title: Kommissionens rekommendation av den 18 juni 2019 om Estlands utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan för perioden 2021–2030

text:
               3.9.2019

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 297/21

      KOMMISSIONENS REKOMMENDATION
      av den 18 juni 2019
      om Estlands utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan för perioden 2021–2030
      (2019/C 297/06)
      EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
      med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1999 av den 11 december 2018 om styrningen av energiunionen och av klimatåtgärder samt om ändring av Europaparlamentets och rådets förordningar (EG) nr 663/2009 och (EG) nr 715/2009, Europaparlamentets och rådets direktiv 94/22/EG, 98/70/EG, 2009/31/EG, 2009/73/EG, 2010/31/EU, 2012/27/EU och 2013/30/EU samt rådets direktiv 2009/119/EG och (EU) 2015/652 och om upphävande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 525/2013 (1), särskilt artikel 9.2, och
      av följande skäl:

                  (1)

                  Enligt förordning (EU) 2018/1999 ska varje medlemsstat till kommissionen överlämna ett utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan som omfattar perioden 2021–2030 i enlighet med artikel 3.1 i och bilaga I till den förordningen. Tidsfristen för de första utkasten till integrerade nationella energi- och klimatplaner var den 31 december 2018.

                  (2)

                  Estland lämnade in sitt utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan den 28 december 2018. Inlämnandet av detta utkast till plan utgör grunden och det första steget i en iterativ process mellan kommissionen och medlemsstaterna som ska leda fram till en slutlig version av de integrerade nationella energi- och klimatplanerna vilka därefter ska genomföras.

                  (3)

                  Enligt förordning (EU) 2018/1999 ska kommissionen bedöma utkasten till integrerade nationella energi- och klimatplaner. Kommissionen har gjort en heltäckande bedömning av Estlands utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan och därvid beaktat de relevanta delarna av förordning (EU) 2018/1999. Bedömningen (2) offentliggörs tillsammans med denna rekommendation. Rekommendationerna nedan grundar sig på den bedömningen.

                  (4)

                  Kommissionens rekommendationer får särskilt avse i) ambitionsnivån för målsättningar, mål och bidrag i syfte att gemensamt nå målen för energiunionen och särskilt unionsmålen för 2030 vad gäller förnybar energi och energieffektivitet, samt den elsammanlänkningsnivå som medlemsstaten eftersträvar för 2030, ii) styrmedel och åtgärder som avser mål på medlemsstats- och unionsnivå och andra styrmedel och åtgärder av potentiell gränsöverskridande relevans, iii) eventuella kompletterande styrmedel och åtgärder som kan krävas i de integrerade nationella energi- och klimatplanerna, iv) samverkan och överensstämmelse mellan befintliga och planerade styrmedel och åtgärder som ingår i den integrerade nationella energi- och klimatplanen inom en dimension och mellan olika dimensioner av energiunionen.

                  (5)

                  Vid utarbetandet av sina rekommendationer har kommissionen tagit hänsyn till, å ena sidan, behovet av att sammanräkna vissa kvantifierade planerade bidrag från alla medlemsstater för att kunna bedöma ambitionen på unionsnivå och, å andra sidan, behovet av att ge den berörda medlemsstaten tillräckligt med tid för att vederbörligen hinna beakta kommissionens rekommendationer innan den färdigställer sin integrerade nationella energi- och klimatplan.

                  (6)

                  Kommissionens rekommendationer avseende medlemsstaternas ambitioner när det gäller förnybar energi utgår från en metod som fastställs i bilaga II till förordning (EU) 2018/1999 och som är baserad på objektiva kriterier.

                  (7)

                  När det gäller energieffektivitet grundar sig kommissionens rekommendationer på en bedömning av den nationella ambitionsnivån i utkastet till integrerad nationell energi- och klimatplan, jämfört med den kollektiva insatsnivå som krävs för att uppnå unionens mål, med beaktande av den information som i förekommande fall har lämnats om särskilda nationella omständigheter. De slutliga nationella bidragen på energieffektivitetsområdet bör återspegla potentialen för kostnadseffektiva energibesparingar och stödjas av en robust långsiktig renoveringsstrategi för byggnader och åtgärder för att uppfylla energisparkravet enligt artikel 7 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/27/EU (3). Medlemsstaterna bör också visa att de har beaktat principen om ”energieffektivitet först” genom att särskilt förklara på vilket sätt energieffektivitet ger ett bidrag till ett kostnadseffektivt genomförande av de nationella målen om en konkurrenskraftig och koldioxidsnål ekonomi, en trygg energiförsörjning samt minskad energifattigdom.

                  (8)

                  Enligt förordningen om styrningen av energiunionen ska medlemsstaterna ge en allmän översikt av vilka investeringar som behövs för att uppnå de mål och bidrag som fastställs i den integrerade nationella energi- och klimatplanen samt en allmän bedömning av källorna till dessa investeringar. De nationella energi- och klimatplanerna bör säkerställa transparens och förutsebarhet i fråga om nationella styrmedel och åtgärder, i syfte att säkerställa investeringssäkerhet.

                  (9)

                  Samtidigt har kommissionen som en del av den europeiska planeringsterminen 2018–2019 starkt betonat medlemsstaternas energi- och klimatrelaterade investeringsbehov. Detta återspeglas i landsrapporten för Estland (4) 2019 och i kommissionens rekommendation till rådets rekommendation till Estland (5) som en del av den europeiska planeringsterminen. Kommissionen har beaktat resultaten och rekommendationerna från den senaste europeiska planeringsterminen vid sin bedömning av utkasten till integrerade nationella energi- och klimatplaner. Kommissionens rekommendationer är ett komplement till de senaste landsspecifika rekommendationerna inom ramen för den europeiska planeringsterminen. Medlemsstaterna bör också säkerställa att deras integrerade nationella energi- och klimatplaner beaktar de senaste landsspecifika rekommendationerna inom ramen för den europeiska planeringsterminen.

                  (10)

                  I förordningen om styrningen av energiunionen krävs dessutom att varje medlemsstat tar vederbörlig hänsyn till eventuella rekommendationer från kommissionen i sitt utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan som ska lämnas in senast den 31 december 2019 och, om den berörda medlemsstaten inte följer en rekommendation eller en väsentlig del av denna, att medlemsstaten tillhandahåller och offentliggör sin motivering.

                  (11)

                  I tillämpliga fall bör medlemsstaterna rapportera samma uppgifter i sina integrerade nationella energi- och klimatplaner, och uppdateringar under senare år, som de rapporterar till Eurostat eller Europeiska miljöbyrån. Användning av en och samma källa och av europeisk statistik, om sådan finns tillgänglig, är också centralt för beräkning av referensscenariot för modeller och prognoser. Användning av europeisk statistik gör att uppgifterna och prognoserna i de integrerade nationella energi- och klimatplanerna blir mer jämförbara.

                  (12)

                  Alla delar av bilaga I till förordning (EU) 2018/1999 måste ingå i den slutliga integrerade nationella energi- och klimatplanen. I detta sammanhang bör man utvärdera de makroekonomiska konsekvenserna och, i den utsträckning det är möjligt, de hälso-, miljö-, sysselsättnings- och utbildningsmässiga konsekvenserna samt de kompetensrelaterade och sociala konsekvenserna av de planerade politiska styrmedlen och åtgärderna. Allmänheten och berörda aktörer måste konsulteras i utarbetandet av den slutliga integrerade nationella energi- och klimatplanen. Dessa aspekter och andra delar beskrivs i detalj i det arbetsdokument från kommissionens avdelningar som offentliggörs tillsammans med denna rekommendation (6).

                  (13)

                  I den slutliga planen bör Estland beakta kopplingarna mellan de planerade styrmedlen och åtgärderna, särskilt genom att överväga effekterna av principen om ”energieffektivitet först” på dimensionerna ”minskade växthusgasutsläpp”, ”energitrygghet” och ”den inre energimarknaden”. Energieffektivitetens bidrag till ett minskat energiimportberoende och balansering av effekterna från minskningen av elproduktion från oljeskiffer är viktiga aspekter i detta hänseende, också med tanke på integrationen av ökade andelar av förnybara energikällor och säkerställande av tillräcklighet i framtida system för elproduktion. En annan relevant fråga är den effekt som riskerna med klimatförändringarna har på energiförsörjningen. Estland bör rikta särskild uppmärksamhet mot att specificera status för genomförande och effekter av styrmedel och åtgärder samt mot att tillhandahålla växthusgasprognoser uppdelade per politiksektor (systemet för handel med utsläppsrätter, sektorer som omfattas av ansvarsfördelning samt markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk). På samma sätt måste målen inom ramen för dimensionen ”forskning, innovation och konkurrenskraft” fungera som stöd för de planerade insatserna inom energiunionens övriga dimensioner.

                  (14)

                  Den slutliga integrerade energi- och klimatplanen skulle gynnas av att man i den presenterar en omfattande analys av vilken position den koldioxidsnåla tekniksektorn för närvarande har på den globala marknaden och lyfter fram områden med konkurrensmässiga fördelar och potentiella utmaningar samt pekar på mätbara mål för framtiden samt styrmedel och åtgärder för att uppnå dem, med lämpliga kopplingar till företags- och industripolitik. Den skulle också gynnas av en bättre samverkan med den cirkulära ekonomin med tonvikt på dess potential att minska växthusgasutsläppen.

                  (15)

                  Till grund för kommissionens rekommendationer till Estland ligger en bedömning av Estlands utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan som offentliggörs tillsammans med denna rekommendation (7).

            HÄRIGENOM REKOMMENDERAS ESTLAND ATT GÖRA FÖLJANDE:

                  1.

                  Klargöra hur man avser att uppnå sitt mål rörande växthusgaser på - 13 % jämfört med 2005 för utsläpp som inte omfattas av EU:s system för handel med utsläppsrätter, däribland rollen för sektorn för markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk. Det kräver särskilt att man ytterligare analyserar de kombinerade effekterna av de planerade styrmedlen och tillämpar bokföringsreglerna i förordning (EU) 2018/841.

                  2.

                  Stödja den välkomna ambitionsnivån på en andel förnybar energi på 42 % år 2030 som Estlands bidrag till unionens mål för förnybar energi år 2030 genom detaljerade och kvantifierade styrmedel och åtgärder som är i linje med de skyldigheter som efterfrågas i Europarlamentets och rådets direktiv (EU) 2018/2001 (8) och som gör det möjligt att i tid och på ett kostnadseffektivt sätt uppnå detta bidrag. Tillhandahålla ytterligare detaljer om åtgärder för att uppnå det vägledande målet för sektorn för värme och kyla enligt artikel 23 i direktiv (EU) 2018/2001 och säkerställa att tillräckliga åtgärder finns på plats för ökningen av förnybara energikällor för att uppnå det transportmål som fastställs i utkastet till plan och i enlighet med artikel 25 i direktiv (EU) 2018/2001. Ge mer information avseende de särskilda åtgärder som planeras för att säkerställa långsiktig hållbarhet i användningen av biomassa i energisektorn, med tanke på hur betydande biomassa är i Estlands energimix. Tillhandahålla åtgärder för ramarna för att främja egenanvändning av förnybar energi och gemenskaper för förnybar energi i enlighet med artiklarna 21 och 22 i direktiv (EU) 2018/2001, däribland förenkling av administrativa förfaranden.

                  3.

