title: Rådets rekommendation av den 9 juli 2013 om Bulgariens nationella reformprogram 2013, med avgivande av rådets yttrande om Bulgariens konvergensprogram för 2012–2016

text:
               30.7.2013

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 217/10

      RÅDETS REKOMMENDATION

   av den 9 juli 2013
   om Bulgariens nationella reformprogram 2013, med avgivande av rådets yttrande om Bulgariens konvergensprogram för 2012–2016
   2013/C 217/03
   EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,
   med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 9.2,
   med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (2), särskilt artikel 6.1,
   med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,
   med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,
   med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,
   med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,
   med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,
   med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och
   av följande skäl:

               (1)

               Den 26 mars 2010 antog Europeiska rådet kommissionens förslag till en ny strategi för sysselsättning och tillväxt, Europa 2020, som bygger på en utökad samordning av den ekonomiska politiken med inriktning på ett antal nyckelområden där åtgärder behövs för att stärka förutsättningarna för hållbar tillväxt och konkurrenskraft i Europa.

               (2)

               Den 13 juli 2010 antog rådet en rekommendation om de allmänna riktlinjerna för medlemsstaternas och unionens ekonomiska politik (2010–2014) och den 21 oktober 2010 ett beslut om riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik (3), vilka tillsammans utgör de integrerade riktlinjerna. Medlemsstaterna uppmanades att beakta de integrerade riktlinjerna i sin nationella ekonomiska politik och sysselsättningspolitik.

               (3)

               Den 29 juni 2012 beslutade medlemsstaternas stats- och regeringschefer om en tillväxt- och sysselsättningspakt som ger ett enhetligt ramverk för insatser på nationell nivå, EU-nivå och euroområdesnivå med hjälp av alla tillgängliga medel, instrument och politiska åtgärder. De beslutade om insatser som ska utföras på medlemsstatsnivå och uttryckte i synnerhet sitt fulla åtagande att uppnå målen i Europa 2020-strategin och genomföra de landsspecifika rekommendationerna.

               (4)

               Den 10 juli 2012 antog rådet en rekommendation (4) om Bulgariens nationella reformprogram för 2012 och avgav ett yttrande om Bulgariens konvergensprogram för 2012–2015.

               (5)

               Den 28 november 2012 antog kommissionen den årliga tillväxtöversikten, som markerar inledningen av 2013 års europeiska planeringstermin för samordning av den ekonomiska politiken. Den 28 november 2012 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även rapporten om varningsmekanismen, i vilken Bulgarien identifierades som en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning.

               (6)

               Europaparlamentet har vederbörligen involverats i den europeiska planeringsterminen, i enlighet med förordning (EG) nr 1466/97, och antog den 7 februari 2013 en resolution om sysselsättning och sociala aspekter i den årliga tillväxtöversikten 2013 och en resolution om bidraget till den årliga tillväxtöversikten 2013.

               (7)

               Den 14 mars 2013 godkände Europeiska rådet prioriteringarna för att säkerställa finansiell stabilitet, budgetkonsolidering och åtgärder för att främja tillväxt. Europeiska rådet betonade behovet av att eftersträva differentierad och tillväxtvänlig budgetkonsolidering, återställa normala villkor för utlåning till näringslivet, främja tillväxt och konkurrenskraft, ta itu med arbetslösheten och krisens sociala följdverkningar samt modernisera den offentliga förvaltningen.

               (8)

               Den 10 april 2013 offentliggjorde kommissionen resultaten av sin fördjupade granskning av Bulgarien i enlighet med artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011. Av analysen drog kommissionen slutsatsen att Bulgarien har makroekonomiska obalanser som kräver övervakning och politiska åtgärder. Det är särskilt viktigt att man fortsätter att uppmärksamma inverkan av den minskade skuldsättningen inom företagssektorn samt åt den fortsatta anpassningen av de finansiella utlandsställningarna, konkurrenskraften och arbetsmarknaden.

               (9)

               Den 19 april 2013 lade Bulgarien fram sitt nationella reformprogram för 2013 och sitt konvergensprogram som omfattar perioden 2012–2016. I syfte att beakta deras inbördes samband har de båda programmen bedömts samtidigt.

               (10)

               Baserat på en bedömning av konvergensprogrammet enligt förordning (EG) nr 1466/97 anser rådet att de offentliga finanserna i Bulgarien överlag har varit sunda. Det medelfristiga budgetmålet uppnåddes 2012. Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för programmets beräkningar av de offentliga finanserna är rimligt för perioden 2013–2014, då den årliga tillväxten väntas nå 1,0 % år 2013 och 1,8 % år 2014. I kommissionens avdelningars vårprognos 2013 räknar man med en BNP-tillväxt på 0,9 % år 2013 och 1,7 % år 2014. Den budgetstrategi som beskrivs i konvergensprogrammet syftar till att hålla det strukturella saldot i de offentliga finanserna nära det medelfristiga budgetmålet under hela programperioden. I konvergensprogrammet bekräftas det tidigare medelfristiga budgetmålet på -0,5 % av BNP, som är mer långtgående än vad stabilitets- och tillväxtpakten kräver. På grundval av det (omräknade) strukturella saldot i de offentliga finanserna, som enligt beräkningarna kommer att försämras något från ett underskott på 0,4 % år 2012 till 0,7–0,8 % av BNP under 2013–2016, hamnar Bulgarien marginellt under det medelfristiga budgetmålet under konvergensprogramperioden. Under 2013–2015 skulle ökningstakten i de offentliga utgifterna, med hänsyn till diskretionära åtgärder på inkomstsidan, uppfylla utgiftsriktmärket i stabilitets- och tillväxtpakten, vilket dock inte skulle vara fallet 2016. Skuldkvoten ligger under 60 % av BNP och förväntas enligt konvergensprogrammet nå ett högsta värde på 20,4 % av BNP år 2014 och därefter minska under programperioden. Enligt kommissionens avdelningars vårprognos 2013 kommer skuldkvoten på liknande sätt att uppgå till 20,3 % av BNP år 2014.

               (11)

               Bulgarien har under senare år avsevärt stärkt sitt budgetramverk, vilket har bidragit till att bibehålla budgetdisciplinen och stärka finanspolitikens trovärdighet. I den nya lagen om de offentliga finanserna som kommer att träda i kraft 2014 bibehålls de befintliga numeriska finanspolitiska reglerna, införs nya regler och utvidgas omfattningen till alla delsektorer inom den offentliga sektorn, medan kraven på lokal nivå ytterligare stärks och den treåriga budgetramen på medellång sikt reformeras. Det är viktigt att myndigheterna bibehåller reformtakten och bereder vägen för genomförandet av den nya lagen om de offentliga finanserna, särskilt genom att inrätta den planerade oberoende institutionen för övervakning av finanspolitiken och ge den ett tydligt mandat, funktionell autonomi och tillräckliga resurser. Det finns ett avsevärt utrymme för att förbättra uppfyllelsen av skatteskyldigheten och framsteg på detta område skulle göra att Bulgarien har råd med större tillväxtfrämjande utgifter. Bulgarien har visserligen vidtagit vissa åtgärder för att minska kostnaderna för att följa regelverket och förbättra uppbörden av intäkter, men skattesystemet kännetecknas fortfarande av ett omfattande skatteundandragande och låg administrativ effektivitet. De administrativa kostnaderna för skatteuppbörden är höga, liksom företagens kostnader i samband med betalning av skatter. Trots de åtgärder som vidtagits för att förbättra uppfyllelsen av skatteskyldigheten beräknas den svarta ekonomin fortfarande vara omfattande och för att minska dess andel av ekonomin krävs det oförminskade insatser på lång sikt.

               (12)

               Att minska det tidiga utträdet från arbetsmarknaden är en central utmaning för att förbättra pensionssystemets tillräcklighet och tillgången på arbetskraft. Sysselsättningsgraden hos äldre arbetstagare, särskilt äldre kvinnor, ligger under EU-genomsnittet och leder till otillräckliga pensionsrättigheter för en stor del av mottagarna. Även om viktiga reformer redan har genomförts på detta område bidrar de kvarvarande särskilda pensionsordningarna för vissa yrken till att sänka den faktiska pensionsåldern. Bulgarien bör fortsätta med de framsteg som gjorts när det gäller att höja pensionsåldern och bör också förbereda och fastställa en tidpunkt för införandet av samma lagstadgade pensionsålder för män och kvinnor som betalat sina avgifter ett helt förvärvsliv. Ett viktigt bidrag till att effektivt begränsa missbruket av invaliditetspension skulle vara att se över kriterierna och kontrollerna för tilldelning (t.ex. införande av arbetsoförmåga som kriterium).

