapen och deras bärare, och att bidra till den omfattande översynen av säkerhetsrådets resolution 1540 (2004), som ska ske under 2016; att insistera på fullständig efterlevnad av fördraget om förhindrande av spridning av kärnvapen, konventionen om kemiska vapen och konventionen om biologiska vapen samt på ett slutförande av ratificeringsprocessen i fråga om fördraget om fullständigt förbud mot kärnsprängningar; att uppmuntra FN:s samtliga medlemsstater att underteckna och ratificera konventionen om förbud mot användning, lagring, produktion och överföring av antipersonella minor (truppminor) samt om deras förstöring; att välkomna inrättandet av en öppen arbetsgrupp (OEWG) som ett underorgan till FN:s generalförsamling, i syfte att driva på de multilaterala förhandlingarna om kärnvapennedrustning och för att alla medlemsstater ska aktivt delta i dess arbete; att kräva att FN:s medlemmar aktivt vidtar åtgärder för global nedrustning, med vederbörlig hänsyn till både säkerhetsdimensionen och de humanitära dimensionerna av kärnvapen.

               u)

               Rådet bör uppmana medlemsstaterna att vid 71:a sessionen stödja FN:s generalförsamlings resolution om vapen med utarmat uran och utveckla en EU-gemensam ståndpunkt som bättre speglar parlamentets upprepade krav på ett globalt moratorium grundat på försiktighetsprincipen och det framväxande globala samförståndet om de potentiella hälsoriskerna för civilbefolkningen, komplexa ansvarsbördor för hantering av radioaktivt avfall från tidigare konfliktsituationer och ekonomiska kostnader förknippade med användning av sådana vapen; att inbegripa utvärdering av utarmat uran och minröjningsprojekt i EU:s finansieringsinstrument för åtgärder mot minor.

               v)

               Rådet uppmanas att främja ett fullständigt genomförande av vapenhandelsfördraget och uppmuntra FN:s samtliga medlemsstater att underteckna eller ansluta sig till fördraget.

               w)

               Rådet uppmanas att verka för effektivare åtgärder mot avledning av och olaglig handel med vapen och ammunition, inklusive handeldvapen och lätta vapen, i synnerhet genom att ta fram ett system för spårning av vapen.

               x)

               Rådet uppmanas att främja politiska åtgärder på global nivå i fråga om användningen av bestyckade drönare i syfte att strikt begränsa deras användning inom gränserna för internationell människorättslagstiftning och humanitär rätt; att främja förbudet mot utveckling, produktion och användning av helt självstyrande vapen som gör det möjligt att genomföra attacker utan mänsklig medverkan; att se till att mänskliga rättigheter ingår i samtliga dialoger med tredjeländer om terrorismbekämpning.

               y)

               Rådet uppmanas att i ytterligare utsträckning stödja det pågående FN-arbetet med att se över möjligheten att ta fram normer för ansvarsfullt och säkert beteende på internet, t.ex. i form av en multilateral ram för att motverka it-angrepp, i syfte att se till att befintlig internationell rätt och människorättslagstiftning tillämpas.

         Migration

               z)

               Rådet uppmanas att främja ett ökat stöd för det arbete som UNHCR utför inom ramen för sitt internationella uppdrag att skydda flyktingar, och att särskilt uppmärksamma utsatta grupper som kvinnor och barn; att framhålla den stora brist på finansiering som råder för UNHCR om man jämför budgetbehoven med de mottagna medlen, och att kräva ökad global solidaritet; att kräva en ökning av finansieringen i FN:s reguljära budget till UNHCR:s kärnverksamhet så att denna organisation kan fungera.

               aa)

               Rådet uppmanas att påminna om att ökad konsekvens och samordning krävs mellan migrationspolitikens yttre och inre dimensioner och dagordningarna för utveckling och utrikes frågor.

               ab)