                  Höja ambitionsnivån för att minska både den slutliga och den primära energianvändningen år 2030, med tanke på behovet av att öka den insatsnivå som krävs för att nå unionens energieffektivitetsmål för 2030. Stödja den med styrmedel och åtgärder som kan ge ytterligare energibesparingar fram till 2030. Inkludera alla styrmedel och åtgärder som planeras för att uppnå målet för ackumulerade besparingar med en realistisk tidsplan för genomförandet och en tydlig bedömning av investeringsbehoven i den slutliga planen.

                  4.

                  Specificera åtgärder för att säkerställa tillräcklig elproduktion med tanke på landets ambitiösa mål för förnybara energikällor, däribland åtgärder för efterfrågeflexibilitet och lagring.

                  5.

                  Definiera framåtblickande mål och målsättningar rörande marknadsintegration, särskilt åtgärder för att utveckla mer konkurrenskraftiga detaljhandelsmarknader och öka nivån av konsumentdeltagande på detaljhandelsmarknaden.

                  6.

                  Ytterligare förtydliga de nationella mål och finansieringsmål för ”forskning, innovation och konkurrenskraft”, särskilt med anknytning till energiunionen, som ska uppnås mellan i dag och 2030, så att de lätt kan mätas och så att de fungerar som stöd för målen inom den integrerade nationella energi- och klimatplanens övriga dimensioner. Stödja dessa mål med specifika och lämpliga styrmedel och åtgärder, inklusive de åtgärder som ska utvecklas i samarbete med andra medlemsstater, såsom den strategiska EU-planen för energiteknik.

                  7.

                  Förstärka de redan goda regionala samarbetsarrangemangen mellan de baltiska länderna (Estland, Lettland och Litauen) och utvidga dem till nya områden och bredda dem geografiskt till att omfatta de nordiska länderna (Danmark, Finland, Island, Norge och Sverige). Fokusera det regionala samarbetet på den inre energimarknaden och energitrygghet, med tanke på förändringarna i elsystemen för att möjliggöra högre andelar förnybar el, vilket kommer att öka importen/exporten av el och öka behovet av systemflexibilitet, samt på minskade växthusgasutsläpp i transportsektorn och på forskning.

                  8.

                  Ge en allmän översikt över de investeringar som behövs för att modernisera landets ekonomi genom att uppnå dess klimat- och energimål, och en allmän bedömning av källorna till dessa investeringar, inklusive lämplig finansiering på nationell och regional nivå samt unionsnivå.

                  9.

                  Förteckna vidtagna åtgärder och planer för att avveckla energisubventioner, särskilt för fossila bränslen.

                  10.

                  Komplettera analysen av samspelet med politiken för luftkvalitet och utsläpp till luft, med en redogörelse för effekterna på luftföroreningar för de olika scenarierna tillsammans med bakomliggande luftföroreningsprognoser, och beakta synergier och kompromisseffekter.

                  11.

                  Bättre redogöra för aspekter som rör en rättvis omställning, särskilt genom mer detaljerade uppgifter om de sociala, sysselsättningsrelaterade och kompetensrelaterade konsekvenserna av planerade mål, styrmedel och åtgärder. Ytterligare utveckla metoden för att hantera problem med energifattigdom, däribland genom att betona användningen av energieffektivitetsåtgärder för att minska energifattigdomen i enlighet med vad som krävs i förordning (EU) 2018/1999.

         Utfärdad i Bryssel den 18 juni 2019.

               På kommissionens vägnar

            Miguel ARIAS CAÑETE

               Ledamot av kommissionen

         (1)  EUT L 328, 21.12.2018, s. 1.

         (2)  SWD(2019) 277.

         (3)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/27/EU av den 25 oktober 2012 om energieffektivitet, om ändring av direktiven 2009/125/EG och 2010/30/EU och om upphävande av direktiven 2004/8/EG och 2006/32/EG (EUT L 315, 14.11.2012, s. 1).

         (4)  SWD(2019) 1005 final.

         (5)  COM(2019) 506 final av den 5 juni 2019.

         (6)  SWD(2019) 277.

         (7)  SWD(2019) 277.

         (8)  Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2018/2001 av den 11 december 2018 om främjande av användningen av energi från förnybara energikällor (EUT L 328, 21.12.2018, s. 82).


title: Kommissionens rekommendation av den 18 juni 2019 om Litauens utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan för perioden 2021–2030

text:
               3.9.2019

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 297/56

      KOMMISSIONENS REKOMMENDATION
      av den 18 juni 2019
      om Litauens utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan för perioden 2021–2030
      (2019/C 297/15)
      EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
      med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1999 av den 11 december 2018 om styrningen av energiunionen och av klimatåtgärder samt om ändring av Europaparlamentets och rådets förordningar (EG) nr 663/2009 och (EG) nr 715/2009, Europaparlamentets och rådets direktiv 94/22/EG, 98/70/EG, 2009/31/EG, 2009/73/EG, 2010/31/EU, 2012/27/EU och 2013/30/EU samt rådets direktiv 2009/119/EG och (EU) 2015/652 och om upphävande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 525/2013 (1), särskilt artikel 9.2, och
      av följande skäl:

                  (1)

                  Enligt förordning (EU) 2018/1999 ska varje medlemsstat till kommissionen överlämna ett utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan som omfattar perioden 2021–2030 i enlighet med artikel 3.1 i och bilaga I till den förordningen. Tidsfristen för de första utkasten till integrerade nationella energi- och klimatplaner var den 31 december 2018.

                  (2)

                  Litauen lämnade in sitt utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan den 17 december 2018. Inlämnandet av detta utkast till plan utgör grunden och det första steget i en iterativ process mellan kommissionen och medlemsstaterna som ska leda fram till en slutlig version av de integrerade nationella energi- och klimatplanerna vilka därefter ska genomföras.

                  (3)

                  Enligt förordning (EU) 2018/1999 ska kommissionen bedöma utkasten till integrerade nationella energi- och klimatplaner. Kommissionen har gjort en heltäckande bedömning av Litauens utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan och därvid beaktat de relevanta delarna av förordning (EU) 2018/1999. Bedömningen (2) offentliggörs tillsammans med denna rekommendation. Rekommendationerna nedan grundar sig på den bedömningen.

                  (4)

                  Kommissionens rekommendationer får särskilt avse i) ambitionsnivån för målsättningar, mål och bidrag i syfte att gemensamt nå målen för energiunionen och särskilt unionsmålen för 2030 vad gäller förnybar energi och energieffektivitet, samt den elsammanlänkningsnivå som medlemsstaten eftersträvar för 2030, ii) styrmedel och åtgärder som avser mål på medlemsstats- och unionsnivå och andra styrmedel och åtgärder av potentiell gränsöverskridande relevans, iii) eventuella kompletterande styrmedel och åtgärder som kan krävas i de integrerade nationella energi- och klimatplanerna, iv) samverkan och överensstämmelse mellan befintliga och planerade styrmedel och åtgärder som ingår i den integrerade nationella energi- och klimatplanen inom en dimension och mellan olika dimensioner av energiunionen.

                  (5)

                  Vid utarbetandet av sina rekommendationer har kommissionen tagit hänsyn till, å ena sidan, behovet av att sammanräkna vissa kvantifierade planerade bidrag från alla medlemsstater för att kunna bedöma ambitionen på unionsnivå och, å andra sidan, behovet av att ge den berörda medlemsstaten tillräckligt med tid för att vederbörligen hinna beakta kommissionens rekommendationer innan den färdigställer sin nationella integrerade energi- och klimatplan.

                  (6)

                  Kommissionens rekommendationer avseende medlemsstaternas ambitioner när det gäller förnybar energi utgår från en metod som fastställs i bilaga II till förordning (EU) 2018/1999 och som är baserad på objektiva kriterier.

                  (7)

                  När det gäller energieffektivitet grundar sig kommissionens rekommendationer på en bedömning av den nationella ambitionsnivån i utkastet till integrerad nationell energi- och klimatplan, jämfört med den kollektiva insatsnivå som krävs för att uppnå unionens mål, med beaktande av den information som i förekommande fall har lämnats om särskilda nationella omständigheter. De slutliga nationella bidragen på energieffektivitetsområdet bör återspegla potentialen för kostnadseffektiva energibesparingar och stödjas av en robust långsiktig renoveringsstrategi för byggnader och åtgärder för att uppfylla energisparkravet enligt artikel 7 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/27/EU (3). Medlemsstaterna bör också visa att de har beaktat principen om ”energieffektivitet först” genom att särskilt förklara på vilket sätt energieffektivitet ger ett bidrag till ett kostnadseffektivt genomförande av de nationella målen om en konkurrenskraftig och koldioxidsnål ekonomi, en trygg energiförsörjning samt minskad energifattigdom.

                  (8)

                  Enligt förordningen om styrningen av energiunionen ska medlemsstaterna ge en allmän översikt av vilka investeringar som behövs för att uppnå de mål och bidrag som fastställs i den integrerade nationella energi- och klimatplanen samt en allmän bedömning av källorna till dessa investeringar. De nationella energi- och klimatplanerna bör säkerställa transparens och förutsebarhet i fråga om nationella styrmedel och åtgärder, i syfte att säkerställa investeringssäkerhet.

                  (9)

                  Samtidigt har kommissionen som en del av den europeiska planeringsterminen 2018–2019 starkt betonat medlemsstaternas energi- och klimatrelaterade investeringsbehov. Detta återspeglas i landsrapporten för Litauen (4) 2019 och i kommissionens rekommendation till rådets rekommendation till Litauen (5) som en del av den europeiska planeringsterminen. Kommissionen har beaktat resultaten och rekommendationerna från den senaste europeiska planeringsterminen vid sin bedömning av utkasten till integrerade nationella energi- och klimatplaner. Kommissionens rekommendationer är ett komplement till de senaste landsspecifika rekommendationerna inom ramen för den europeiska planeringsterminen. Medlemsstaterna bör också säkerställa att deras integrerade nationella energi- och klimatplaner beaktar de senaste landsspecifika rekommendationerna inom ramen för den europeiska planeringsterminen.

                  (10)

                  I förordningen om styrningen av energiunionen krävs dessutom att varje medlemsstat tar vederbörlig hänsyn till eventuella rekommendationer från kommissionen i sitt utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan som ska lämnas in senast den 31 december 2019 och, om den berörda medlemsstaten inte följer en rekommendation eller en väsentlig del av denna, att medlemsstaten tillhandahåller och offentliggör sin motivering.

                  (11)

                  I tillämpliga fall bör medlemsstaterna rapportera samma uppgifter i sina integrerade nationella energi- och klimatplaner, och uppdateringar under senare år, som de rapporterar till Eurostat eller Europeiska miljöbyrån. Användning av en och samma källa och av europeisk statistik, om sådan finns tillgänglig, är också centralt för beräkning av referensscenariot för modeller och prognoser. Användning av europeisk statistik gör att uppgifterna och prognoserna i de integrerade nationella energi- och klimatplanerna blir mer jämförbara.

                  (12)

                  Alla delar av bilaga I till förordning (EU) 2018/1999 måste ingå i den slutliga integrerade nationella energi- och klimatplanen. I detta sammanhang bör man utvärdera de makroekonomiska konsekvenserna och, i den utsträckning det är möjligt, de hälso-, miljö-, sysselsättnings- och utbildningsmässiga konsekvenserna samt de kompetensrelaterade och sociala konsekvenserna av de planerade politiska styrmedlen och åtgärderna. Allmänheten och berörda aktörer måste konsulteras i utarbetandet av den slutliga integrerade nationella energi- och klimatplanen. Dessa aspekter och andra delar beskrivs i detalj i det arbetsdokument från kommissionens avdelningar som offentliggörs tillsammans med denna rekommendation (6).