               (13)

               Sysselsättningsgraden i Bulgarien ligger under genomsnittet och är på nedåtgående, samtidigt som det finns stora skillnader i sysselsättning mellan olika regioner och befolkningsgrupper. Krisen har slagit särskilt hårt mot den okvalificerade arbetskraften och har gjort att ungdomsarbetslösheten ökat avsevärt. Långtidsarbetslösheten är högre än EU-genomsnittet. En reformerad arbetsförmedling skulle kunna spela en framträdande roll när det gäller att anpassa tillgången och efterfrågan på Bulgariens arbetsmarknad genom effektivare rådgivning, riktade arbetsmarknadsåtgärder och bättre identifiering av framtida kompetensbehov. En tidig utvärdering av det pågående ungdomssysselsättningsinitiativet skulle kunna bidra till att medel används för de åtgärder som leder till flest nya arbetstillfällen. Det är fortfarande en utmaning att se till att systemet med minimiavgifter till socialförsäkringssystemet uppnår målet att minska den svarta ekonomin, samtidigt som lågkvalificerade arbetstagare inte stängs ute på grund av för höga kostnader. De bulgariska medborgarna är de unionsmedborgare som löper störst risk för att drabbas av fattigdom eller social utslagning. Genomförandet av den nationella strategin för att minska fattigdom och främja social integration bör prioriteras. Det finns ett behov av att öka de sociala transfereringarnas tillgänglighet och ändamålsenlighet samt att effektivisera och förbättra tillgången till socialtjänsten, särskilt för barn och äldre. Handlingsplanen till den nationella strategin för integrering av romer bör ange särskilda åtgärder och bör ges lämplig finansiering; en övervakningsmekanism bör inrättas för att mäta åtgärdernas effekter.

               (14)

               Bulgarien står inför utmaningen att öka utbildningssystemets övergripande kvalitet och effektivitet. Ett slutgiltigt antagande av lagen om skolutbildning och förskoleutbildning före utgången av 2013 skulle ge en ram för framstegen med de nödvändiga reformerna, bl.a. modernisering av läroplanerna och förbättringar av lärarnas utbildning och incitament. Inom den högre utbildningen har mycket begränsade framsteg gjorts med reformerna. Den stora bristen på överensstämmelse mellan den högre utbildningen och efterfrågan på arbetsmarknaden förvärrar den strukturella arbetslösheten och hämmar utvecklingen av innovativa sektorer med högt värde. Det klena resultatet inom den högre utbildningen hänger samman med bristande incitament på institutionell nivå samt med kvaliteten på de enskilda forskarna och lärarna. Att förbättra hälso- och sjukvårdssystemets kvalitet och täckning är sedan länge en utmaning för Bulgarien. Ökad insyn i finansieringen av hälso- och sjukvården skulle bidra till att stärka tillväxten och konkurrenskraften inom sektorn. Den andel av hälso- och sjukvårdsutgifterna som går till öppenvård är liten, vilket begränsar tillgången till kostnadseffektiva hälso- och sjukvårdstjänster. Den stora andelen direktbetalningar från patienterna utestänger i praktiken vissa segment av befolkningen från hälso- och sjukvårdstjänster. Att rationalisera och förvalta sjukhussektorn innebär en stor utmaning för Bulgarien.

               (15)

               En förbättring av företagsklimatet i Bulgarien, också i fråga om effektivare offentliga tjänster, skulle vara mycket fördelaktigt för de inhemska företagens konkurrenskraft och möjligheten att locka utländska investeringar. Ett snabbare och systematiskt införande av e-förvaltning innebär stora möjligheter och skulle bland annat kunna minska kostnaderna för att följa regelverket och den administrativa bördan för företagen. Dessutom skulle ramvillkoren, inte minst för små och medelstora företag, förbättras avsevärt om företagslagstiftningen, bl.a. förfarandena för sena betalningar och insolvens, genomfördes och verkställdes fullt ut. De små och medelstora företagens utveckling hämmas fortfarande av otillräcklig tillgång till finansiering. Det finns fortfarande stort utrymme för att bättre använda unionsfinansierade stödprogram för små och medelstora företag. Ett väl fungerande och oberoende rättsväsende är en förutsättning för en hållbar ekonomisk utveckling. Bulgarien har under de senaste åren gjort framsteg när det gäller att reformera rättsväsendet, särskilt med moderniseringen av den rättsliga och institutionella ramen. Man kan dock göra mycket mer för att fullt ut dra nytta av denna ram, genom att se till att resultaten är hållbara och öka egenansvaret för reformerna på alla nivåer. Större insatser för att bekämpa korruption skulle också utgöra ett positivt bidrag när det gäller att förbättra företagsklimatet.

               (16)

               En effektiv användning av unionsmedlen är fortfarande avgörande för att nödvändiga offentliga investeringar ska kunna göras. 2011 års reform av lagstiftningen om offentlig upphandling är ett viktigt steg mot att förbättra övervakningen, förebyggandet och bestraffningen av oegentligheter. Även om nya regler som bland annat omfattar projekt som samfinansieras av EU har trätt i kraft, skulle förhandskontrollens verkningsfullhet ökas ytterligare om myndigheten för offentlig upphandling fick större befogenheter.

               (17)

               Tillsynsmyndigheternas kapacitet och oberoende inom centrala ekonomiska sektorer är viktiga ramvillkor för konkurrenskraften. Vissa förbättringar har gjorts av Bulgariens transportinfrastruktur under senare år, men mycket återstår att göra innan tillhandahållandet av tjänster och underhållet blir tillräckligt effektivt. Bulgarien har ännu inte helt fullgjort sina förpliktelser inom ramen för den inre marknaden för energi. Stora utmaningar återstår i både grossist- och detaljhandelsledet. Särskilt bekymmersamma är de bestående marknadshindren, vinstgarantiarrangemangen och de reglerade priserna, i kombination med avsaknaden av en grossistmarknad för el och naturgas. På grund av Bulgariens stora beroende av en enda energiväg är landet mycket utsatt för utbudschocker. Genomförandet av el- och gassammanlänkningsprojekten bör påskyndas för att få till stånd en mer diversifierad och säker tillgång på energi. Den låga energieffektiviteten är fortfarande en betydande ekonomisk börda för både företag och privatpersoner. Det finns särskilt mycket att göra när det gäller energieffektiviteten i byggnader, både offentliga och privata.

               (18)

               Kommissionen har inom ramen för den europeiska planeringsterminen genomfört en omfattande analys av Bulgariens ekonomiska politik. Den har bedömt det nationella reformprogrammet och konvergensprogrammet samt lagt fram en fördjupad granskning. Den har beaktat inte bara programmens relevans för en hållbar finanspolitik och socioekonomisk politik i Bulgarien utan även i vilken utsträckning EU:s regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i unionen genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på EU-nivå. Kommissionens rekommendationer inom ramen för den europeiska planeringsterminen återspeglas i rekommendationerna 1–7 nedan.

               (19)

               Mot bakgrund av denna bedömning har rådet granskat konvergensprogrammet och dess yttrande (5) avspeglas särskilt i rekommendation 1 nedan.

               (20)

               Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och denna bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet och konvergensprogrammet. Dess rekommendationer enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 återspeglas i rekommendationerna 3, 4 och 5 nedan.

         HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Bulgarien att vidta följande åtgärder under perioden 2013–2014:

               1.

               Bibehålla sunda offentliga finanser genom att garantera uppfyllelse av det medelfristiga budgetmålet och genomföra tillväxtfrämjande finanspolitik i enlighet med konvergensprogrammet. Genomföra en övergripande skattestrategi för att stärka alla aspekter av skattelagstiftningen och uppbördsförfarandena i syfte att öka inkomsterna, särskilt genom att förbättra skatteuppbörden, ta itu med den svarta ekonomin och minska kostnaderna för att följa regelverket. Inrätta en oberoende institution som ska övervaka finanspolitiken och tillhandahålla analyser och rådgivning.

               2.

               Fasa ut möjligheterna till förtidspension, införa samma lagstadgade pensionsålder för män och kvinnor och genomföra en aktiv arbetsmarknadspolitik som gör det möjligt för äldre arbetstagare att stanna kvar längre på arbetsmarknaden. Skärpa kriterierna för och kontrollen av tilldelning av invaliditetspension för att begränsa missbruk på ett verkningsfullt sätt.

               3.

               Påskynda det nationella ungdomssysselsättningsinitiativet, t.ex. genom en ungdomsgaranti (6). Ytterligare stärka arbetsförmedlingens kapacitet i syfte att ge arbetssökande ändamålsenlig rådgivning och utveckla kapaciteten att göra prognoser och fylla kompetensbehoven. Stärka den aktiva arbetsmarknadspolitiken, särskilt när det gäller de nationella sysselsättningsprogrammen. Se över minimiavgifterna till socialförsäkringssystemet för att garantera att systemet inte leder till att lågkvalificerade arbetstagare stängs ute från arbetsmarknaden på grund av för höga kostnader. Se till att den nationella strategin för att minska fattigdom och främja social integration 2020 och den nationella strategin för integrering av romer genomförs i praktiken. Förbättra de sociala transfereringarnas och tjänsternas tillgänglighet och ändamålsenlighet, särskilt för barn och äldre.

               4.