               Rådet uppmanas att kräva större ansträngningar att förhindra irreguljär migration och bekämpa smuggling av och handel med människor, särskilt genom att bekämpa kriminella nätverk med hjälp av tidigt och effektivt utbyte av relevanta underrättelseuppgifter, med respekt för internationell människorättslagstiftning; att förbättra metoderna för att finna och skydda offer och att stärka samarbetet med tredjeländer i syfte att spåra, beslagta och återvinna vinningen av brottslig verksamhet inom denna sektor; att på FN-nivå insistera på ratificering och fullständigt genomförande av FN:s konvention mot gränsöverskridande organiserad brottslighet och tilläggsprotokollen mot människosmuggling land-, luft- och sjövägen respektive om förebyggande, bekämpande och bestraffande av handel med människor, särskilt kvinnor och barn; att stödja det arbete som utförs av FN:s särskilda rapportör om migranters mänskliga rättigheter.

               ac)

               Rådet uppmanas att stödja högnivåmötet i FN:s generalförsamling om hanteringen av stora flykting- och migrantströmmar, planerat till den 19 september 2016, och kräva att det inriktas på de grundläggande orsakerna till migration och samtidigt vederbörligen uppmärksamma frågorna om utrotning av fattigdom och förverkligandet av de mänskliga rättigheterna samt stabilitet.

         Mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatsprincipen

               ad)

               Rådet uppmanas att tydligt och bestämt återigen framhålla att alla mänskliga rättigheter enligt FN:s konventioner är universella, odelbara, avhängiga av varandra och tätt sammankopplade och att respekten för dessa rättigheter måste upprätthållas; att fästa uppmärksamheten på kränkningar av och brott mot mänskliga rättigheter runt om i världen; att uppmana till försvar av åsikts- och yttrandefriheten; att betona betydelsen av pressfrihet i ett sunt samhälle, och varje medborgares roll i samhället, och att försvara förenings- och mötesfriheten.

               ae)

               Rådet uppmanas att fortsatt vara en förkämpe för religions- och trosfrihet; att kräva större ansträngningar att skydda rättigheterna för religiösa och andra minoriteter; att efterlysa ökat skydd av religiösa minoriteter mot förföljelse och våld; att efterlysa ett upphävande av de lagar som kriminaliserar hädelse eller avfällighet och som används som förevändning för förföljelse av religiösa minoriteter och icke-troende; att stödja det arbete som utförs av den särskilda rapportören om religions- och trosfrihet; att aktivt arbeta för ett FN-erkännande av de folkmord som begåtts av det så kallade IS/Daish mot minoriteter, och för ett hänskjutande till Internationella brottmålsdomstolen av fall som misstänks utgöra brott mot mänskligheten, krigsförbrytelser och folkmord.

               af)

               Rådet uppmanas att fortsätta att aktivt främja jämställdhet och icke-diskriminering; att med kraft uppmana FN att aktivt stödja jämställdhetsinitiativ i sin verksamhet och i sina program och att fortsätta att stödja arbetet för FN:s enhet för jämställdhet och kvinnors egenmakt (UN Women); att stödja åtgärder som förstärker kvinnligt ledarskap och kvinnors delaktighet i beslutsprocessen på alla nivåer; att bekämpa våld och diskriminering av människor på grund av deras sexuella läggning, könsidentitet eller könsuttryck; att kräva upphävande av lagstiftning i FN:s medlemsstater som kränker rättigheterna för homosexuella, bisexuella, transpersoner och intersexuella (hbti-personer); att välkomna det första mötet någonsin om hbti-rättigheter i FN:s säkerhetsråd 2015; att be FN:s medlemsstater att verkställa rekommendationerna från FN:s särskilda rapportör om nutida former av rasism, rasdiskriminering, främlingsfientlighet och därmed sammanhängande intolerans.

               ag)

               Rådet uppmanas att främja barns rättigheter, framför allt genom att bidra till att garantera barns tillgång till vatten, sanitet, hälso- och sjukvård samt utbildning, även i konfliktområden och flyktingläger, och utrota barnarbete, tortyr, människohandel, barnäktenskap och sexuellt utnyttjande; att stödja och stärka internationella insatser genom FN för att få slut på utnyttjandet av barn i väpnade konflikter och bättre hantera konsekvenserna av konflikter och situationer efter konflikter för kvinnor och flickor; att stödja ett människorättsinriktat synsätt på funktionsnedsättningar i risk- och nödlägen, i linje med FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning.