                  (13)

                  Den slutliga planen bör bygga på och mer utförligt behandla samverkan mellan olika styrmedel och åtgärder i energiunionens olika dimensioner, som redan presenteras för energieffektivitet, förnybar energi och de sektorer som inte omfattas av EU:s system för handel med utsläppsrätter. I utkastet till plan konstateras också vikten av åtgärder för förnybar energi och energieffektivitet för energitryggheten, vilket bör utvecklas ytterligare i den slutliga planen. På samma sätt måste man i den slutliga planen beakta den roll som dimensionerna ”den inre marknaden” och ”forskning, innovation och konkurrenskraft” har som stöd för de planerade insatserna inom energiunionens övriga dimensioner. Beaktande av synergierna mellan LULUCF-sektorn och förordningen om ansvarsfördelning samt konsekvenserna för LULUCF-sektorn av ökad användning av biomassa för energi är också viktiga delar av den slutliga planen.

                  (14)

                  Den slutliga integrerade energi- och klimatplanen skulle gynnas av att man i den presenterar en omfattande analys av vilken position den koldioxidsnåla tekniksektorn för närvarande har på den globala marknaden och lyfter fram områden med konkurrensmässiga fördelar och potentiella utmaningar samt pekar på mätbara mål för framtiden samt styrmedel och åtgärder för att uppnå dem, med lämpliga kopplingar till företags- och industripolitik. Den skulle också gynnas av en bättre samverkan med den cirkulära ekonomin med tonvikt på dess potential att minska växthusgasutsläppen.

                  (15)

                  Till grund för kommissionens rekommendationer till Litauen ligger en bedömning av Litauens utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan som offentliggörs tillsammans med denna rekommendation (7).

            HÄRIGENOM REKOMMENDERAS LITAUEN ATT GÖRA FÖLJANDE:

                  1.

                  Ytterligare utveckla sin strategi för att uppnå sitt mål rörande växthusgasutsläpp för 2030 på – 9 % jämfört med 2005 för de sektorer som inte omfattas av EU:s system för handel med utsläppsrätter. Det inbegriper att specificera rollen för sektorn markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk utifrån redovisningsreglerna i förordning (EU) 2018/841 och att ytterligare definiera planerade styrmedel.

                  2.

                  Stödja den välkomna ambitionsnivån på en andel förnybar energi på 45 % år 2030 som läggs fram i utkastet till integrerad nationell energi- och klimatplan som Litauens bidrag till unionens mål för förnybar energi år 2030 genom detaljerade och kvantifierade styrmedel och åtgärder som är i linje med de skyldigheter som föreskrivs i Europarlamentets och rådets direktiv (EU) 2018/2001 (8) och som gör det möjligt att i tid och på ett kostnadseffektivt sätt uppnå detta bidrag Inkludera en vägledande utvecklingsbana där alla de referenspunkter nås som anges i artikel 4 a.2 i förordning (EU) 2018/1999. Lägga fram åtgärder för att uppnå transportmålet i enlighet med utkastet till integrerad nationell energi- och klimatplan och i linje med artikel 25 i direktiv (EU) 2018/2001. Tillhandahålla fler uppgifter om förenklingen av administrativa förfaranden och om ramarna för att främja egenanvändning av förnybar energi och gemenskaper för förnybar energi i enlighet med artiklarna 21 och 22 i direktiv (EU) 2018/2001.

                  3.

                  Väsentligt höja ambitionsnivån för att minska den slutliga och den primära energianvändningen år 2030 och föreslå mer ambitiösa styrmedel och åtgärder som kan ge ytterligare energibesparingar för att nå unionens energieffektivitetsmål för 2030. Uttrycka landets nationella energieffektivitetsbidrag i form av en absolut nivå för primär och slutlig energianvändning år 2030. Ge mer information om styrmedel och åtgärder för energieffektivitet genom att ange vilka som kommer att fortsätta efter 2020, vilka nya styrmedel som kommer att införas efter 2020 och vilka effekter de kommer att ha. Särskilt överväga att genomföra ytterligare energieffektivitetsåtgärder inriktade på transportsektorn.

                  4.

                  Specificera åtgärderna för att uppnå de energitrygghetsmål som avser diversifiering och minskning av energiberoendet, inklusive åtgärder för att säkerställa flexibilitet och tillräcklig elproduktion mot bakgrund av det ambitiösa målet för förnybar energi, så som ytterligare åtgärder för efterfrågeflexibilitet och lagring. Ta hänsyn till det regionala sammanhanget och till den faktiska potentialen hos sammanlänkningarna och produktionskapaciteten i grannländerna när man bedömer resurstillräcklighet i elsektorn.

                  5.

                  Definiera framåtblickande mål och målsättningar rörande marknadsintegration, särskilt åtgärder för att utveckla mer konkurrenskraftiga parti- och detaljhandelsmarknader, däribland genom att göra framsteg i utvecklingen mot fullt ut marknadsbaserade priser.

                  6.

                  Förtydliga de nationella mål och finansieringsmål för ”forskning, innovation och konkurrenskraft”, särskilt med anknytning till energiunionen, som ska uppnås mellan 2020 och 2030, så att de lätt kan mätas och så att de fungerar som stöd för målen inom den integrerade nationella energi- och klimatplanens övriga dimensioner. Stödja dessa mål med specifika och lämpliga styrmedel och åtgärder, inklusive de åtgärder som ska utvecklas i samarbete med andra medlemsstater, såsom den strategiska EU-planen för energiteknik.

                  7.

                  Förstärka de redan goda regionala samarbetsarrangemangen mellan de baltiska länderna (Estland, Lettland och Litauen), utvidga dem till nya områden och bredda dem geografiskt till att omfatta de nordiska länderna (Danmark, Finland, Island, Norge och Sverige). Fokusera det regionala samarbetet på den inre energimarknaden och energitrygghet, med tanke på förändringarna i elsystemen för att möjliggöra högre andelar förnybar el, vilket kommer att öka importen/exporten av el och öka behovet av systemflexibilitet, samt på minskade växthusgasutsläpp i transportsektorn och på regionalt samarbete inom forskning.

                  8.

                  Utöka sin analys av de investeringar som behövs för att modernisera landets ekonomi genom att uppnå dess klimat- och energimål samt tillhandahålla ytterligare detaljer om källorna till dessa investeringar, inklusive lämplig finansiering på nationell och regional nivå samt unionsnivå.

                  9.

                  Förteckna alla energisubventioner, särskilt avseende fossila bränslen, och vidtagna åtgärder samt planer för att avveckla dem.

                  10.

                  Inkludera en analys av samspelet med politiken för luftkvalitet och utsläpp till luft, med redogörelse för effekterna på luftföroreningar för de olika scenarierna tillsammans med bakomliggande uppgifter, och beakta synergier och kompromisseffekter.

                  11.

                  Bättre redogöra för aspekter som rör en rättvis omställning, särskilt genom mer detaljerade uppgifter om de sociala, sysselsättningsrelaterade och kompetensrelaterade konsekvenserna av planerade mål, styrmedel och åtgärder. Ytterligare utveckla metoden för att hantera problem med energifattigdom, däribland genom att specificera mål och avsedda effekter av planerade styrmedel och åtgärder i enlighet med vad som krävs i förordning (EU) 2018/1999.

         Utfärdad i Bryssel den 18 juni 2019.

               På kommissionens vägnar

            Miguel ARIAS CAÑETE

               Ledamot av kommissionen

         (1)  EUT L 328, 21.12.2018, s. 1.

         (2)  SWD(2019) 228.

         (3)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/27/EU av den 25 oktober 2012 om energieffektivitet, om ändring av direktiven 2009/125/EG och 2010/30/EU och om upphävande av direktiven 2004/8/EG och 2006/32/EG (EUT L 315, 14.11.2012, s. 1).

         (4)  SWD(2019) 1014 final.

         (5)  COM(2019) 515 final av den 5 juni 2019.

         (6)  SWD(2019) 228.

         (7)  SWD(2019) 228.

         (8)  Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2018/2001 av den 11 december 2018 om främjande av användningen av energi från förnybara energikällor (EUT L 328, 21.12.2018, s. 82).


title: Kommissionens rekommendation av den 18 juni 2019 om Ungerns utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan för perioden 2021–2030

text:
               3.9.2019

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 297/64

      KOMMISSIONENS REKOMMENDATION
      av den 18 juni 2019
      om Ungerns utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan för perioden 2021–2030
      (2019/C 297/17)
      EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
      med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1999 av den 11 december 2018 om styrningen av energiunionen och av klimatåtgärder samt om ändring av Europaparlamentets och rådets förordningar (EG) nr 663/2009 och (EG) nr 715/2009, Europaparlamentets och rådets direktiv 94/22/EG, 98/70/EG, 2009/31/EG, 2009/73/EG, 2010/31/EU, 2012/27/EU och 2013/30/EU samt rådets direktiv 2009/119/EG och (EU) 2015/652 och om upphävande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 525/2013 (1), särskilt artikel 9.2, och
      av följande skäl:

                  (1)

                  Enligt förordning (EU) 2018/1999 ska varje medlemsstat till kommissionen överlämna ett utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan som omfattar perioden 2021–2030 i enlighet med artikel 3.1 i och bilaga I till den förordningen. Tidsfristen för de första utkasten till integrerade nationella energi- och klimatplaner var den 31 december 2018.

                  (2)

                  Ungern lämnade in sitt utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan den 31 januari 2019. Inlämnandet av detta utkast till plan utgör grunden och det första steget i en iterativ process mellan kommissionen och medlemsstaterna som ska leda fram till en slutlig version av de integrerade nationella energi- och klimatplanerna vilka därefter ska genomföras.

                  (3)

                  Enligt förordning (EU) 2018/1999 ska kommissionen bedöma utkasten till integrerade nationella energi- och klimatplaner. Kommissionen har gjort en heltäckande bedömning av Ungerns utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan och därvid beaktat de relevanta delarna av förordning (EU) 2018/1999. Bedömningen (2) offentliggörs tillsammans med denna rekommendation. Rekommendationerna nedan grundar sig på den bedömningen.

                  (4)

                  Kommissionens rekommendationer får särskilt avse i) ambitionsnivån för målsättningar, mål och bidrag i syfte att gemensamt nå målen för energiunionen och särskilt unionsmålen för 2030 vad gäller förnybar energi och energieffektivitet, samt den elsammanlänkningsnivå som medlemsstaten eftersträvar för 2030, ii) styrmedel och åtgärder som avser mål på medlemsstats- och unionsnivå och andra styrmedel och åtgärder av potentiell gränsöverskridande relevans, iii) eventuella kompletterande styrmedel och åtgärder som kan krävas i de integrerade nationella energi- och klimatplanerna, iv) samverkan och överensstämmelse mellan befintliga och planerade styrmedel och åtgärder som ingår i den integrerade nationella energi- och klimatplanen inom en dimension och mellan olika dimensioner av energiunionen.

                  (5)

                  Vid utarbetandet av sina rekommendationer har kommissionen tagit hänsyn till, å ena sidan, behovet av att sammanräkna vissa kvantifierade planerade bidrag från alla medlemsstater för att kunna bedöma ambitionen på unionsnivå och, å andra sidan, behovet av att ge den berörda medlemsstaten tillräckligt med tid för att vederbörligen hinna beakta kommissionens rekommendationer innan den färdigställer sin integrerade nationella energi- och klimatplan.

                  (6)

                  Kommissionens rekommendationer avseende medlemsstaternas ambitioner när det gäller förnybar energi utgår från en metod som fastställs i bilaga II till förordning (EU) 2018/1999 och som är baserad på objektiva kriterier.