               Anta lagen om skolutbildning och fortsätta reformen av den högre utbildningen, särskilt genom att bättre anpassa resultaten till arbetsmarknadens behov och förstärka samarbetet mellan utbildning, forskning och näringsliv. Förbättra tillgången till inkluderande undervisning för utsatta barn, särskilt romer. Garantera en faktisk tillgång till hälso- och sjukvård och förbättra prissättningen av hälso- och sjukvårdstjänster, genom att koppla sjukhusens finansiering till resultaten och genom att utveckla öppenvården.

               5.

               Vidta ytterligare åtgärder för att förbättra företagsklimatet, genom att minska byråkratin, genomföra en strategi för e-förvaltning och genomföra lagstiftningen om sena betalningar. Öka rättsväsendets kvalitet och oberoende samt bekämpa korruptionen mer effektivt. Förbättra tillgången till finansiering för små och medelstora företag och nystartade företag.

               6.

               Påskynda utnyttjandet av EU-medel. Säkerställa ett korrekt genomförande av lagstiftningen om offentlig upphandling genom att utvidga de förhandskontroller som myndigheten för offentlig upphandling gör i syfte att förhindra oegentligheter.

               7.

               Stärka de nationella tillsynsmyndigheternas oberoende och den offentliga förvaltningens förmåga, särskilt inom energi- och transportsektorerna, samt när det gäller avfallshantering och vattenförvaltning. Undanröja marknadshinder, kvoter, geografiska begränsningar och reglerade priser samt fullborda marknadsstrukturen genom att inrätta en öppen grossistmarknad för el och naturgas. Påskynda el- och gassammanlänkningsprojekten och öka kapaciteten att klara störningar. Öka insatserna för att förbättra energieffektiviteten.

      Utfärdad i Bryssel den 9 juli 2013.

            På rådets vägnar

         R. ŠADŽIUS

            Ordförande

      (1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  EUT L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Upprätthålls för 2013 genom rådets beslut 2013/208/EU av den 22 april 2013 om riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik (EUT L 118, 30.4.2013, s. 21).

      (4)  EUT C 219, 24.7.2012, s. 9.

      (5)  Enligt artikel 9.2 i förordning (EG) nr 1466/97.

      (6)  Fastställd genom rådets rekommendation av den 22 april 2013 (EUT C 120, 26.4.2013, s. 1).


title: Rekommendation till rådets yttrande enligt artikel 9.3 i rådets förordning ( EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Polens uppdaterade konvergensprogram för 2006–2009 (framlagd av kommissionen)

text:
Viktigt rättsligt meddelande

|

52007SC0141

Rekommendation till Rådets yttrande enligt artikel 9.3 i Rådets förordning ( EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Polens uppdaterade konvergensprogram för 2006–2009 (framlagd av kommissionen)  /* SEK/2007/0141 slutlig */