               ah)

               Rådet uppmanas med kraft att uppmana alla stater, även EU:s medlemsstater, att snabbt ratificera det fakultativa protokollet till den internationella konventionen om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter, inklusive inrättande av klagomåls- och utredningsmekanismer.

               ai)

               Rådet uppmanas att bidra till ett framgångsrikt resultat av arbetet i den mellanstatliga arbetsgruppen om transnationella företag och andra företag med avseende på mänskliga rättigheter; att främja FN-medlemsstaternas genomförande av FN:s vägledande principer för företag och mänskliga rättigheter; att uppmuntra FN:s medlemsstater att utveckla och genomföra nationella handlingsplaner; att stödja projektet om ansvarsskyldighet och rättsmedel (Accountability and Remedy) från FN:s högkommissarie för mänskliga rättigheter, i syfte att stärka nationella rättsmedel särskilt i fall av grova kränkningar av de mänskliga rättigheterna i näringslivet; att uppmana FN-medlemsstaterna att ta upp frågan om mänskliga rättigheter med internationella och nationella idrottsorganisationer.

               aj)

               Rådet uppmanas att fortsätta att förespråka nolltolerans för dödsstraff och att fortsätta arbeta för ett allmänt avskaffande av dödsstraffet och bana väg för antagandet av FN:s generalförsamlings nästa resolution om ett moratorium för användningen av dödsstraff; att fördöma det ökade antalet avkunnade dödsdomar för narkotikarelaterade brott och kräva att användningen av dödsstraff avskaffas för sådana brott.

               ak)

               Rådet uppmanas att påminna om generalförsamlingens skyldighet – när medlemmarna i FN:s råd för mänskliga rättigheter utses – att beakta kandidaternas respekt för främjande och skydd av mänskliga rättigheter, rättsstatlighet och demokrati; att begära tydliga resultatkriterier inom området mänskliga rättigheter för medlemskap i FN:s råd för mänskliga rättigheter, och att inför människorättsrådets tioårsdag efterlysa en bedömning av rådets arbetsmetoder och inverkan.

               al)

               Rådet uppmanas att stärka Internationella brottmålsdomstolens arbete i dess roll för att sätta stopp för straffriheten för personer som begår de allvarligaste brott som angår det internationella samfundet, och för att skipa rättvisa åt offer för krigsförbrytelser, brott mot mänskligheten och folkmord; att erbjuda politiskt, diplomatiskt, ekonomiskt och logistiskt stöd för den dagliga verksamheten vid Internationella brottmålsdomstolen; att uppmana alla FN:s medlemsstater att ansluta sig till brottmålsdomstolen genom att ratificera Romstadgan, och att uppmuntra ratificering av Kampalaändringarna; att främja ett nära samarbete mellan FN och dess organ och byråer och brottmålsdomstolen och utvidgade förbindelser med säkerhetsrådet; att efterlysa ett hänskjutande av situationen i Nordkorea till FN:s säkerhetsråd.

               am)

               Rådet uppmanas att ta del av allmänhetens åsikter och inleda en övergripande debatt med alla medlemmar i FN:s generalförsamling avseende vikten av att konstitutionella begränsningar av presidentmandat respekteras världen över.

               an)

               Rådet uppmanas att begära att FN åtgärdar de juridiska bristerna i termen ”klimatflykting”, också med hjälp av en eventuell internationell definition.