                  (7)

                  När det gäller energieffektivitet grundar sig kommissionens rekommendationer på en bedömning av den nationella ambitionsnivån i utkastet till integrerad nationell energi- och klimatplan, jämfört med den kollektiva insatsnivå som krävs för att uppnå unionens mål, med beaktande av den information som i förekommande fall har lämnats om särskilda nationella omständigheter. De slutliga nationella bidragen på energieffektivitetsområdet bör återspegla potentialen för kostnadseffektiva energibesparingar och stödjas av en robust långsiktig renoveringsstrategi för byggnader och åtgärder för att uppfylla energisparkravet enligt artikel 7 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/27/EU (3). Medlemsstaterna bör också visa att de har beaktat principen om ”energieffektivitet först” genom att särskilt förklara på vilket sätt energieffektivitet ger ett bidrag till ett kostnadseffektivt genomförande av de nationella målen om en konkurrenskraftig och koldioxidsnål ekonomi, en trygg energiförsörjning samt minskad energifattigdom.

                  (8)

                  Enligt förordningen om styrningen av energiunionen ska medlemsstaterna ge en allmän översikt av vilka investeringar som behövs för att uppnå de mål och bidrag som fastställs i den integrerade nationella energi- och klimatplanen samt en allmän bedömning av källorna till dessa investeringar. De nationella energi- och klimatplanerna bör säkerställa transparens och förutsebarhet i fråga om nationella styrmedel och åtgärder, i syfte att säkerställa investeringssäkerhet.

                  (9)

                  Samtidigt har kommissionen som en del av den europeiska planeringsterminen 2018–2019 starkt betonat medlemsstaternas energi- och klimatrelaterade investeringsbehov. Detta återspeglas i landsrapporten för Ungern (4) 2019 och i kommissionens rekommendation till rådets rekommendation till Ungern (5) som en del av den europeiska planeringsterminen. Kommissionen har beaktat resultaten och rekommendationerna från den senaste europeiska planeringsterminen vid sin bedömning av utkasten till integrerade nationella energi- och klimatplaner. Kommissionens rekommendationer är ett komplement till de senaste landsspecifika rekommendationerna inom ramen för den europeiska planeringsterminen. Medlemsstaterna bör också säkerställa att deras integrerade nationella energi- och klimatplaner beaktar de senaste landsspecifika rekommendationerna inom ramen för den europeiska planeringsterminen.

                  (10)

                  I förordningen om styrningen av energiunionen krävs dessutom att varje medlemsstat tar vederbörlig hänsyn till eventuella rekommendationer från kommissionen i sitt utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan som ska lämnas in senast den 31 december 2019 och, om den berörda medlemsstaten inte följer en rekommendation eller en väsentlig del av denna, att medlemsstaten tillhandahåller och offentliggör sin motivering.

                  (11)

                  I tillämpliga fall bör medlemsstaterna rapportera samma uppgifter i sina integrerade nationella energi- och klimatplaner, och uppdateringar under senare år, som de rapporterar till Eurostat eller Europeiska miljöbyrån. Användning av en och samma källa och av europeisk statistik, om sådan finns tillgänglig, är också centralt för beräkning av referensscenariot för modeller och prognoser. Användning av europeisk statistik gör att uppgifterna och prognoserna i de integrerade nationella energi- och klimatplanerna blir mer jämförbara.

                  (12)

                  Alla delar av bilaga I till förordning (EU) 2018/1999 måste ingå i den slutliga integrerade nationella energi- och klimatplanen. I detta sammanhang bör man utvärdera de makroekonomiska konsekvenserna och, i den utsträckning det är möjligt, de hälso-, miljö-, sysselsättnings- och utbildningsmässiga konsekvenserna samt de kompetensrelaterade och sociala konsekvenserna av de planerade politiska styrmedlen och åtgärderna. Allmänheten och berörda aktörer måste konsulteras i utarbetandet av den slutliga integrerade nationella energi- och klimatplanen. Dessa aspekter och andra delar beskrivs i detalj i det arbetsdokument från kommissionens avdelningar som offentliggörs tillsammans med denna rekommendation (6).

                  (13)

                  Även om viss samverkan mellan styrmedel redan speglas i planen på målnivå bör Ungern ytterligare utveckla sin bedömning av kopplingarna mellan styrmedel och åtgärder i den slutliga planen och beskriva hur man avser att hantera dem. Framför allt bör Ungern mer utförligt behandla synergierna mellan dimensionerna ”minskade växthusgasutsläpp”, ”energitrygghet” och ”den inre marknaden” med principen om ”energieffektivitet först” genom att man förklarar på vilket sätt energieffektivitet ger ett bidrag till ett kostnadseffektivt genomförande av de nationella målen om en konkurrenskraftig och koldioxidsnål ekonomi. Samverkan mellan produktionen av förnybar energi och främjandet av elektromobilitet och elnätsutveckling är aspekter som bör utvecklas ytterligare i den slutliga planen. På samma sätt bör kopplingen mellan den planerade ökade användningen av biomassa i sektorn för värme och kyla och redovisade utsläpp och upptag från markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk samt hållbarhetskrav behandlas ytterligare i den slutliga planen. Slutligen måste målen inom ramen för dimensionen ”forskning, innovation och konkurrenskraft” fungera som stöd för de planerade insatserna inom energiunionens övriga dimensioner.

                  (14)

                  Den slutliga integrerade energi- och klimatplanen skulle gynnas av att man i den presenterar en omfattande analys av vilken position den koldioxidsnåla tekniksektorn för närvarande har på den globala marknaden och lyfter fram områden med konkurrensmässiga fördelar och potentiella utmaningar samt pekar på mätbara mål för framtiden samt styrmedel och åtgärder för att uppnå dem, med lämpliga kopplingar till företags- och industripolitik. Den skulle också gynnas av en bättre samverkan med den cirkulära ekonomin med tonvikt på dess potential att minska växthusgasutsläppen.

                  (15)

                  Till grund för kommissionens rekommendationer till Ungern ligger en bedömning av Ungerns utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan som offentliggörs tillsammans med denna rekommendation (7).

            HÄRIGENOM REKOMMENDERAS UNGERN ATT GÖRA FÖLJANDE:

                  1.

                  Höja ambitionsnivån för 2030 till en andel förnybar energi på minst 23 % som Ungerns bidrag till unionens mål för förnybar energi för 2030, i enlighet med vad som beräknats med formeln i bilaga II till förordning (EU) 2018/1999. Inkludera en vägledande utvecklingsbana i den slutliga integrerade nationella energi- och klimatplanen där alla de referenspunkter nås som anges i artikel 4 a.2 i förordning (EU) 2018/1999 i enlighet med den andelen, med tanke på behovet av att öka insatsnivån för att kollektivt uppnå det målet. Lägga fram detaljerade och kvantifierade styrmedel och åtgärder som är i linje med de skyldigheter som fastställs i Europarlamentets och rådets direktiv (EU) 2018/2001 (8) och som gör det möjligt att i tid och på ett kostnadseffektivt sätt uppnå detta bidrag. Höja ambitionsnivån i sektorn för värme och kyla för att uppnå det vägledande målet enligt artikel 23 i direktiv (EU) 2018/2001 och lägga fram åtgärder för att uppnå det transportmål som fastställs i landets utkast till plan och i enlighet med artikel 25 i direktiv (EU) 2018/2001. Tillhandahålla mer information avseende särskilda åtgärder för att säkerställa hållbarhet i försörjningen och användningen av biomassa i energisektorn, med tanke på hur betydande biomassa är i Ungerns energimix, särskilt för värme och kyla. Genomföra åtgärder för att komma till rätta med den administrativa bördan och åtgärder för ramarna för att främja egenanvändning av förnybar energi och gemenskaper för förnybar energi i enlighet med artiklarna 21 och 22 i direktiv (EU) 2018/2001.

                  2.

                  Väsentligt höja ambitionsnivån för att minska både den slutliga och den primära energianvändningen för 2030, med tanke på behovet av att öka insatsnivån för att nå unionens energieffektivitetsmål för 2030. Föreslå mer ambitiösa styrmedel och åtgärder som kan ge ytterligare energibesparingar fram till 2030. Göra tydlig åtskillnad mellan befintliga och ytterligare styrmedel och åtgärder i den slutliga planen och tillhandahålla en mer omfattande konsekvensbedömning för de planerade initiativen samt en bättre uppskattning av de förväntade energibesparingarna.

                  3.

                  Specificera åtgärderna för att uppnå de energitrygghetsmål som avser diversifiering och minskning av energiberoendet, inklusive åtgärder för att säkerställa flexibilitet, och strategin för att säkerställa långsiktig försörjning av kärnämnen och kärnbränsle, särskilt med tanke på utökningen av landets kärnkraftskapacitet.

                  4.

                  Ytterligare beskriva framåtblickande mål och målsättningar rörande marknadsintegration och lägga fram lämpliga styrmedel och åtgärder för att uppnå dem. Därutöver tillåta nätoperatörer att kompenseras för alla sina berättigade och faktiskt ådragna kostnader och ge nätoperatörer tillgång till en effektiv rättslig översyn av regleringsbeslut. Beskriva strategin och tidslinjen för utvecklingen mot fullt ut marknadsbaserade priser.

                  5.

                  Ytterligare kvantifiera de nationella mål och finansieringsmål för ”forskning, innovation och konkurrenskraft”, särskilt med anknytning till energiunionen, som ska uppnås mellan i dag och 2030, så att de lätt kan mätas och så att de fungerar som stöd för målen inom den slutliga integrerade nationella energi- och klimatplanens övriga dimensioner. Stödja dessa mål med specifika och lämpliga styrmedel och åtgärder, inklusive de åtgärder som ska utvecklas i samarbete med andra medlemsstater, såsom den strategiska EU-planen för energiteknik.

                  6.

                  Fortsätta samrådet med grannmedlemsländer och det regionala samarbetet inom högnivågruppen för sammankoppling av gasnäten i Central- och Sydösteuropa (Cesec) och inom ramen för Visegrad-gruppen som omfattar Tjeckien, Ungern, Polen och Slovakien. Fokus för de regionala utbytena skulle kunna ligga på ytterligare integration på den inre energimarknaden, minskade utsläpp av växthusgaser, utnyttjande av förnybara energikällor samt forskning, innovation och konkurrenskraft, med beaktande av gemensamma utmaningar och delade mål. Detta omfattar en bedömning av systemtillräcklighet, frågor om rättvis omställning och energisystemsförändringar som krävs för att ta hand om större andelar energi från förnybara energikällor och andra planerade utvecklingar, som skulle kunna påverka elsammanlänkningar och handel i regionen.

                  7.

                  Förbättra och utöka sin analys av investeringsbehov, som för närvarande tillhandahålls för byggnaders effektivitet, förnybara energikällor och elektromobilitet, till en allmän översikt över investeringsbehov för att modernisera landets ekonomi genom att uppnå dess energi- och klimatmål. Ge en allmän bedömning av källorna till dessa investeringar, inklusive lämplig finansiering på nationell och regional nivå samt unionsnivå. Även överväga kostnadseffektiva överlåtelser till andra medlemsländer, i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/842 (9), som en finansieringskälla.

                  8.

                  Förteckna alla energisubventioner, särskilt avseende fossila bränslen, och vidtagna åtgärder samt planer för att avveckla dem.

                  9.

                  Komplettera analysen av samspelet med politiken för luftkvalitet och utsläpp till luft med mer kvantitativ information, som åtminstone omfattar den obligatoriska informationen om de förväntade utsläppen av luftföroreningar inom ramen för de planerade styrmedlen och åtgärderna.