	[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |Bryssel den 7.2.2007SEK (2007) 141 slutligRekommendation tillRÅDETS YTTRANDEenligt artikel 9.3 i rådets förordning ( EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Polens uppdaterade konvergensprogram för 2006–2009(framlagd av kommissionen)MOTIVERINGAllmän bakgrundStabilitets- och tillväxtpakten, som trädde i kraft den 1 juli 1998, syftar till att genom sunda offentliga finanser stärka förutsättningarna för prisstabilitet och stark hållbar tillväxt som kan bidra till ökad sysselsättning. Reformen av pakten 2005 genomfördes mot bakgrund av att den hade visat sig användbar för att förankra budgetdisciplin, men syftade till att stärka dess effektivitet och ekonomiska underbyggnad och säkerställa de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet.Enligt rådets förordning (EG) nr 1466/97 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken[1], som utgör en del av stabilitets- och tillväxtpakten, skall medlemsstaterna lägga fram stabilitets- eller konvergensprogram och årliga uppdateringar av dessa för rådet och kommissionen (medlemsstater som redan har övergått till den gemensamma valutan lägger fram (uppdaterade) stabilitetsprogram och medlemsstater som ännu inte har gjort det lägger fram (uppdaterade) konvergensprogram). Polens första konvergensprogram lades fram i maj 2004. I enlighet med förordningen yttrade sig rådet om programmet den 5 juli 2004, på grundval av en rekommendation från kommissionen och efter att ha hört Ekonomiska och finansiella kommittén. Enligt samma förfarande bedöms uppdaterade stabilitets- och konvergensprogram av kommissionen och granskas av den ovannämnda kommittén. De kan även granskas av rådet.Bakgrund till bedömningen av det uppdaterade programmetKommissionen har granskat den senaste uppdateringen av Polens konvergensprogram, som lades fram den 30 november 2006, och har antagit en rekommendation till rådets yttrande om detta program (se faktarutan när det gäller de viktigaste punkterna i bedömningen).För att beskriva den bakgrund mot vilken strategin för de offentliga finanserna i det uppdaterade konvergensprogrammet bedöms, sammanfattas i denna motivering följande:1.  Den ekonomiska utvecklingen och utvecklingen av de offentliga finanserna under de senaste tio åren.2.  Polens ställning när det gäller stabilitets- och tillväxtpaktens korrigeringsaspekt (förfarandet vid alltför stora underskott).3.  Den senaste bedömningen av Polens ställning när det gäller paktens preventiva aspekt (en sammanfattning av rådets yttrande om den föregående uppdateringen av konvergensprogrammet).4.  Kommissionens bedömning av det nationella reformprogrammet från oktober 2006.Den senaste ekonomiska utvecklingen och utvecklingen av de offentliga finansernaPolen är ett land med hög ekonomisk tillväxt som befinner sig i upphämtningsfasen och är på väg att sluta gapet till EU-25 i fråga om levnadsstandard. Trots brist på arbetskraft inom vissa sektorer är arbetslösheten hög, även om arbetskraftsdeltagandet med EU mått mätt är lågt, särskilt bland kvinnor. Bakom den snabba exportökningen ligger utländska direktinvesteringar som hittills främst gynnas av relativt låga arbetskostnader, även om teknikinnehållet också har höjts. Polen har sedan länge noterat betydande underskott i de offentliga finanserna på mer än 3 % av BNP. De offentliga utgifternas fördelning ger anledning till oro eftersom höga sociala utgifter förväntas ha en negativ effekt på arbetsmarknadens sätt att fungera genom felaktiga incitament. När det gäller den långsiktiga hållbarheten utgör Polen ett land med låg risk. För att bevara denna ställning kommer det att bli nödvändigt att hålla fast vid huvuddragen i pensionsreformen, som exempelvis enhetliga regler för alla samhällsgrupper.Förfarandet vid alltför stora underskott när det gäller PolenRådet antog den 5 juli 2004 ett beslut i enlighet med artikel 104.6, där det fastställdes att Polen hade ett alltför stort underskott. Samtidigt utfärdade rådet en rekommendation enligt artikel 104.7 som preciserade att det alltför stora underskottet måste korrigeras senast 2007, med följande årliga mål för underskottet i de offentliga finanserna: 5,7 % av BNP 2004, 4,2 % 2005, 3,3 % 2006 och 1,5 % 2007. I dessa mål inräknas inte budgetkostnaderna för 1999 års pensionsreform, som då uppskattades till 1,5 % av BNP för vart och ett av åren. Polen utnyttjade (och utnyttjar fortfarande) övergångsperioden (som löper ut våren 2007) för att genomföra Eurostats beslut av den 2 mars 2004 om den sektorsvisa klassificeringen av fonderade pensionssystem[2].Den 28 november 2006 antog rådet ett beslut i enlighet med artikel 104.8 där det fastställdes att "de åtgärder som Polen vidtagit som svar på rådets rekommendation av den 5 juli 2004 enligt 104.7 i fördraget visar sig vara otillräckliga för att korrigera det alltför stora underskottet inom den tidsfrist som fastställdes i rekommendationen." Detta konstaterande grundades också på kommissionens höstprognos 2006, som visade att underskottet 2007, inklusive kostnaderna för den reviderade pensionsreformen (på cirka 2 % av BNP per år), förväntades öka till 4 % av BNP.Enligt förfarandet vid alltför stora underskott är nästa steg för medlemsstater som inte har infört den gemensamma valutan, som exempelvis Polen, en ny rådsrekommendation i enlighet med artikel 104.7. Kommissionen antar rekommendationerna till denna rådsrekommendation, som även beaktar den nya uppdateringen av Polens konvergensprogram, tillsammans med den bifogade rekommendationen till rådets yttrande om det nya programmet.Bedömningen i rådets yttrande om det föregående programmetDen 14 mars 2006 antog rådet sitt yttrande om den föregående uppdateringen av konvergensprogrammet som omfattade perioden 2005–2008. Rådet konstaterade att "det i konvergensprogrammet förutses vissa framsteg men inte en fullständig korrigering av det alltför stora underskottet till 2007, vilket krävs i rådets rekommendation av den 5 juli 2004 och att kommissionen därför avser att rekommendera ytterligare steg i förfarandet vid alltför stora underskott enligt kraven i stabilitets- och tillväxtpakten." Rådet uppmanade Polen att "(i) förstärka anpassningen under 2006, särskilt genom att allokera alla eventuella högre än budgeterade inkomster eller lägre än budgeterade utgifter till att minska underskottet, (ii) trygga resultaten av pensionsreformen, (iii) förstärka den institutionella ramen för de offentliga finanserna genom att komplettera det nominella ankaret med andra åtgärder, exempelvis en utgiftsregel på medellång sikt."Kommissionens bedömning av det nationella reformprogrammet från oktober 2006Rapporten om genomförandet av Polens nationella reformprogram, som skall tas fram inom ramen för den förnyade Lissabonstrategin för tillväxt och sysselsättning, lades fram 31 oktober 2006. I Polens nationella reformprogram anges följande centrala problem och prioriteringar: Konsolidering och bättre styrning av de offentliga finanserna, främjande av entreprenörskap och innovation, infrastrukturutveckling, säkerställande av en konkurrenskraftig miljö i nätverkssektorerna, skapande och bibehållande av arbetstillfällen och minskning av arbetslösheten, samt förbättring av företagens och arbetstagarnas flexibilitet genom att investera i humankapital.Av kommissionens bedömning av det programmet (antagen som en del av dess årliga lägesrapport i december 2006[3]) framgår att Polen gör begränsade framsteg i genomförandet av sitt nationella reformprogram. Det finns tecken på att Polen börjar att gå framåt starkt på det mikroekonomiska området, även om genomförandet av många åtgärder fortfarande befinner sig i inledningsskedet. Genomförandet av de makroekonomiska reformerna och sysselsättningsreformerna är hittills otillräckligt.Faktaruta: De viktigaste punkterna i bedömningen I enlighet med artikel 5.1 (stabilitetsprogram) och artikel 9.1 (konvergensprogram) i rådets förordning (EG) nr 1466/97 tas följande punkter upp i bedömningen: Är de ekonomiska antaganden som programmet bygger på rimliga? Vilket är medlemsstatens medelfristiga mål för de offentliga finanserna? Är anpassningsplanen lämplig för att uppnå detta mål? Är de vidtagna eller föreslagna åtgärderna för att följa denna plan är tillräckliga för att nå det medelfristiga målet för de offentliga finanserna över konjunkturcykeln? I bedömningen av anpassningsplanen uppmärksammas om en större anpassning görs i ekonomiskt goda tider och en mer begränsad i ekonomiskt dåliga tider. För de medlemsstater som deltar i eurosamarbetet eller i ERM II uppmärksammas vidare om medlemsstaten som riktvärde eftersträvar en årlig förbättring av det konjunkturrensade saldot, exklusive engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder, motsvarande 0,5 % av BNP för att uppnå sitt medelfristiga mål för de offentliga finanserna. När anpassningsplanen fastställs (för medlemsstater som ännu inte har uppnått målet), eller vid beslut om en tillfällig avvikelse från målet (för medlemsstater som har uppnått målet), ingår det ett genomförande av större strukturreformer som har direkta kostnadsbesparande effekter på lång sikt (till exempel genom att öka den potentiella tillväxten) och därigenom påvisbara effekter på de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet (under iakttagande av villkoret att en tillräcklig säkerhetsmarginal för referensvärdet på 3 % av BNP skall behållas och att situationen för de offentliga finanserna förväntas återgå till det medelfristiga målet under programperioden)? Särskild uppmärksamhet ägnas här pensionsreformer som syftar till att införa system med flera pelare, varav en obligatorisk pelare som fullständigt täcks av fondmedel. Är medlemsstatens ekonomiska politik förenlig med de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken? Rimligheten i programmets makroekonomiska antaganden bedöms med utgångspunkt i kommissionens höstprognos 2006 och i enlighet med den allmänt vedertagna metoden för beräkning av potentiell total produktion och konjunkturrensade saldon. Bedömningen av förenligheten med de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken bygger på de allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken när det gäller de offentliga finanserna som ingår i de integrerade riktlinjerna för perioden 2005–2008. Bedömningen tar också upp följande: Utvecklingen av skuldkvoten och utsikterna för de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet, vilket man ”vid övervakningen av de offentliga finanserna [bör] ägna tillräcklig uppmärksamhet” enligt rådets rapport av den 20 mars 2005 ”Att förbättra genomförandet av stabilitets- och tillväxtpakten”. I ett meddelande från kommissionen av den 12 oktober 2006 anges metoden för att bedöma den långsiktiga hållbarheten[4]. Graden av integration med de nationella reformprogram som medlemsstaterna överlämnat inom ramen för Lissabonstrategin för tillväxt och sysselsättning. I sin följenot av den 7 juni 2005 till Europeiska rådet om de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken för perioden 2005–2008 framhöll Ekofinrådet att de nationella reformprogrammen borde vara förenliga med stabilitets- och konvergensprogrammen. Efterlevnaden av uppförandekoden[5], som bl.a. föreskriver en gemensam struktur och uppsättning tabeller för stabilitets- och konvergensprogrammen. |-  Rekommendation tillRÅDETS YTTRANDEenligt artikel 9.3 i rådets förordning ( EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Polens uppdaterade konvergensprogram för 2006–2009EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR AVGETT FÖLJANDE YTTRANDEmed beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken[6], särskilt artikel 9.3 i denna,med beaktande av kommissionens rekommendation, ochefter att ha hört Ekonomiska och finansiella kommittén.HÄRIGENOM FRAMFÖRS FÖLJANDE.5.  Den [27 februari 2007] granskade rådet Polens uppdaterade konvergensprogram, som omfattar perioden 2006–2009.6.  Enligt programmets bakomliggande makroekonomiska scenario beräknas den reala BNP-tillväxten ha uppnått 5,4 % år 2006 och därefter i stort sett komma att stabiliseras (på omkring 5 ¼ % i genomsnitt) under resten av programperioden. Enligt tillgänglig information förefaller detta scenario grundas på antaganden om tillväxten som är rimliga för 2007 och därefter optimistiska, särskilt eftersom det kan tänkas att arbetsmarknaden inte förbättras i lika snabb takt som det antas i programmet. Inflationsberäkningarna i programmet förefaller realistiska, men kan vara väl låga för slutet av programperioden, särskilt med tanke på ett ökande lönetryck från en alltmer ansträngd arbetsmarknad.7.  