         Utveckling

               ao)

               Rådet uppmanas att verka för ett genomförande av de mål för hållbar utveckling som ingår i 2030-agendan för hållbar utveckling; att vidta åtgärder för att förbättra livet för kommande generationer samt uppmuntra och stödja länder när det gäller att ta egenansvar och upprätta nationella ramverk i syfte att uppnå de 17 målen; att uppmuntra FN-medlemsstaterna att fullgöra sina åtaganden i fråga om utvecklingsbistånd och att efterlysa en stabil ram av indikatorer samt användning av statistiska uppgifter för att övervaka utvecklingen och sörja för ökad ansvarighet för alla; att kräva att det politiska högnivåforumet (HLPF) för hållbar utveckling blir det främsta beslutsfattande organet behörigt att säkerställa uppföljningen och översynen av genomförandet av målen för hållbar utveckling och att lägga fram en gemensam EU-ståndpunkt om genomförandet av Agenda 2030 inför högnivåforumet 2016.

               ap)

               Rådet uppmanas att se till att man inte undergräver regelverket för Pekingplattformen när det gäller tillgång till utbildning och hälsa som en grundläggande mänsklig rättighet; att stärka tillgången till vårdtjänster för sexuell och reproduktiv hälsa eftersom dessa bidrar till att minska spädbarns- och mödradödligheten; att främja familjeplanering, mödravård, enkel tillgång till preventivmedel och tillgång till alla relevanta vårdtjänster för sexuell och reproduktiv hälsa eftersom dessa är viktiga faktorer för att rädda livet på kvinnor och hjälpa dem att återuppbygga sina liv i de fall de utsatts för våldtäkt; att göra dessa strategier till centrala delar av utvecklingssamarbetet med tredjeländer.

               aq)

               Rådet uppmanas att stärka en konsekvent politik för utveckling inom FN:s arbetsstrukturer för att införliva alla dimensioner som rör hållbar utveckling på ett effektivt sätt; att understryka vikten av ett universellt, regelbaserat, öppet, transparent, icke-diskriminerande, inkluderande och rättvist multilateralt handelssystem och behovet av att WTO:s Doharunda slutförs; att påminna om att utveckling inte är möjlig utan fred, och att fred inte är möjlig utan utveckling, samt att betona vikten av hållbarhetsmål nr 16 om fred, rättvisa och styrning, som bör vara en av prioriteringarna när det gäller finansiering av utvecklingssamarbete; att uppmana FN att systematiskt införliva kapacitetsuppbyggnad och goda styrelseformer i sina långsiktiga utvecklingsstrategier.

               ar)

               Rådet uppmanas att välkomna FN:s generalförsamlings antagande av den banbrytande resolutionen 68/304 av den 9 september 2014, i vilken det erkändes att alla länder har suverän rätt att omstrukturera sina statsskulder utan att detta motverkas eller hindras av åtgärder som utgår från en annan stat, och där det med oro konstaterades att det internationella finansiella systemet inte har någon sund rättslig ram för en korrekt och förutsebar omstrukturering av statsskulder – genom resolutionen inleddes en process för att anta en multilateral rättslig ram för omstrukturering av statsskulder; att uppmana hela FN-systemet att stötta denna process fullt ut; att uppmana EU och dess medlemsstater att aktivt medverka i denna process.

               as)

               Rådet uppmanas att utforma ett mycket mer effektivt och strategiskt tillvägagångssätt med avseende på FN-organen, i synnerhet när det gäller programplanering av de externa finansiella instrumenten, i syfte att öka synligheten för EU:s bistånd på plats.

               at)

               Rådet uppmanas att vidta aktiva åtgärder för att förbättra den politiska styrningen på området för hållbar utveckling genom att stärka FN:s miljöprogram (Unep), och att ta fasta på förslaget om att inrätta en internationell brottmålsdomstol för miljöbrott, i syfte att effektivare upprätthålla miljölagstiftningen runt om i världen.

               au)

               Rådet uppmanas att arbeta för en förstärkning av det internationella skattemässiga samarbetet för att stödja inrättandet av ett internationellt skatteorgan inom ramen för FN-systemet; att motverka skatteundandragande och penningtvätt genom automatiskt utbyte av upplysningar i skattefrågor över hela världen och skapande av en gemensam global svart lista över skatteparadis.

               av)

               Rådet uppmanas att lansera en världsomspännande plan för att bekämpa antimikrobiell resistens i syfte att förhindra ytterligare spridning av resistenta superbakterier.