                  10.

                  Bättre redogöra för aspekter som rör en rättvis omställning, särskilt genom mer detaljerade uppgifter om de sociala, sysselsättningsrelaterade och kompetensrelaterade konsekvenserna av planerade mål, styrmedel och åtgärder. Mer specifikt bör konsekvenserna för befolkningen i de koldioxidintensiva eller industriella regionerna tas upp. Ytterligare utveckla metoden för att hantera problem med energifattigdom, däribland genom att tillhandahålla en särskild bedömning av energieffektivitet i enlighet med vad som krävs i förordning (EU) 2018/1999.

         Utfärdad i Bryssel den 18 juni 2019.

               På kommissionens vägnar

            Miguel ARIAS CAÑETE

               Ledamot av kommissionen

         (1)  EUT L 328, 21.12.2018, s. 1.

         (2)  SWD(2019) 267.

         (3)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/27/EU av den 25 oktober 2012 om energieffektivitet, om ändring av direktiven 2009/125/EG och 2010/30/EU och om upphävande av direktiven 2004/8/EG och 2006/32/EG (EUT L 315, 14.11.2012, s. 1).

         (4)  SWD(2019) 1016 final.

         (5)  COM(2019) 517 final av den 5 juni 2019.

         (6)  SWD(2019) 267.

         (7)  SWD(2019) 267.

         (8)  Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2018/2001 av den 11 december 2018 om främjande av användningen av energi från förnybara energikällor (EUT L 328, 21.12.2018, s. 82).

         (9)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/842 av den 30 maj 2018 om medlemsstaternas bindande årliga minskningar av växthusgasutsläpp 2021–2030 som bidrar till klimatåtgärder för att fullgöra åtagandena enligt Parisavtalet samt om ändring av förordning (EU) nr 525/2013 (EUT L 156, 19.6.2018, s. 26).


title: Kommissionens rekommendation av den 18 juni 2019 om Portugals utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan för perioden 2021–2030

text:
               3.9.2019

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 297/84

      KOMMISSIONENS REKOMMENDATION
      av den 18 juni 2019
      om Portugals utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan för perioden 2021–2030
      (2019/C 297/22)
      EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
      med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1999 av den 11 december 2018 om styrningen av energiunionen och av klimatåtgärder samt om ändring av Europaparlamentets och rådets förordningar (EG) nr 663/2009 och (EG) nr 715/2009, Europaparlamentets och rådets direktiv 94/22/EG, 98/70/EG, 2009/31/EG, 2009/73/EG, 2010/31/EU, 2012/27/EU och 2013/30/EU samt rådets direktiv 2009/119/EG och (EU) 2015/652 och om upphävande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 525/2013 (1), särskilt artikel 9.2, och
      av följande skäl:

                  (1)

                  Enligt förordning (EU) 2018/1999 ska varje medlemsstat till kommissionen överlämna ett utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan som omfattar perioden 2021–2030 i enlighet med artikel 3.1 i, och bilaga I till, den förordningen. Tidsfristen för de första utkasten till integrerade nationella energi- och klimatplaner var den 31 december 2018.

                  (2)

                  Portugal lämnade in sitt utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan den 31 december 2018. Inlämnandet av detta utkast till plan utgör grunden och det första steget i en iterativ process mellan kommissionen och medlemsstaterna som ska leda fram till en slutlig version av de integrerade nationella energi- och klimatplanerna, vilka därefter ska genomföras.

                  (3)

                  Enligt förordning (EU) 2018/1999 ska kommissionen bedöma utkasten till integrerade nationella energi- och klimatplaner. Kommissionen har gjort en heltäckande bedömning av Portugals utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan och därvid beaktat de relevanta delarna av förordning (EU) 2018/1999. Bedömningen (2) offentliggörs tillsammans med denna rekommendation. Rekommendationerna nedan grundar sig på den bedömningen.

                  (4)

                  Kommissionens rekommendationer får särskilt avse i) ambitionsnivån för målsättningar, mål och bidrag i syfte att gemensamt nå målen för energiunionen och särskilt unionsmålen för 2030 vad gäller förnybar energi och energieffektivitet, samt den elsammanlänkningsnivå som medlemsstaten eftersträvar för 2030, ii) styrmedel och åtgärder som avser mål på medlemsstats- och unionsnivå och andra styrmedel och åtgärder av potentiell gränsöverskridande relevans, iii) eventuella kompletterande styrmedel och åtgärder som kan krävas i de integrerade nationella energi- och klimatplanerna, iv) samverkan och överensstämmelse mellan befintliga och planerade styrmedel och åtgärder som ingår i den integrerade nationella energi- och klimatplanen inom en dimension och mellan olika dimensioner av energiunionen.

                  (5)

                  Vid utarbetandet av sina rekommendationer har kommissionen tagit hänsyn till, å ena sidan, behovet av att sammanräkna vissa kvantifierade planerade bidrag från alla medlemsstater för att kunna bedöma ambitionen på unionsnivå och, å andra sidan, behovet av att ge den berörda medlemsstaten tillräckligt med tid för att vederbörligen hinna beakta kommissionens rekommendationer innan den färdigställer sin nationella plan.

                  (6)

                  Kommissionens rekommendationer avseende medlemsstaternas ambitioner när det gäller förnybar energi utgår från en metod som fastställs i bilaga II till förordning (EU) 2018/1999 vilken är baserad på objektiva kriterier.

                  (7)

                  När det gäller energieffektivitet grundar sig kommissionens rekommendationer på en bedömning av den nationella ambitionsnivån i utkastet till integrerad nationell energi- och klimatplan, jämfört med den kollektiva insatsnivå som krävs för att uppnå unionens mål, med beaktande av den information som i förekommande fall har lämnats om särskilda nationella omständigheter. De slutliga nationella bidragen på energieffektivitetsområdet bör återspegla potentialen för kostnadseffektiva energibesparingar och stödjas av en robust långsiktig renoveringsstrategi för byggnader och åtgärder för att uppfylla energisparkravet enligt artikel 7 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/27/EU (3). Medlemsstaterna bör också visa att de har beaktat principen om ”energieffektivitet först” genom att särskilt förklara på vilket sätt energieffektiviteten ger ett bidrag till ett kostnadseffektivt genomförande av de nationella målen om en konkurrenskraftig och koldioxidsnål ekonomi, en trygg energiförsörjning samt minskad energifattigdom.

                  (8)

                  Enligt förordningen om styrningen av energiunionen ska medlemsstaterna ge en allmän översikt av vilka investeringar som behövs för att uppnå de mål och bidrag som fastställs i den integrerade nationella energi- och klimatplanen samt en allmän bedömning av källorna till dessa investeringar. De nationella energi- och klimatplanerna bör säkerställa transparens och förutsebarhet i fråga om nationella styrmedel och åtgärder, i syfte att säkerställa investeringssäkerhet.

                  (9)

                  Samtidigt har kommissionen som en del av den europeiska planeringsterminen 2018–2019 starkt betonat medlemsstaternas energi- och klimatrelaterade investeringsbehov. Detta återspeglas i landsrapporten för Portugal 2019 (4) och i kommissionens rekommendation till rådets rekommendation till Portugal (5) som en del av den europeiska planeringsterminen. Kommissionen har beaktat resultaten och rekommendationerna från den senaste europeiska planeringsterminen vid sin bedömning av utkasten till integrerade nationella energi- och klimatplaner. Kommissionens rekommendationer är ett komplement till de senaste landsspecifika rekommendationerna inom ramen för den europeiska planeringsterminen. Medlemsstaterna bör också säkerställa att deras integrerade nationella energi- och klimatplaner beaktar de senaste landsspecifika rekommendationerna inom ramen för den europeiska planeringsterminen.

                  (10)

                  I förordningen om styrningen av energiunionen krävs dessutom att varje medlemsstat tar vederbörlig hänsyn till eventuella rekommendationer från kommissionen i sitt utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan som ska lämnas in senast den 31 december 2019 och, om den berörda medlemsstaten inte följer en rekommendation eller en väsentlig del av denna, att medlemsstaten tillhandahåller och offentliggör sin motivering.

                  (11)

                  I tillämpliga fall bör medlemsstaterna rapportera samma uppgifter i sina integrerade nationella energi- och klimatplaner, och uppdateringar under senare år, som de rapporterar till Eurostat eller Europeiska miljöbyrån. Användning av en och samma källa och av europeisk statistik, om sådan finns tillgänglig, är också central för beräkning av referensscenariot för modeller och prognoser. Användning av europeisk statistik gör att uppgifterna och prognoserna i de integrerade nationella energi- och klimatplanerna blir mer jämförbara.

                  (12)

                  Alla delar av bilaga I till förordning (EU) 2018/1999 måste ingå i den slutliga integrerade nationella energi- och klimatplanen. I detta sammanhang bör man utvärdera de makroekonomiska konsekvenserna och, i den utsträckning det är möjligt, de hälso-, miljö-, sysselsättnings- och utbildningsmässiga konsekvenserna samt de kompetensrelaterade och sociala konsekvenserna av de planerade styrmedlen och åtgärderna. Allmänheten och berörda aktörer måste konsulteras i utarbetandet av den slutliga integrerade nationella energi- och klimatplanen. Dessa aspekter och andra delar beskrivs i detalj i det arbetsdokument från kommissionens avdelningar som offentliggörs tillsammans med denna rekommendation (6).

                  (13)

                  Portugal har en enhetlig uppsättning utsläppsminskningsmål på mellanlång och lång sikt. För att åstadkomma de minskade växthusgasutsläpp som man strävar efter planerar landet att elektrifiera ekonomin. Elsektorn behöver utvecklas ytterligare genom ny kapacitet för förnybar el, i synnerhet sol-, vind- och vattenkraft. Denna utveckling har stora konsekvenser för energiunionens övriga dimensioner, i synnerhet ”den inre marknaden” och ”forskning, innovation och konkurrenskraft”. Den slutliga planen behöver klargöra synergierna mellan dimensionerna ”minskade växthusgasutsläpp”, ”energitrygghet” och ”den inre marknaden” och principen om ”energieffektivitet först”, genom att förklara hur energieffektivitet bidrar till ett kostnadseffektivt uppnående av de nationella målen med en koldioxidsnål ekonomi, och ta upp kopplingen till energifattigdomen. Målen inom ramen för dimensionen ”forskning, innovation och konkurrenskraft” måste fungera som stöd för de planerade insatserna inom energiunionens övriga dimensioner.

                  (14)

                  Den slutliga integrerade nationella energi- och klimatplanen skulle gynnas av att man i den presenterar en omfattande översikt av konkurrenskraft, inte bara i de energiintensiva industrierna utan också i den koldioxidsnåla tekniksektorn, där man tillhandahåller en konkret analys av positionen på den globala marknaden, lyfter fram områden med konkurrensmässiga fördelar och potentiella utmaningar samt pekar på mätbara mål för framtiden samt styrmedel och åtgärder för att uppnå dem, med lämpliga kopplingar till företags- och industripolitik. Planen skulle också kunna förbättras genom mer information om samspelet med den cirkulära ekonomin.

                  (15)

                  Till grund för kommissionens rekommendationer till Portugal ligger en bedömning av Portugals utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan som offentliggörs tillsammans med denna rekommendation (7).

            HÄRIGENOM REKOMMENDERAS PORTUGAL ATT GÖRA FÖLJANDE:

                  1.