I konvergensprogrammet från januari 2006 angavs målet för saldot i de offentliga finanserna till –2,6 % av BNP för 2006, jämfört med –2,2 % i kommissionens höstprognos, medan det i uppdateringen av konvergensprogrammet från november 2006 uppskattades till –1,9 % av BNP. Att utfallet blev bättre än väntat beror främst på ett ofullständigt genomförande av utgiftsplanerna (särskilt sociala transfereringar och offentliga investeringar), medan inkomstökningen i huvudsak berodde på att tillväxten blev högre än beräknat. I de ovan nämnda sifferuppgifterna för underskottet ingår inte kostnaderna för pensionsreformen, som för 2006 uppskattades till omkring 2 % av BNP, i linje med övergångsperioden för genomförandet av Eurostats beslut av den 2 mars 2004 om klassificering av fonderade pensionssystem[7], som löper ut våren 2007. I uppdateringen från november 2006 är den finanspolitiska strategins huvudmål att senast 2007 korrigera det alltför stora underskottet genom att anpassa målet till den bestämmelse i den reformerade pakten, som medger att en del av kostnaderna för pensionsreformen inte medräknas. För de påföljande åren planeras i programmet en gradvis minskning av underskottet för att kunna nå referensvärdet på 3 % av BNP under 2009.8.  Underskottet planeras att minska med 0,4 procentenhet av BNP per år (0,3 procentenhet om kostnaderna för pensionsreformen medräknas), från 1,9 % av BNP 2006 till 0,6 % 2009. Det primära saldot beräknas att förbättras från 0,5 % av BNP 2006 till 1,7 % av BNP 2009. Inklusive effekterna av det ovan nämnda Eurostatbeslutet, beräknas underskottet i det uppdaterade programmet minska från 3,9 % av BNP 2006 till 2,9 % 2009. Den planerade anpassningen under 2007 är inkomstbaserad (inkomstkvoten ökar med 0,6 procentenhet av BNP samtidigt som utgiftskvoten blir närmast oförändrad). Däremot är den starkt utgiftsbaserad under 2008–2009 så att den mer än väl uppväger en betydande nedgång i inkomstkvoten (den genomsnittliga årliga minskningen av utgiftskvoten beräknas uppgå till 1,6 procentenheter, med tyngdpunkten på offentlig konsumtion och sociala transfereringar, samtidigt som inkomstkvoten beräknas minska med i genomsnitt 1,2 procentenheter främst till följd av sänkta socialförsäkringsavgifter och olika förändringar i skattesystemet, vilka inte alltid preciserats. Jämfört med det tidigare programmet har underskottsmålen skrivits ned mot bakgrund av en betydligt starkare tillväxt och ett bättre än förväntat utfall 2006.9.  Det strukturella saldot (dvs. det konjunkturrensade saldot exklusive engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder) beräknat enligt den allmänt vedertagna metoden planeras att förbättras från omkring –2 % av BNP 2006 till –¾ % 2009 vid slutet av programperioden (exklusive kostnaderna för pensionsreformen). Liksom i den föregående uppdateringen av konvergensprogrammet är programmets medelfristiga mål för saldot i de offentliga finanserna ett strukturellt underskott på 1 % av BNP, vilket enligt programmet inte skall uppnås under programperioden. Eftersom det medelfristiga målet är mer långtgående än minimiriktmärket (ett beräknat underskott på cirka 1 ½ % av BNP), bör dess uppfyllande skapa en tillräcklig säkerhetsmarginal mot ett alltför stort underskott. Det medelfristiga målet återspeglar skuldkvoten och den genomsnittliga potentiella produktionstillväxten på lång sikt.10.  Utfallet för de offentliga finanserna kan komma att bli sämre än vad som planeras i programmet. Riskerna härrör då främst från det gynnsamma makroekonomiska scenariot för perioden 2008–2009, betydande osäkerhet när det gäller det faktiska genomförandet av planerade reformer liksom bristen på uppgifter om åtgärderna till stöd för den planerade utgiftsbegränsningen, vilka fortfarande tycks vara på planeringsstadiet. Följaktligen förefaller inte de åtgärder som hittills har vidtagits vara tillräckliga och de planerade åtgärderna bör förstärkas för att uppnå resultatet.11.  Med tanke på denna riskbedömning förefaller programmets finanspolitiska inriktning vara oförenlig med en korrigering av det alltför stora underskottet senast 2007, i enlighet med rådets rekommendation. Dessutom ger programmets mål för de offentliga finanserna inte en tillräcklig säkerhetsmarginal för att hålla underskottet inom referensvärdet på 3 % av BNP vid normala konjunktursvängningar och under hela programperioden. Under åren efter korrigeringen av det alltför stora underskottet bör takten höjas i den strukturella anpassningen mot programmets medelfristiga mål för de offentliga finanserna, för att dra nytta av de goda ekonomiska tiderna, och den bör stödjas av konkreta åtgärder.12.  Den offentliga bruttoskulden beräknas ha uppgått till 42,0 % av BNP under 2006, vilket ligger långt under fördragets referensvärde på 60 % av BNP. I programmet beräknas skuldkvoten minska med 1,4 procentenheter under programperioden. Inklusive effekten av Eurostats ovan nämnda beslut beräknas den offentliga bruttoskulden öka från 48,9 % 2006 till 50,2 % 2009.13.  De långsiktiga effekterna på de offentliga finanserna av befolkningens åldrande i Polen är de lägsta i EU då åldersrelaterade utgifter som förväntas falla, delvis som ett resultat av den betydande utgiftsminskande effekten av reformen av pensionssystemet – förutsatt att pensionsreformen genomförs fullt ut. Den ingående budgetställningen utgör fortfarande en risk för de offentliga finansernas hållbarhet, även om situationen något förbättrats jämfört med 2005, innan hänsyn tagits till de långsiktiga effekterna på de offentliga finanserna av en åldrande befolkning, och en ytterligare konsolidering av de offentliga finanserna skulle bidra till att tygla riskerna när det gäller de offentliga finansernas hållbarhet. Sammantaget förefaller Polens risk var låg när det gäller de offentliga finansernas hållbarhet.14.  Konvergensprogrammet innehåller en kvalitativ bedömning av de samlade effekterna av de reformer som räknades upp i rapporten från oktober 2006 om genomförandet av det nationella reformprogrammet inom ramen för den medelfristiga strategin för de offentliga finanserna. Vidare ges vissa uppgifter om de direkta budgetkostnaderna eller budgetbesparingarna som de viktigaste planerade reformerna i det nationella reformprogrammet ger upphov till, och konvergensprogrammets beräkningar av de offentliga finanserna tar uttryckligen hänsyn till inverkan på de offentliga finanserna av de åtgärder som beskrivs i det nationella reformprogrammet. De finanspolitiska åtgärderna i konvergensprogrammet verkar ligga i linje med åtgärderna i det nationella reformprogrammet. I synnerhet presenteras i båda programmen en viss harmonisering av socialförsäkringssystemet för jordbrukare med det allmänna nationella systemet, en gradvis harmonisering av invaliditetsersättningarna med det reformerade pensionssystemet samt genomförandet av paketet med garanterade sjukvårdstjänster.15.  Programmets finanspolitiska strategi överensstämmer delvis med de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken som ingår i de integrerade riktlinjerna för perioden 2005–2008. Närmare bestämt förefaller inte de åtgärder som vidtagits för att korrigera det alltför stora underskottet vara tillräckliga.16.  När det gäller uppgiftskraven i uppförandekoden för stabilitets- och konvergensprogram innehåller programmet samtliga obligatoriska uppgifter och de flesta av de frivilliga uppgifterna[8].Sammantaget är slutsatsen att programmet förutser en korrigering av det alltför stora underskottet senast 2007, men att de hittills vidtagna åtgärderna inte förefaller vara lämpliga och att de åtgärder som planeras förefaller vara otillräckliga för att uppnå det resultatet. Under de påföljande åren räknar man i programmet med att göra tillräckliga framsteg för att uppnå det medelfristiga målet för de offentliga finanserna mot en bakgrund av starka tillväxtutsikter, men det finns betydande risker när det gäller att uppnå målen för de offentliga finanserna och när det gäller anpassningens varaktighet.Mot bakgrund av denna bedömning, och med beaktande av att rådet den [27 februari 2007] kommer att anta en ny rekommendation till Polen i enlighet med artikel 104.7 i fördraget om att landet bör korrigera sitt alltför stora underskott, uppmanas Polen att göra följande:-  (i) Förstärka anpassningen för att säkerställa att det alltför stora underskottet korrigeras senast 2007 i linje med den nya rekommendationen enligt artikel 104.7.-  (ii) Dra nytta av de goda ekonomiska tiderna och höja takten i anpassningen till det medelfristiga målet efter det att den planerade korrigeringen av det alltför stora underskottet uppnåtts, genom att, särskilt på utgiftssidan, precisera och genomföra de ytterligare åtgärder som krävs för att uppnå den avsedda anpassningen. Jämförelse av nyckeltal i makroekonomiska beräkningar och budgetberäkningar 12005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |Real BNP (förändring i %) | KP nov. 2006 | 3,5 | 5,4 | 5,1 | 5,1 | 5,6 |KOM nov. 2006 | 3,2 | 5,2 | 4,7 | 4,8 | Uppgift saknas |KP jan. 2006 | 3,3 | 4,3 | 4,6 | 5,0 | Uppgift saknas |HIKP-inflation (i %) (%) | KP nov. 2006 | 2,2 | 1,4 | 2,1 | 2,5 | 2,5 |KOM nov. 2006 | 2,2 | 1,4 | 2,5 | 2,8 | Uppgift saknas |KP jan. 2006 | 2,2 | 1,5 | 2,2 | 2,5 | Uppgift saknas |Produktionsgap (i % av potentiell BNP) | KP nov. 20062 | −0,4 | 0,5 | 0,5 | 0,3 | 0,4 |KOM nov. 20066 | −0,3 | 0,4 | 0,3 | 0,1 | Uppgift saknas |KP jan. 20062 | 0,1 | 0,3 | 0,3 | 0,6 | Uppgift saknas |Saldo i de offentliga finanserna (i % av BNP) | KP nov. 2006 | −2,5 | −1,9 | −1,4 | −1,0 | −0,6 |KOM nov. 2006 | −2,5 | −2,2 | −2,0 | −1,8 | Uppgift saknas |KP jan. 2006 | −2,9 | −2,6 | −2,2 | −1,9 | Uppgift saknas |Primärt saldo (i % av BNP) | KP nov. 2006 | 0,1 | 0,5 | 1,0 | 1,4 | 1,7 |KOM nov. 2006 | 0,1 | 0,2 | 0,4 | 0,6 | Uppgift saknas |KP jan. 2006 | −0,3 | −0,2 | 0,3 | 0,6 | Uppgift saknas |Konjunkturrensat saldo (i % av BNP) | KP nov. 20062 | −2,4 | −2,1 | −1,6 | −1,1 | −0,7 |KOM nov. 2006 | −2,3 | −2,3 | −2,1 | −1,8 | Uppgift saknas |KP jan. 20062 | −2,9 | −2,7 | −2,3 | −2,1 | Uppgift saknas |Strukturellt saldo3 (i % av BNP) | KP nov. 20064 | −2,4 | −2,1 | −1,6 | −1,1 | −0,7 |KOM nov. 20065 | −2,3 | −2,3 | −2,1 | −1,8 | Uppgift saknas |KP jan. 2006 | −2,1 | −2,7 | −2,4 | −2,1 | Uppgift saknas |Offentlig bruttoskuld (i % av BNP) | KP nov. 2006 | 41,9 | 42,0 | 42,1 | 41,4 | 40,6 |KOM nov. 2006 | 42,0 | 42,4 | 43,1 | 42,7 | Uppgift saknas |KP jan. 2006 | 42,5 | 45,0 | 45,3 | 45,4 | Uppgift saknas |Anmärkningar: 1 I budgetberäkningarna medtas inte effekterna av Eurostats beslut av den 2 mars 2004 om klassificeringen av fonderade pensionssystem, som måste genomföras senast i samband med den anmälan som lämnas in våren 2007. Om effekten av detta beslut inkluderas, kommer saldot i den offentliga sektorns finanser enligt det uppdaterade programmet att bli följande: -4,3 % av BNP 2005, -3,9% 2006, -3,4 % 2007, -3,1 % 2008 och -2,9 % 2009. Den offentliga bruttoskulden kommer samtidigt att uppgå till 47,3 % av BNP 2005, 48,9 % 2006, 50,0 % 2007, 50,3 % 2008 och 50,2 % 2009. 2Kommissionens beräkningar baserar sig på uppgifterna i programmet. 3Konjunkturrensat saldo (liksom i raderna ovanför) exklusive enstaka och andra tillfälliga åtgärder. 4Programmet innehåller inga engångsåtgärder eller andra tillfälliga åtgärder. 5Kommissionens höstprognos 2006 innehåller inga engångsåtgärder eller andra tillfälliga åtgärder. 6 Bygger på en beräknad potentiell tillväxt på 4,1 %, 4,4 %, 4,8 % respektive 5,0 % under perioden 2005-2008. Källa: Konvergensprogrammet (KP), kommissionens höstprognos 2006 (KOM) samt kommissionens beräkningar. |[1] EGT L 209, 2.8.1997, s. 1. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 1055/2005 (EUT L 174, 7.7.2005, s. 1). De dokument som det hänvisas till i texten återfinns på följande webbplats:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] Se Eurostats pressmeddelanden nr 30/2004 av den 2 mars 2004 och nr 117/2004 av den 23 september 2004.[3] Meddelande från kommissionen inför Europeiska rådets vårmöte: Implementing the renewed Lisbon strategy for growth and jobs - A year of delivery, 12.12.2006, KOM(2006) 816.[4] Meddelande från kommissionen till rådet och Europaparlamentet – De offentliga finansernas hållbarhet på lång sikt i EU, 12.10.2006, KOM(2006) 574 slutlig, och Europeiska kommissionen, Generaldirektoratet för ekonomi och finans (2006): ”The long-term sustainability of public finances in the European Union”, European Economy nr 4/2006.[5]+,8@LO$ 4 ÀÁÅ¬“Ø;< ”Närmare angivelser för genomförandet av stabilitets- och tillväxtpakten samt riktlinjer för stabilitets- och konvergensprogrammens utformning och innehåll”, som godkändes av Ekofinrådet den 11 oktober 2005.[6] EGT L 209, 2.8.1997, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1055/2005 (EUT L 174, 7.7.2005, s. 1). De dokument som det hänvisas till i texten återfinns på följande webbplats:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[7] Se Eurostats pressmeddelanden nr 30/2004 av den 2 mars 2004 och nr 117/2004 av den 23 september 2004.[8] Uppgifter saknas om sysselsättning uttryckt i arbetade timmar och om arbetsproduktivitet uttryckt i BNP per arbetad timme. Bidrag till den potentiella tillväxten saknas också.