         Klimatförändringar

               aw)

               Rådet uppmanas att se till att EU behåller sitt ledarskap i kampen mot klimatförändringarna och fortsätter att samarbeta med FN på detta område; att säkerställa ett skyndsamt genomförande av de beslut som fattades vid FN:s klimatkonferens i Paris 2015.

         EU och en reform av FN-systemet

               ax)

               Rådet uppmanas att stödja en genomgripande reform av FN:s säkerhetsråd på grundval av ett brett samförstånd för att bättre spegla den nya verkligheten och att se till att rådet har förmåga att effektivt hantera hot mot den internationella freden och säkerheten; att arbeta för det långsiktiga målet att EU får en plats i ett reformerat säkerhetsråd i FN; att kräva att säkerhetsrådets medlemmar avstår från att använda sin vetorätt i fall där brott mot mänskligheten begås.

               ay)

               Rådet uppmanas att främja ett återupplivande av generalförsamlingens arbete, samt ökad samordning och konsekvens i samtliga FN-institutioners åtgärder, vilket bör leda till att effektiviteten, ändamålsenligheten, legitimiteten, transparensen, ansvarsskyldigheten, kapaciteten och representativiteten i systemet stärks; att stödja och vidareutveckla den ökade transparensen i processen med att välja FN:s nästa generalsekreterare, där kandidaternas presentationer hålls i generalförsamlingen; att inom ramen för arbetet med att välja och utse den bästa kandidaten, främja en jämlik och rättvis fördelning baserad på kön och geografisk härkomst och stödja att en kvinna utses till nästa generalsekreterare om kandidaterna har utmärkta kvalifikationer som är jämförbara.

               az)

               Rådet uppmanas, mot bakgrund av 2015 års FN-rapport och den senaste tidens anklagelser mot franska styrkor och FN-styrkor om sexuella övergrepp mot barn i Centralafrikanska republiken, att se till att FN, EU:s medlemsstater och EU:s GSFP-organ utan dröjsmål och med största beslutsamhet utreder, åtalar och dömer all personal från FN, enskilda länder och EU som gjort sig skyldiga till handlingar som inbegriper sexuellt våld.

               ba)

               Rådet uppmanas att begära att Europeiska revisionsrätten stärker sitt samarbete med respektive tillsynsinstanser vid Förenta nationernas sekretariat, särskilt kontoret för intern översyn, den oberoende rådgivande revisionskommittén (Independent Audit Advisory Committee, IAAC) och revisorskollegiet (Board of Auditors, BoA), i syfte att öka öppenheten och den ömsesidiga förståelsen av finansiering och funktionssätt.

               bb)

               Rådet uppmanas att inrätta ett ändamålsenligt system för skydd av visselblåsare inom FN.

               bc)

               Rådet uppmanas, mot bakgrund av den nyliga intressekonflikten för FN:s särskilda representant för Libyen, att verka för en bindande uppförandekod som ålägger befattningshavare att värna om sin opartiskhet i enlighet med FN:s riktlinjer om effektiv medling.

               2.

               Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna rekommendation till rådet, vice ordföranden för kommissionen/unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik, Europeiska unionens särskilda representant för mänskliga rättigheter, Europeiska utrikestjänsten, kommissionen och, för kännedom, till Förenta nationernas generalförsamling och Förenta nationernas generalsekreterare.

      (1)  A/RES/65/276 av den 3 maj 2011.

      (2)  EUT C 99 E, 3.4.2012, s. 56..

      (3)  EUT C 45, 5.2.2016, s. 89.

      (4)  Antagna texter, P7_TA(2014)0259.

      (5)  Antagna texter, P8_TA(2015)0403.

      (6)  Antagna texter, P8_TA(2016)0020.

      (7)  Antagna texter, P8_TA(2014)0013.

      (8)  Antagna texter, P8_TA(2016)0051.

      (9)  Antagna texter, P8_TA(2016)0073.

      (10)  EEAS 01024/12, rådets dokument 11216/12.

      (11)  EEAS 458/15, rådsdokument 7632/15.