                  Underbygga den välkomna ambitionsnivån på en andel förnybar energi för 2030 på 47 % som Portugals bidrag till unionens mål för förnybar energi för 2030 genom detaljerade och kvantifierade styrmedel och åtgärder som är i linje med skyldigheterna i Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2018/2001 (8) på ett sätt som gör det möjligt att i tid och på ett kostnadseffektivt sätt uppnå detta bidrag. Inkludera i den integrerade nationella energi- och klimatplanen bland annat en vägledande utvecklingsbana som når alla referenspunkter som avses i artikel 4 a.2 i förordning (EU) 2018/1999. Höja ambitionsnivån i värme- och kylsektorn så att man uppnår det vägledande mål som avses i artikel 23 i direktiv (EU) 2018/2001 och lägga fram åtgärder för att nå det transportmål som fastställs i landets integrerade nationella energi- och klimatplan och som är i linje med artikel 25 i samma direktiv. Tillhandahålla ytterligare information om förenklingen av administrativa förfaranden och ytterligare detaljer om de stödjande ramarna för egenanvändning av förnybar energi och gemenskaper för förnybar energi i enlighet med artiklarna 21 och 22 i direktiv (EU) 2018/2001.

                  2.

                  Betydligt öka ambitionen för bidraget till slutlig energianvändning mot bakgrund av behovet att höja insatsnivån för att nå unionens energieffektivitetsmål för 2030, och fastställa ytterligare styrmedel och åtgärder som kan åstadkomma ytterligare energibesparingar fram till 2030. Tillhandahålla en korrekt kvantifiering av de energibesparingar som förväntas genom de planerade styrmedlen och åtgärderna, som en del av en mer detaljerad konsekvensbedömning, och ange hur dessa skulle bidra till de nationella energieffektivitetsbidragen.

                  3.

                  Fastställa framåtblickande målsättningar och mål rörande marknadsintegration, i synnerhet åtgärder för att utveckla mer konkurrenskraftiga el- och gasmarknader, däribland att röra sig i riktning mot fullständigt marknadsbaserade priser.

                  4.

                  Beskriva i ytterligare detalj de nationella mål och finansieringsmål för dimensionen ”forskning, innovation och konkurrenskraft” som har särskild anknytning till energiunionen och som ska uppnås från och med nu fram till 2030, så att de lätt kan mätas och så att de fungerar som stöd för målen inom den integrerade nationella energi- och klimatplanens övriga dimensioner. Stödja dessa mål med specifika och lämpliga styrmedel och åtgärder, inklusive de åtgärder som ska utvecklas i samarbete med andra medlemsstater, såsom den strategiska EU-planen för energiteknik.

                  5.

                  Intensifiera det befintliga goda regionala samarbetet med Spanien och Frankrike. Det regionala utbytet bör inriktas på områdena för den inre energimarknaden och energitrygghet, i synnerhet sammanlänkningar över gränserna och mellan regioner. Överväga att förstärka åtgärder som avser regionalt samarbete på områdena för förnybar energi och energieffektivitet.

                  6.

                  Tillhandahålla en allmän översikt över de investeringar som behövs för att modernisera ekonomin genom att nå energi- och klimatmålen, och samordna denna med landets nationella investeringsplan. Tillhandahålla en allmän bedömning av källorna till dessa investeringar, inklusive lämplig finansiering på nationell och regional nivå samt på unionsnivå. Dessutom överväga kostnadseffektiva överlåtelser till andra medlemsstater inom ramen för Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/842 (9) som finansieringskälla.

                  7.

                  Förteckna alla energisubventioner, särskilt avseende fossila bränslen, och vidtagna åtgärder samt planer för att avveckla dem.

                  8.

                  Komplettera analysen av samverkan med politiken för luftkvalitet och utsläpp till luft, med redogörelse för effekterna på luftföroreningar för de olika scenarierna tillsammans med bakomliggande uppgifter, och beakta synergier och kompromisseffekter.

                  9.

                  Bättre redogöra för aspekter som rör en rättvis omställning, särskilt genom mer detaljerade uppgifter om de sociala, sysselsättningsrelaterade och kompetensrelaterade konsekvenserna av planerade mål, styrmedel och åtgärder. Vidareutveckla strategin för att åtgärda energifattigdomsproblem, däribland genom att tillhandahålla en bedömning av de energifattiga hushållens antal och typ samt mål för att minska energifattigdomen i enlighet med vad som krävs i förordning (EU) 2018/1999.

         Utfärdad i Bryssel den 18 juni 2019.

               På kommissionens vägnar

            Miguel ARIAS CAÑETE

               Ledamot av kommissionen

         (1)  EUT L 328, 21.12.2018, s. 1.

         (2)  SWD(2019) 272.

         (3)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/27/EU av den 25 oktober 2012 om energieffektivitet, om ändring av direktiven 2009/125/EG och 2010/30/EU och om upphävande av direktiven 2004/8/EG och 2006/32/EG (EUT L 315, 14.11.2012, s. 1).

         (4)  SWD(2019) 1021 final.

         (5)  COM(2019) 522 final, 5 juni 2019.

         (6)  SWD(2019) 272.

         (7)  SWD(2019) 272.

         (8)  Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2018/2001 av den 11 december 2018 om främjande av användningen av energi från förnybara energikällor (EUT L 328, 21.12.2018, s. 82).

         (9)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/842 av den 30 maj 2018 om medlemsstaternas bindande årliga minskningar av växthusgasutsläpp under perioden 2021–2030 som bidrar till klimatåtgärder för att fullgöra åtagandena enligt Parisavtalet samt om ändring av förordning (EU) nr 525/2013 (EUT L 156, 19.6.2018, s. 26).


title: Kommissionens rekommendation av den 18 juni 2019 om Sloveniens utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan för perioden 2021–2030

text:
               3.9.2019

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 297/92

      KOMMISSIONENS REKOMMENDATION
      av den 18 juni 2019
      om Sloveniens utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan för perioden 2021–2030
      (2019/C 297/24)
      EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
      med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1999 av den 11 december 2018 om styrningen av energiunionen och av klimatåtgärder samt om ändring av Europaparlamentets och rådets förordningar (EG) nr 663/2009 och (EG) nr 715/2009, Europaparlamentets och rådets direktiv 94/22/EG, 98/70/EG, 2009/31/EG, 2009/73/EG, 2010/31/EU, 2012/27/EU och 2013/30/EU samt rådets direktiv 2009/119/EG och (EU) 2015/652 och om upphävande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 525/2013 (1), särskilt artikel 9.2, och
      av följande skäl:

                  (1)

                  Enligt förordning (EU) 2018/1999 ska varje medlemsstat till kommissionen överlämna ett utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan som omfattar perioden 2021–2030 i enlighet med artikel 3.1 i, och bilaga I till, den förordningen. Tidsfristen för de första utkasten till integrerade nationella energi- och klimatplaner var den 31 december 2018.

                  (2)

                  Slovenien lämnade in sitt utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan den 31 december 2018. Inlämnandet av detta utkast till plan utgör grunden och det första steget i en iterativ process mellan kommissionen och medlemsstaterna som ska leda fram till en slutlig version av de integrerade nationella energi- och klimatplanerna, vilka därefter ska genomföras.

                  (3)

                  Enligt förordning (EU) 2018/1999 ska kommissionen bedöma utkasten till integrerade nationella energi- och klimatplaner. Kommissionen har gjort en heltäckande bedömning av Sloveniens utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan och därvid beaktat de relevanta delarna av förordning (EU) 2018/1999. Bedömningen (2) offentliggörs tillsammans med denna rekommendation. Rekommendationerna nedan grundar sig på den bedömningen.

                  (4)

                  Kommissionens rekommendationer får särskilt avse i) ambitionsnivån för målsättningar, mål och bidrag i syfte att gemensamt nå målen för energiunionen och särskilt unionsmålen för 2030 vad gäller förnybar energi och energieffektivitet, samt den elsammanlänkningsnivå som medlemsstaten eftersträvar för 2030, ii) styrmedel och åtgärder som avser mål på medlemsstats- och unionsnivå och andra styrmedel och åtgärder av potentiell gränsöverskridande relevans, iii) eventuella kompletterande styrmedel och åtgärder som kan krävas i de integrerade nationella energi- och klimatplanerna, iv) samverkan och överensstämmelse mellan befintliga och planerade styrmedel och åtgärder som ingår i den integrerade nationella energi- och klimatplanen inom en dimension och mellan olika dimensioner av energiunionen.

                  (5)

                  Vid utarbetandet av sina rekommendationer har kommissionen tagit hänsyn till, å ena sidan, behovet av att sammanräkna vissa kvantifierade planerade bidrag från alla medlemsstater för att kunna bedöma ambitionen på unionsnivå och, å andra sidan, behovet av att ge den berörda medlemsstaten tillräckligt med tid för att vederbörligen hinna beakta kommissionens rekommendationer innan den färdigställer sin nationella plan.

                  (6)

                  Kommissionens rekommendationer avseende medlemsstaternas ambitioner när det gäller förnybar energi utgår från en metod som fastställs i bilaga II till förordning (EU) 2018/1999 vilken är baserad på objektiva kriterier.

                  (7)

                  När det gäller energieffektivitet grundar sig kommissionens rekommendationer på en bedömning av den nationella ambitionsnivån i utkastet till integrerad nationell energi- och klimatplan, jämfört med den kollektiva insatsnivå som krävs för att uppnå unionens mål, med beaktande av den information som i förekommande fall har lämnats om särskilda nationella omständigheter. De slutliga nationella bidragen på energieffektivitetsområdet bör återspegla potentialen för kostnadseffektiva energibesparingar och stödjas av en robust långsiktig renoveringsstrategi för byggnader och åtgärder för att uppfylla energisparkravet enligt artikel 7 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/27/EU (3). Medlemsstaterna bör också visa att de har beaktat principen om ”energieffektivitet först” genom att särskilt förklara på vilket sätt energieffektiviteten ger ett bidrag till ett kostnadseffektivt genomförande av de nationella målen om en konkurrenskraftig och koldioxidsnål ekonomi, en trygg energiförsörjning samt minskad energifattigdom.

                  (8)

                  Enligt förordningen om styrningen av energiunionen ska medlemsstaterna ge en allmän översikt av vilka investeringar som behövs för att uppnå de mål och bidrag som fastställs i den integrerade nationella energi- och klimatplanen samt en allmän bedömning av källorna till dessa investeringar. De nationella energi- och klimatplanerna bör säkerställa transparens och förutsebarhet i fråga om nationella styrmedel och åtgärder, i syfte att säkerställa investeringssäkerhet.

                  (9)

                  Samtidigt har kommissionen som en del av den europeiska planeringsterminen 2018–2019 starkt betonat medlemsstaternas energi- och klimatrelaterade investeringsbehov. Detta återspeglas i landsrapporten för Slovenien 2019 (4) och i kommissionens rekommendation till rådets rekommendation till Slovenien (5) som en del av den europeiska planeringsterminen. Kommissionen har beaktat resultaten och rekommendationerna från den senaste europeiska planeringsterminen vid sin bedömning av utkasten till integrerade nationella energi- och klimatplaner. Kommissionens rekommendationer är ett komplement till de senaste landsspecifika rekommendationerna inom ramen för den europeiska planeringsterminen. Medlemsstaterna bör också säkerställa att deras integrerade nationella energi- och klimatplaner beaktar de senaste landsspecifika rekommendationerna inom ramen för den europeiska planeringsterminen.

                  (10)

                  I förordningen om styrningen av energiunionen krävs dessutom att varje medlemsstat tar vederbörlig hänsyn till eventuella rekommendationer från kommissionen i sitt utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan som ska lämnas in senast den 31 december 2019 och, om den berörda medlemsstaten inte följer en rekommendation eller en väsentlig del av denna, att medlemsstaten tillhandahåller och offentliggör sin motivering.