				|

		52013PC0387

			Rekommendation till RÅDETS BESLUT om upphävande av beslut 2009/588/EG om förekomsten av ett alltför stort underskott i Litauen /* COM/2013/0387 final - 2013/ () */

			   	Rekommendation till
RÅDETS BESLUT
om upphävande av beslut 2009/588/EG om
förekomsten av ett alltför stort underskott i Litauen
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT
DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska
unionens funktionssätt, särskilt artikel 126.12,
med beaktande av kommissionens rekommendation,
och
av följande skäl:
(1)       Till följd av en
rekommendation från kommissionen i enlighet med artikel 104.6 i fördraget
om upprättandet av Europeiska gemenskapen fastställdes genom rådets
beslut 2009/588/EG av den 7 juli 2009[1]
att det förelåg ett alltför stort underskott i Litauen. Rådet konstaterade att
underskottet i den offentliga sektorns finanser 2008 uppgick till 3,2 % av
BNP, vilket överskred fördragets referensvärde på 3 % av BNP och skulle enligt
kommissionens vårprognos 2009 öka till 5,4 % av BNP år 2009 och till
8 % av BNP år 2010. Den offentliga sektorns bruttoskuld uppgick till
15,6 % av BNP år 2008, vilket är betydligt lägre än fördragets
referensvärde på 60 % av BNP.
(2)       I enlighet med artikel 104.7
i fördraget och artikel 3.4 i rådets förordning (EG) nr 1467/97 av den 7 juli
1997 om påskyndande och förtydligande av tillämpningen av förfarandet vid
alltför stora underskott[2],
och på grundval av en rekommendation från kommissionen, utfärdade rådet den 7
juli 2009 en rekommendation till Litauen, i vilken landet uppmanas att
korrigera det alltför stora underskottet senast 2011. Rekommendationen
offentliggjordes.
(3)       I enlighet med artikel 126.7
i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) och artikel
3.4 i rådets förordning (EG) nr 1467/97 av den 7 juli 1997 om påskyndande och
förtydligande av tillämpningen av förfarandet vid alltför stora underskott,
ansåg rådet den 9 februari 2010 på kommissionens rekommendation att de litauiska
myndigheterna hade vidtagit effektiva åtgärder i enlighet med rådets
rekommendation av den 7 juli 2009 och att oväntade negativa ekonomiska
händelser med omfattande negativa konsekvenser för de offentliga finanserna
hade inträffat i Litauen. Rådet utfärdade en reviderad rekommendation till
Litauen för att avhjälpa det alltför stora underskottet senast 2012. Denna
rekommendation offentliggjordes.
(4)       I enlighet med artikel 4 i
det protokoll om förfarandet vid alltför stora underskott som fogats till
fördragen ska kommissionen tillhandahålla det statistiska underlag som ska
användas för tillämpningen av förfarandet. Som en del av tillämpningen av detta
protokoll ska medlemsstaterna två gånger per år – före den 1 april och den
1 oktober – lämna uppgifter om underskott och skulder och därmed
sammanhängande nyckeltal i enlighet med artikel 3 i rådets förordning (EG)
nr 479/2009 av den 25 maj 2009 om tillämpningen av protokollet om
förfarandet vid alltför stora underskott som är fogat till fördraget om upprättandet
av Europeiska gemenskapen[3].

(5)       När rådet överväger om ett
beslut om förekomsten av ett alltför stort underskott ska upphävas bör dess
beslut grundas på anmälda uppgifter. Ett beslut om förekomsten av ett alltför
stort underskott bör dessutom bara upphävas om kommissionens prognoser tyder på
att underskottet inte kommer att överstiga tröskelvärdet 3 % av BNP under
prognosperioden[4].
(6)       Följande slutsatser kan dras
på grundval av de uppgifter som kommissionen (Eurostat) lämnade i enlighet med
artikel 14 i förordning (EG) nr 479/2009, efter Litauens anmälan före
den 1 april 2013, och på grundval av kommissionens vårprognos 2013:
–
Efter att ha nått en topp på 9,4 % av BNP år
2009 minskade Litauens offentliga underskott till 7,2 % av BNP år 2010,
sedan till 5,5 % av BNP år 2011 och 3,2 % av BNP år 2012. Denna
förbättring berodde på att man vidtagit konsolideringsåtgärder på utgiftssidan,
särskilt att man fortsatt att begränsa utgiftsökningarna i enlighet med den
litauiska lagen om budgetdisciplin, och att konjunkturen varit gynnsam.
–
Eftersom underskottet på 3,2 % av BNP anses
ligga nära referensvärdet och Litauens skuldkvot konstant ligger under
referensvärdet på 60 % av BNP, uppfyller landet kraven i stabilitets- och
tillväxtpaktens bestämmelser i förordning nr 1467/97 om systemiska
pensionsreformer. Pensionsreformens direkta nettokostnader bör beaktas när man
bedömer korrigeringen av det alltför stora underskottet. Nettokostnaderna för
Litauens systemiska pensionsreform på 0,2 % av BNP 2012, vilket bekräftas
av kommissionen (Eurostat), är orsaken till att fördragets referensvärde på
3 % av BNP har överskridits under 2012.
–
I Litauens konvergensprogram för 2013 förutspås att
det offentliga underskottet fortsätter att falla till 2,5 % av BNP år 2013
och 1,5 % av BNP 2014, medan kommissionens vårprognos 2013 emotser en
något långsammare förbättring av det offentliga underskottet till 2,9 % av
BNP år 2013 och till 2,4 % av BNP år 2014, med oförändrad politik. Därmed
kommer underskottet att ligga kvar under referensvärdet på 3 % av BNP
under prognosperioden.
–
I kommissionens vårprognos från 2013 förutspås att
den offentliga bruttoskulden minskar måttligt från 40,7% av BNP år 2013 till
40,1% av BNP år 2014.
(7)       Rådet påminner om att från
och med 2013, det år som följer på korrigeringen av det alltför stora
underskottet, bör Litauen i lämplig takt göra framsteg mot sitt mål på
medellång sikt, bland annat att riktmärket för utgifter ska respekteras.
(8)       I enlighet med artikel 126.12
i fördraget ska ett rådsbeslut om att det föreligger ett alltför stort
underskott upphävas när det alltför stora underskottet i den berörda
medlemsstaten enligt rådets uppfattning har korrigerats.
(9)       Rådet anser att det alltför
stora underskottet i Litauen har korrigerats och att beslut 2009/588/EG därför
bör upphävas.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Det framgår av en övergripande bedömning att
det alltför stora underskottet i Litauen har korrigerats.
Artikel 2
Beslut 2009/588/EG ska upphöra att gälla.
Artikel 3
Detta beslut riktar sig till Republiken
Litauen.
Utfärdat i Bryssel den
                                                                       På
rådets vägnar
                                                                       Ordförande
[1]               EUT L 202, 4.8.2009, s. 44.
[2]               EGT L 209, 2.8.1997, s. 6.
[3]               EUT L 145, 10.6.2009, s. 1.
[4]               I enlighet med ”Specifikationer för genomförandet av
stabilitets- och tillväxtpakten samt riktlinjer för utformningen av och
innehållet i stabilitets- och konvergensprogrammen” av den 3 september 2012. Se
följande länk:
http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/pdf/coc/code_of_conduct_en.pdf.