                  (11)

                  I tillämpliga fall bör medlemsstaterna rapportera samma uppgifter i sina integrerade nationella energi- och klimatplaner, och uppdateringar under senare år, som de rapporterar till Eurostat eller Europeiska miljöbyrån. Användning av en och samma källa och av europeisk statistik, om sådan finns tillgänglig, är också central för beräkning av referensscenariot för modeller och prognoser. Användning av europeisk statistik gör att uppgifterna och prognoserna i de integrerade nationella energi- och klimatplanerna blir mer jämförbara.

                  (12)

                  Alla delar av bilaga I till förordning (EU) 2018/1999 måste ingå i den slutliga integrerade nationella energi- och klimatplanen. I detta sammanhang bör man utvärdera de makroekonomiska konsekvenserna och, i den utsträckning det är möjligt, de hälso-, miljö-, sysselsättnings- och utbildningsmässiga konsekvenserna samt de kompetensrelaterade och sociala konsekvenserna av de planerade styrmedlen och åtgärderna. Allmänheten och berörda aktörer måste konsulteras i utarbetandet av den slutliga integrerade nationella energi- och klimatplanen. Dessa aspekter och andra delar beskrivs i detalj i det arbetsdokument från kommissionens avdelningar som offentliggörs tillsammans med denna rekommendation (6).

                  (13)

                  I den slutliga planen behöver Slovenien se till att alla de delar som saknas i utkastet, såsom scenarier på grundval av befintliga åtgärder, konsekvensbedömning och investeringsbehov, tas upp för alla dimensioner. Kopplingarna mellan befintliga och planerade styrmedel och åtgärder bör också beaktas, i synnerhet när det gäller synergierna mellan dimensionerna ”minskade växthusgasutsläpp”, ”energitrygghet” och ”den inre marknaden” och principen om ”energieffektivitet först”. En bedömning av huruvida de befintliga styrmedlen kommer att säkerställa en minskad användning av fossila bränslen inom kraftproduktionssektorn såväl som information om energimarknadens funktionssätt är också viktiga delar som behöver tas upp i den slutliga planen. På samma sätt måste målen inom ramen för dimensionen ”forskning, innovation och konkurrenskraft” fungera som stöd för de planerade insatserna inom energiunionens övriga dimensioner.

                  (14)

                  Den slutliga integrerade nationella energi- och klimatplanen skulle bli bättre om man lade fram en övergripande analys av den ställning som sektorn för koldioxidsnål teknik för närvarande har på den globala marknaden. I samband med denna analys skulle man kunna belysa områden av stark konkurrenskraft och potentiella utmaningar. Det skulle vara bra med mätbara mål för framtiden fastställda på grundval av detta, jämte styrmedel och åtgärder för att uppnå dessa mål, med lämpliga kopplingar till näringslivs-, industri- och utbildningspolitiken. Den slutliga integrerade nationella energi- och klimatplanen skulle även gynnas av en bättre samverkan med den cirkulära ekonomin, med betoning på potentialen att minska växthusgasutsläppen.

                  (15)

                  Till grund för kommissionens rekommendationer till Slovenien ligger en bedömning av Sloveniens utkast till integrerad nationell energi- och klimatplan som offentliggörs tillsammans med denna rekommendation (7).

            HÄRIGENOM REKOMMENDERAS SLOVENIEN ATT GÖRA FÖLJANDE:

                  1.

                  Specificera ytterligare kostnadseffektiva styrmedel och åtgärder, främst rörande byggnader, mot bakgrund av växthusgasmålet för 2030 på - 15 % jämfört med 2005 för sektorer som inte omfattas av EU:s utsläppshandelssystem och det motsvarande åtagandet enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/841 (8) att utsläppen från markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk inte överstiger upptagen.

                  2.

                  Betydligt höja ambitionsnivån för 2030 till en andel förnybar energi på minst 37 % som Sloveniens bidrag till unionens mål för förnybar energi för 2030, i enlighet med vad som beräknats med formeln i bilaga II till förordning (EU) 2018/1999 och efter noga övervägande av de relevanta omständigheterna och nationella begränsningarna. Inkludera en vägledande utvecklingsbana i den slutliga integrerade nationella energi- och klimatplanen där alla de referenspunkter nås som anges i artikel 4 a.2 i förordning (EU) 2018/1999 i enlighet med den andelen, med tanke på behovet av att öka insatsnivån för att kollektivt uppnå det målet. Lägga fram detaljerade och kvantifierade styrmedel och åtgärder som är i linje med de skyldigheter som fastställs i Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2018/2001 (9), för att göra det möjligt att i tid och på ett kostnadseffektivt sätt uppnå detta bidrag. Se till att det mål för förnybar energi för 2020 som fastställs i bilaga I till Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/28/EG (10) uppfylls fullt ut och bibehålls som ett referensvärde från 2021 och framåt, och förklara hur man tänker uppnå och bibehålla denna andel som referensvärde. Höja ambitionsnivån i värme- och kylsektorn så att man kan uppnå det vägledande mål som avses i artikel 23 i direktiv (EU) 2018/2001 och det transportmål som anges i artikel 25 i samma direktiv. Tillhandahålla konkreta åtgärder rörande förenklingen av administrativa förfaranden och de stödjande ramarna för egenanvändning av förnybar energi och gemenskaper för förnybar energi i enlighet med artiklarna 21 och 22 i direktiv (EU) 2018/2001.

                  3.

                  Betydligt öka ambitionerna i riktning mot att minska primärenergianvändningen fram till 2030 mot bakgrund av behovet att höja insatsnivån för att nå unionens energieffektivitetsmål för 2030. Ange landets bidrag med avseende på slutlig energianvändning. Föreslå mer ambitiösa styrmedel och åtgärder som kan ge ytterligare energibesparingar fram till 2030. Ange styrmedel och åtgärder för hela perioden 2021–2030 inklusive deras inverkan när det gäller förväntade energibesparingar, och tidsplanen för genomförandet.

                  4.

                  Specificera åtgärderna för att uppnå de energitrygghetsmål som avser diversifiering och minskning av energiberoendet, inklusive åtgärder för att säkerställa flexibilitet.

                  5.

                  Fastställa framåtblickande målsättningar och mål rörande marknadsintegration, i synnerhet åtgärder för att utveckla mer konkurrenskraftiga parti- och detaljhandelsmarknader.

                  6.

                  Förtydliga de nationella mål och finansieringsmål för ”forskning, innovation och konkurrenskraft”, särskilt med anknytning till energiunionen, som ska uppnås mellan 2023 och 2030, så att de lätt kan mätas och så att de fungerar som stöd för målen inom den integrerade nationella energi- och klimatplanens övriga dimensioner. Stödja dessa mål med specifika och lämpliga styrmedel och åtgärder, inklusive de åtgärder som ska utvecklas i samarbete med andra medlemsstater, såsom den strategiska EU-planen för energiteknik.

                  7.

                  Genomföra ett fullvärdigt samrådsförfarande med grannländerna och andra medlemsstater för att främja uppnåendet av målen för energiunionen på ett kostnadsoptimalt sätt. Ytterligare utforska den gränsöverskridande potentialen och de makroregionala aspekterna i en samordnad energi- och klimatpolitik, i synnerhet runt Adriatiska havet, i syfte att minska regionens koldioxidavtryck och genomföra en ekosystemstrategi.

                  8.

                  Ge en allmän översikt över de investeringar som behövs för att modernisera landets ekonomi genom att uppnå klimat- och energimålen, och en allmän bedömning av källorna till dessa investeringar, inklusive lämplig finansiering på nationell och regional nivå samt unionsnivå. Även beakta kostnadseffektiva överlåtelser till andra medlemsstater enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/842 (11) som en källa till finansiering.

                  9.

                  Förteckna alla energisubventioner, särskilt avseende fossila bränslen, och vidtagna åtgärder samt planer för att avveckla dem.

                  10.

                  Komplettera analysen av samverkan mellan politiken för luftkvalitet och utsläpp till luft med ytterligare kvantitativ information, däribland minst den information som krävs om de beräknade utsläppen av luftföroreningar inom ramen för de planerade styrmedlen och åtgärderna.

                  11.

                  Bättre redogöra för aspekter som rör en rättvis omställning, särskilt genom mer detaljerade uppgifter om de sociala, sysselsättningsrelaterade och kompetensrelaterade konsekvenserna av planerade mål, styrmedel och åtgärder, i synnerhet i relation till en utfasning av el som genereras med kolkraft. Vidareutveckla strategin för att åtgärda energifattigdomsproblem, däribland genom att specificera bedömningen i enlighet med vad som krävs i förordning (EU) 2018/1999.

         Utfärdad i Bryssel den 18 juni 2019.

               På kommissionens vägnar

            Miguel ARIAS CAÑETE

               Ledamot av kommissionen

         (1)  EUT L 328, 21.12.2018, s. 1.

         (2)  SWD(2019) 271.

         (3)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/27/EU av den 25 oktober 2012 om energieffektivitet, om ändring av direktiven 2009/125/EG och 2010/30/EU och om upphävande av direktiven 2004/8/EG och 2006/32/EG (EUT L 315, 14.11.2012, s. 1).

         (4)  SWD(2019) 1023 final.

         (5)  COM(2019) 524 final, 5 juni 2019.

         (6)  SWD(2019) 271.

         (7)  SWD(2019) 271.

         (8)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/841 av den 30 maj 2018 om inbegripande av utsläpp och upptag av växthusgaser från markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk i ramen för klimat- och energipolitiken fram till 2030 och om ändring av förordning (EU) nr 525/2013 och beslut nr 529/2013/EU (EUT L 156, 19.6.2018, s. 1).

         (9)  Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2018/2001 av den 11 december 2018 om främjande av användningen av energi från förnybara energikällor (EUT L 328, 21.12.2018, s. 82).

         (10)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/28/EG av den 23 april 2009 om främjande av användningen av energi från förnybara energikällor och om ändring och ett senare upphävande av direktiven 2001/77/EG och 2003/30/EG (EUT L 140, 5.6.2009, s. 16).

         (11)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/842 av den 30 maj 2018 om medlemsstaternas bindande årliga minskningar av växthusgasutsläpp under perioden 2021–2030 som bidrar till klimatåtgärder för att fullgöra åtagandena enligt Parisavtalet samt om ändring av förordning (EU) nr 525/2013 (EUT L 156, 19.6.2018, s. 26).


title: Europeiska centralbankens rekommendation av den 19 mars 2020 till Europeiska unionens råd om externa revisorer för Latvijas Banka (ECB/2020/14) 2020/C 98/01

text:
               25.3.2020

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 98/1

      EUROPEISKA CENTRALBANKENS REKOMMENDATION
      av den 19 mars 2020
      till Europeiska unionens råd om externa revisorer för Latvijas Banka (ECB/2020/14)
      (2020/C 98/01)
      ECB-RÅDET HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
      med beaktande av stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken, särskilt artikel 27.1, och
      av följande skäl:

                  (1)

                  Räkenskaperna för Europeiska centralbanken (ECB) och de nationella centralbankerna i de medlemsstater som har euron som valuta granskas av oavhängiga externa revisorer som ECB-rådet har rekommenderat och Europeiska unionens råd godkänt.

                  (2)

                  Förordnandet för Latvijas Bankas externa revisorer löper ut efter revisionen avseende räkenskapsåret 2019. Det är därför nödvändigt att utse externa revisorer från och med räkenskapsåret 2020.