title: Kommissionens rekommendation (EU) 2016/688 av den 2 maj 2016 om övervakning och hantering av förekomsten av dioxiner och PCB i fisk och fiskeriprodukter från Östersjöområdet (Text av betydelse för EES)

text:
                  4.5.2016

                  SV

                  Europeiska unionens officiella tidning

                  L 118/16

            KOMMISSIONENS REKOMMENDATION (EU) 2016/688
      av den 2 maj 2016
      om övervakning och hantering av förekomsten av dioxiner och PCB i fisk och fiskeriprodukter från Östersjöområdet
      (Text av betydelse för EES)
      EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
      med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 292, och
      av följande skäl:

                  (1)

                  I kommissionens förordning (EG) nr 1881/2006 (1) fastställs gränsvärden för dioxiner, för summan av dioxiner och dioxinlika PCB samt för icke-dioxinlika PCB i fisk och fiskeriprodukter. I den förordningen beviljas Lettland, Finland och Sverige undantag för utsläppande på sina inhemska marknader av viltfångad lax, viltfångad sill/strömming som är större än 17 cm, viltfångad röding, viltfångad flodnejonöga och viltfångad öring samt produkter framställda därav med ursprung i Östersjöområdet som är avsedda för konsumtion inom deras territorier och som överstiger gränsvärdet.

                  (2)

                  Viss fisk och vissa fiskeriprodukter från Östersjöområdet överskrider regelbundet gränsvärdena. Det är inte möjligt att kontrollera om varje parti av fisk och fiskeriprodukter överensstämmer med gränsvärdena. För att säkerställa att endast fisk och fiskeriprodukter som överensstämmer med unionslagstiftningen släpps ut på marknaden har det upprättats en förteckning över fisk från Östersjöområdet som kan förväntas ha bristande överensstämmelse. Denna förteckning har upprättats på grundval av tillgängliga uppgifter och måste regelbundet uppdateras. För den fisk och de fiskeriprodukter från Östersjöområdet för vilka överensstämmelse inte kan säkerställas på grundval av tillgängliga uppgifter om förekomst, har särskilda riskhanteringsåtgärder fastställts för att se till att endast fisk och fiskeriprodukter som uppfyller kraven i unionslagstiftningen släpps ut på marknaden.

                  (3)

                  Det är nödvändigt att fortsätta att övervaka förekomsten av dioxiner och PCB i fisk och fiskeriprodukter från Östersjöområdet. Det är lämpligt att rekommendera ett minsta antal prover av fisk och fiskeriprodukter som ska analyseras på ett samordnat sätt, baserat på fångstmängden.

            HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.

                  1.

                  Danmark, Tyskland, Estland, Lettland, Litauen, Polen, Finland och Sverige bör, med livsmedelsföretagarnas aktiva deltagande, övervaka förekomsten av dioxiner, dioxinlika PCB och icke-dioxinlika PCB i fisk och fiskeriprodukter, såsom lever, från Östersjöområdet, i enlighet med bilaga I till denna rekommendation.

                  2.

                  För att säkerställa att proverna är representativa för det provtagna partiet bör medlemsstaterna och livsmedelsföretagarna följa de provtagningsförfaranden som föreskrivs i kommissionens förordning (EU) nr 589/2014 (2).

                  3.

                  Den analysmetod som används för övervakning av förekomsten av dioxiner, dioxinlika PCB och icke-dioxinlika PCB måste uppfylla de kriterier som fastställs i förordning (EU) nr 589/2014.

                  4.

                  Medlemsstaterna bör se till att analysresultaten regelbundet (var sjätte månad) lämnas till Efsa i Efsas format för inlämning av data och enligt Efsas vägledning om standardiserad provbeskrivning (Standard Sample Description, SSD) för livsmedel och foder (3) samt Efsas ytterligare särskilda rapporteringskrav.

                              —

                              Proverna kan utgöras av enskilda fiskar eller samlingsprover, men i fråga om samlingsprover måste fiskarna vara av samma storlek och ha fångats i samma Ices-område eller Ices-region.

                        För sill/strömming, lax, öring och skarpsill gäller följande särskilda ytterligare rapporteringskrav (som ännu inte uttryckligen finns med i det vanliga rapporteringsformatet):

                              —

                              Fångstområde, helst Ices-område (om Ices-område inte kan anges är det godtagbart att ange, t.ex. FAO-område eller namn på del av Östersjön). När det gäller fisk från sjöar eller floder, ange namnet på sjön eller floden.
                              Det är möjligt att lämna uppgifter utan att exakt ange fångstområde, utan endast ange fångstplats så noga som möjligt.

                              —

                              Fångstdatum.

                              —

                              Fiskens storlek/ålder/vikt.

                                          —

                                          Fiskens storlek ska mätas i enlighet med rådets förordning (EG) nr 2187/2005 (4). Storlek och vikt är de viktigaste parametrarna. Ålder kan lämnas om den är känd.

                              —

                              Uppgifter om den analyserade matrisen (muskelkött, lever osv.).

                              —

                              Fiskens/Fiskarnas fettinnehåll i provet.

                              —

                              Uppgifter om bearbetningen (putsad, rökt eller bearbetad på annat sätt).

                              —

                              Alla andra relevanta uppgifter (t.ex. om provets beskaffenhet när de vanliga kolumnerna inte innehåller tillräckligt detaljerade uppgifter, såsom resultat för enskilda fiskar).

                  5.

                  Tillgängliga uppgifter från prover som tagits från och med 2009 och som ännu inte har lämnats till Efsas databas bör så långt som möjligt lämnas till Efsa i Efsas format för inlämning av data.

                  6.

                  På grundval av aktuella tillgängliga uppgifter lämnas i bilaga II uppgifter om förekomsten av dioxiner, dioxinlika PCB och icke-dioxinlika PCB i vissa fiskarter från och med en viss ålder och storlek samt från en viss geografisk region (Ices-område), särskilt vad gäller deras överensstämmelse med det gränsvärde som fastställts i förordning (EG) nr 1881/2006.

                  7.

                  För att säkerställa att endast fisk och fiskeriprodukter som överensstämmer med unionslagstiftning släpps ut på unionsmarknaden rekommenderas att riskhanteringsåtgärderna i bilaga III vidtas när det gäller fisk från Östersjöområdet. De medlemsstater som anges i punkt 1 får vidta nationella åtgärder för att genomföra de rekommenderade riskhanteringsåtgärderna i bilaga III.

         Utfärdad i Bryssel den 2 maj 2016.

               På kommissionens vägnar

            Vytenis ANDRIUKAITIS

               Ledamot av kommissionen

         (1)  Kommissionens förordning (EG) nr 1881/2006 av den 19 december 2006 om fastställande av gränsvärden för vissa främmande ämnen i livsmedel (EUT L 364, 20.12.2006, s. 5).

         (2)  Kommissionens förordning (EU) nr 589/2014 av den 2 juni 2014 om provtagnings- och analysmetoder för offentlig kontroll av halter av dioxiner, dioxinlika PCB och icke-dioxinlika PCB i vissa livsmedel och om upphävande av förordning (EU) nr 252/2012 (EUT L 164, 3.6.2014, s. 18).