                  (3)

                  Latvijas Banka har utsett SIA Ernst & Young Baltic som sina externa revisorer för räkenskapsåren 2020–2024.

            HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.
      Det rekommenderas att SIA Ernst & Young Baltic utses till externa revisorer för Latvijas Banka för räkenskapsåren 2020 och 2024.

         Utfärdad i Frankfurt am Main den 19 mars 2020.

            Christine LAGARDE

               ECB:s ordförande


title: Rådets rekommendation (EU) 2021/892 av den 3 juni 2021 om ändring av rekommendation (EU) 2020/912 om de tillfälliga restriktionerna för icke nödvändiga resor till EU och ett eventuellt avskaffande av dessa restriktioner

text:
                  4.6.2021

                  SV

                  Europeiska unionens officiella tidning

                  L 198/1

         RÅDETS REKOMMENDATION (EU) 2021/892
         av den 3 juni 2021
         om ändring av rekommendation (EU) 2020/912 om de tillfälliga restriktionerna för icke nödvändiga resor till EU och ett eventuellt avskaffande av dessa restriktioner
         EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
         med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 77.2 b och e samt 292 första och andra meningen, och
         av följande skäl:

                     (1)

                     Den 30 juni 2020 antog rådet en rekommendation om de tillfälliga restriktionerna för icke nödvändiga resor till EU och ett eventuellt avskaffande av dessa restriktioner (1) (nedan kallad rådets rekommendation).

                     (2)

                     Den 16 juli 2020 antog rådet rekommendation (EU) 2020/1052 om ändring av rådets rekommendation (EU) 2020/912 om de tillfälliga restriktionerna för icke nödvändiga resor till EU och ett eventuellt avskaffande av dessa restriktioner (2). Den 30 juli 2020 antog rådet rekommendation (EU) 2020/1144 om ändring av rekommendation (EU) 2020/912 om de tillfälliga restriktionerna för icke nödvändiga resor till EU och ett eventuellt avskaffande av dessa restriktioner (3). Den 7 augusti 2020 antog rådet rekommendation (EU) 2020/1186 om ändring av rådets rekommendation (EU) 2020/912 om de tillfälliga restriktionerna för icke nödvändiga resor till EU och ett eventuellt avskaffande av dessa restriktioner (4). Den 22 oktober 2020 antog rådet rekommendation (EU) 2020/1551 om ändring av rekommendation (EU) 2020/912 om de tillfälliga restriktionerna för icke nödvändiga resor till EU och ett eventuellt avskaffande av dessa restriktioner (5).
                     Den 17 december 2020 antog rådet rekommendation (EU) 2020/2169 om ändring av rekommendation (EU) 2020/912 om de tillfälliga restriktionerna för icke nödvändiga resor till EU och ett eventuellt avskaffande av dessa restriktioner (6). Den 28 januari 2021 antog rådet rekommendation (EU) 2021/89 om ändring av rekommendation (EU) 2020/912 om de tillfälliga restriktionerna för icke nödvändiga resor till EU och ett eventuellt avskaffande av dessa restriktioner (7). Den 2 februari 2021 antog rådet rekommendation (EU) 2021/132 om ändring av rådets rekommendation (EU) 2020/912 om de tillfälliga restriktionerna för icke nödvändiga resor till EU och ett eventuellt avskaffande av dessa restriktioner (8) och den 6 maj 2021 rekommendation (EU) 2021/767 om ändring av rekommendation (EU) 2020/912 om de tillfälliga restriktionerna för icke nödvändiga resor till EU och ett eventuellt avskaffande av dessa restriktioner (9).

                     (3)

                     Den 20 maj 2021 antog rådet rekommendation (EU) 2021/816 om ändring av rekommendation (EU) 2020/912 om de tillfälliga restriktionerna för icke nödvändiga resor till EU och ett eventuellt avskaffande av dessa restriktioner (10) för att uppdatera de kriterier som används för att bedöma om icke nödvändiga resor från tredjeländer är säkra och bör tillåtas.

                     (4)

                     I rådets rekommendation föreskrivs att medlemsstaterna gradvis ska häva de tillfälliga restriktionerna för icke nödvändiga resor till EU från och med den 1 juli 2020 på ett samordnat sätt med avseende på personer som är bosatta i de länder som anges i bilaga I till rådets rekommendation. Förteckningen över tredjeländer i bilaga I bör ses över varannan vecka och allt efter omständigheterna uppdateras av rådet efter nära samråd med kommissionen och berörda EU-byråer och EU-organ till följd av en samlad bedömning på grundval av den metod, de kriterier och de uppgifter som avses i rådets rekommendation.

                     (5)

                     Därefter har diskussioner förts inom rådet, i nära samråd med kommissionen och berörda EU-byråer och EU-organ, om översynen av den förteckning över tredjeländer som anges i bilaga I till rådets rekommendation och med tillämpning av de kriterier och metoder som fastställs i rådets rekommendation, i dess ändrade lydelse enligt rekommendation (EU) 2021/816. Som en följd av dessa diskussioner bör förteckningen över tredjeländer i bilaga I ändras. I synnerhet bör Japan läggas till i förteckningen.

                     (6)

                     Gränskontroll är inte bara av intresse för den medlemsstat vid vars yttre gränser den utförs, utan för samtliga medlemsstater som har avskaffat inre gränskontroll. Medlemsstaterna bör därför säkerställa att de åtgärder som vidtas vid de yttre gränserna är samordnade i syfte att säkerställa att Schengenområdet fungerar väl. Från och med den 3 juni 2021 bör medlemsstaterna därför fortsätta att häva de tillfälliga restriktionerna för icke nödvändiga resor till EU på ett samordnat sätt med avseende på personer som är bosatta i de länder som anges i bilaga I till rådets rekommendation, i dess ändrade lydelse enligt denna rekommendation.

                     (7)

                     I enlighet med artiklarna 1 och 2 i protokoll nr 22 om Danmarks ställning, fogat till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, deltar Danmark inte i antagandet av denna rekommendation, som inte är bindande för eller tillämplig på Danmark. Eftersom denna rekommendation är en utveckling av Schengenregelverket ska Danmark, i enlighet med artikel 4 i det protokollet, inom sex månader efter det att rådet har beslutat om denna rekommendation, besluta huruvida landet ska genomföra den.

                     (8)

                     Denna rekommendation utgör en utveckling av de bestämmelser i Schengenregelverket i vilka Irland inte deltar i enlighet med rådets beslut 2002/192/EG (11). Irland deltar därför inte i antagandet av denna rekommendation, som inte är bindande för eller tillämplig på Irland.

                     (9)

                     När det gäller Island och Norge utgör denna rekommendation, i enlighet med avtalet mellan Europeiska unionens råd och Republiken Island och Konungariket Norge om dessa staters associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket, en utveckling av de bestämmelser i Schengenregelverket som omfattas av det område som avses i artikel 1 A i rådets beslut 1999/437/EG (12).

                     (10)

                     När det gäller Schweiz utgör denna rekommendation, i enlighet med avtalet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om Schweiziska edsförbundets associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket, en utveckling av de bestämmelser i Schengenregelverket som omfattas av det område som avses i artikel 1 A i beslut 1999/437/EG (13) jämförd med artikel 3 i rådets beslut 2008/146/EG (14).

                     (11)

                     När det gäller Liechtenstein utgör denna rekommendation, i enlighet med protokollet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen, Schweiziska edsförbundet och Furstendömet Liechtenstein om Furstendömet Liechtensteins anslutning till avtalet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om Schweiziska edsförbundets associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket, en utveckling av de bestämmelser i Schengenregelverket som omfattas av det område som avses i artikel 1 A i beslut 1999/437/EG (15) jämförd med artikel 3 i rådets beslut 2011/350/EU (16).

               HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.
         Rådets rekommendation (EU) 2020/912, i dess ändrade lydelse enligt rekommendation (EU) 2020/1052, rekommendation (EU) 2020/1144, rekommendation (EU) 2020/1186, rekommendation (EU) 2020/1551, rekommendation (EU) 2020/2169, rekommendation (EU) 2021/89, rekommendation (EU) 2021/132, rekommendation (EU) 2021/767 och rekommendation (EU) 2021/816 om de tillfälliga restriktionerna för icke nödvändiga resor till EU och ett eventuellt avskaffande av dessa restriktioner, ska ändras på följande sätt:

                     1.

                     Första stycket i punkt 1 i rådets rekommendation ska ersättas med följande:

                                 ”1.

                                 Från och med den 3 juni 2021 bör medlemsstaterna gradvis avskaffa de tillfälliga restriktionerna för icke nödvändiga resor till EU på ett samordnat sätt med avseende på personer som är bosatta i de tredjeländer som anges i bilaga I.”

                     2.

                     Bilaga I till rekommendationen ska ersättas med följande:

                           ”BILAGA I
                           Tredjeländer och särskilda administrativa regioner vars invånare inte bör påverkas av tillfälliga restriktioner vid de yttre gränserna för icke nödvändiga resor till EU:

                                       I.

                                       STATER

                                                   1.

                                                   AUSTRALIEN

                                                   2.

                                                   ISRAEL

                                                   3.

                                                   JAPAN

                                                   4.

                                                   NYA ZEELAND

                                                   5.

                                                   RWANDA

                                                   6.

                                                   SINGAPORE

                                                   7.

                                                   SYDKOREA

                                                   8.

                                                   THAILAND

                                                   9.

                                                   KINA (*)

                                       II.

                                       FOLKREPUBLIKEN KINAS SÄRSKILDA ADMINISTRATIVA REGIONER

                                                   Hongkong SAR (*1)

                                                   Macao SAR (*1)

                        (*1)  Med förbehåll för bekräftelse om ömsesidighet."

                        (*1)  Med förbehåll för bekräftelse om ömsesidighet."

            Utfärdad i Luxemburg den 3 juni 2021.

                  På rådets vägnar

               P.N. SANTOS

                  Ordförande

            (1)  EUT L 208 I, 1.7.2020, s. 1.

            (2)  EUT L 230, 17.7.2020, s. 26.

            (3)  EUT L 248, 31.7.2020, s. 26.

            (4)  EUT L 261, 11.8.2020, s. 83.

            (5)  EUT L 354, 26.10.2020, s. 19.

            (6)  EUT L 431, 21.12.2020, s. 75.

            (7)  EUT L 33, 29.1.2021, s. 1.

            (8)  EUT L 41, 4.2.2021, s. 1.

            (9)  EUT L 165I, 11.5.2021, s. 66.

            (10)  EUT L 182, 21.5.2021, s. 1.

            (11)  Rådets beslut 2002/192/EG av den 28 februari 2002 om Irlands begäran om att få delta i vissa bestämmelser i Schengenregelverket (EGT L 64, 7.3.2002, s. 20).

            (12)  EGT L 176, 10.7.1999, s. 31.

            (13)  EUT L 53, 27.2.2008, s. 52.

            (14)  Rådets beslut 2008/146/EG av den 28 januari 2008 om ingående på Europeiska gemenskapens vägnar av avtalet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om Schweiziska edsförbundets associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket (EUT L 53, 27.2.2008, s. 1).

            (15)  EUT L 160, 18.6.2011, s. 21.

            (16)  Rådets beslut 2011/350/EU av den 7 mars 2011 om ingående på Europeiska unionens vägnar av protokollet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen, Schweiziska edsförbundet och Furstendömet Liechtenstein om Furstendömet Liechtensteins anslutning till avtalet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om Schweiziska edsförbundets associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket, om avskaffande av kontroller vid de inre gränserna och om personers rörlighet (EUT L 160, 18.6.2011, s. 19).