         (3)  http://www.efsa.europa.eu/en/datex/datexsubmitdata.htm

         (4)  Rådets förordning (EG) nr 2187/2005 av den 21 december 2005 om bevarande av fiskeresurser genom tekniska åtgärder i Östersjön, Bälten och Öresund, om ändring av förordning (EG) nr 1434/98 och om upphävande av förordning (EG) nr 88/98 (EUT L 349, 31.12.2005, s. 1).

         BILAGA I

                     1.

                     Det minsta rekommenderade antal prover av sill/strömming (Clupea harengus membras) som ska tas under 2016 för analys av förekomsten av dioxiner, dioxinlika PCB och icke-dioxinlika PCB, helst i Ices-områdena 28-1, 28-2, 29, 30, 31 och 32.

                                 DE

                                 DK

                                 EE

                                 FIN

                                 LT

                                 LV

                                 PL

                                 SE

                                 Totalt

                                 Sill/Strömming

                                 7

                                 5

                                 7

                                 20

                                 4

                                 4

                                 9

                                 14

                                 70

                     2.

                     Det minsta rekommenderade antal prover av skarpsill (Sprattus sprattus) som ska tas under 2017 för analys av förekomsten av dioxiner, dioxinlika PCB och icke-dioxinlika PCB, helst i Ices-områdena 29, 30, 31 och 32.

                                 DE

                                 DK

                                 EE

                                 FIN

                                 LT

                                 LV

                                 PL

                                 SE

                                 Totalt

                                 Skarpsill

                                 5

                                 8

                                 8

                                 5

                                 5

                                 9

                                 18

                                 12

                                 70

                     3.

                     Det minsta rekommenderade antal prover av lax (Salmo salar) och öring (Salmo trutta, Oncorhynchus mykiss) som ska tas under 2018 för analys av förekomsten av dioxiner, dioxinlika PCB och icke-dioxinlika PCB.

                                 DE

                                 DK

                                 EE

                                 FIN

                                 LT

                                 LV

                                 PL

                                 SE

                                 Totalt

                                 Lax/öring

                                 5

                                 12

                                 5

                                 15

                                 5

                                 5

                                 11

                                 12

                                 70

                     4.

                     Det minsta rekommenderade antal prover som ska tas årligen från och med 2016 till och med 2018 för analys av förekomsten av dioxiner, dioxinlika PCB och icke-dioxinlika PCB.

                                 DE

                                 DK

                                 EE

                                 FIN

                                 LT

                                 LV

                                 PL

                                 SE

                                 Totalt

                                 Flera fiskarter (*)

                                 10

                                 10

                                 10

                                 10

                                 10

                                 10

                                 10

                                 10

                                 80

            (*)  Torsk (Gadus morhua), rödspätta (Pleuronectes platessa), flodnejonöga (Lampetra fluviatilis), röding (Salvelinus sp.) björkna (Blicca bjoerkna), ål (Anguilla anguilla), brax (Abramis brama), skrubbskädda (Platichthys flesus), abborre (Perca fluviatilis), gädda (Esox lucius), gös (Sander lucioperca), mört (Rutilus rutilus), siklöja (Coregonus albula), näbbgädda (Belone belone), nors (Osmerus eperlanus), piggvar (Psetta maxima), vimma (Vimba vimba), sik (Coregonus sp.) och vitling (Merlangius merlangus).

         BILAGA II

            Uppgifter om förekomsten av dioxiner, dioxinlika PCB och icke-dioxinlika PCB i vissa fiskarter från och med en viss ålder och storlek samt från en viss geografisk region (Ices-område), särskilt vad gäller deras överensstämmelse med det gränsvärde som fastställs i förordning (EG) nr 1881/2006

         1.   Fiskens storlek

         Storleken på en fisk som avses i denna bilaga ska mätas på det sätt som visas i figuren nedan, från nosspetsen till stjärtfenans yttersta spets.
         2.   Den minsta storlek för vissa fiskarter som får fångas i Östersjöområdet ur hållbarhetssynpunkt (förordning (EG) nr 2187/2005)

                     —

                     Lax (Salmo salar) (hela Östersjöområdet utom Ices 31): den minsta storleken är 60 cm (följaktligen får fisk som väger mindre än 2 kg inte fångas).

                     —

                     Lax (Salmo salar) (Ices 31): den minsta storleken är 50 cm (följaktligen får fisk som väger mindre än 2 kg inte fångas).

                     —

                     Öring (Salmo trutta) (Ices 22, 23, 24 och 25 samt Ices 29, 30, 31 och 32): den minsta storleken är 40 cm (följaktligen får fisk som väger mindre än 2 kg inte fångas).

                     —

                     Öring (Salmo trutta) (Ices 26, 27 och 28): den minsta storleken är 50 cm (följaktligen får fisk som väger mindre än 2 kg inte fångas).

               3.   Uppgifter om förekomsten av dioxiner, dioxinlika PCB och icke-dioxinlika PCB i vissa fiskarter från och med en viss ålder och storlek samt från en viss geografisk region (Ices-område)

         3.1   Sill/strömming

         I Ices 22, 23, 24, 25, 26 och 27: sill/strömming oavsett storlek antas vara överensstämmande med gränsvärdet.
         I Ices 28-1, 29, 30, 31 och 32: sill/strömming som är högst 17 cm antas vara överensstämmande och sill/strömming som är större än 17 cm misstänks vara icke-överensstämmande.
         I Ices 28-2: sill/strömming som är högst 21 cm antas vara överensstämmande och sill/strömming som är större än 21 cm misstänks vara icke-överensstämmande.
         3.2   Lax

         Lax från Ices 22 och 23 kommer från Nordatlanten och inte från Östersjöområdet och omfattas därför inte av dessa slutsatser vad gäller förekomst av dioxiner och PCB och gemensamma riskhanteringsåtgärder.
         Lax som väger mindre än 2 kg antas vara överensstämmande (men får enligt förordning (EG) nr 2187/2005 inte fångas ur hållbarhetssynpunkt; den minsta storleken är 60 cm och för Ices 31 50 cm).
         I Ices 24, 25 och 26:

                     —

                     Lax som väger mer än 2 kg men högst 5,5 kg: är överensstämmande efter putsning (putsning leder till att halten dioxiner/dioxinlika PCB minskar med cirka 30 % – baserat på erfarenhet endast från Ices 24, 25 och 26).

                     —

                     Mindre lax (2–4 kg), ej putsad: misstänks vara icke-överensstämmande, även om majoriteten är överensstämmande.

                     —

                     Större lax (4–5,5 kg): majoriteten misstänks vara icke-överensstämmande.

                     —

                     Putsad lax som väger mindre än 5,5 kg: är överensstämmande.

                     —

                     Putsad lax med bukdelen borttagen som väger mindre än 7,9 kg: är överensstämmande.

               I Ices 27, 28, 29, 30, 31 och 32:

                     —

                     Lax som väger mer än 2 kg (större än 60 cm): misstänks vara icke-överensstämmande.

               3.3   Öring

         Öring som väger mindre än 2 kg antas vara överensstämmande (men får enligt förordning (EG) nr 2187/2005 inte fångas ur hållbarhetssynpunkt; den minsta storleken för Ices 22, 23, 24, 25, 29, 30, 31 och 32: är 40 cm och för Ices 26, 27 och 28 50 cm).
         I Ices 22, 23, 24, 25 och 26:

                     —

                     Öring som väger mer än 2 kg men högst 4,5 kg: är överensstämmande efter putsning och borttagande av bukdel.

                     —

                     Mindre öring (2–4 kg): misstänks vara icke-överensstämmande, även om majoriteten är överensstämmande.

                     —

                     Större öring: majoriteten misstänks vara icke-överensstämmande.

               I Ices 27, 28, 29, 30, 31 och 32:

                     —

                     All öring som väger mer än 2 kg (större än 40/50 cm) misstänks vara icke-överensstämmande.

               3.4   Skarpsill

         I Ices 22, 23, 24, 25, 26, 27 och 28: antas vara överensstämmande.
         I Ices 29, 30, 31 och 32: om skarpsillen är mindre än 12,5 cm och yngre än 5 år antas den vara överensstämmande. Om den är större än 12,5 cm misstänks den vara icke-överensstämmande.
         3.5   Torsklever

         Misstänks vara icke-överensstämmande.
         3.6   Flodnejonöga

         I Ices 28: misstänks vara icke-överensstämmande.
         I Ices 32: antas vara överensstämmande.
         3.7   Andra fiskarter

         Det förekommer ingen handel med röding och lokal fångst omfattas av undantag (Finland/Sverige).
         Andra fiskarter antas vara överensstämmande.

         BILAGA III

            Rekommenderade riskhanteringsåtgärder som de behöriga myndigheterna bör vidta för att säkerställa att fisk från Östersjöregionen som släpps ut på unionsmarknaden överensstämmer med de gränsvärden som fastställts i förordning (EG) nr 1881/2006

         1.   Allmänna rekommenderade riskhanteringsåtgärder

                     —

                     Spårbarhet är mycket viktigt.

                     —

                     Vid handel med sill/strömming, lax, öring och skarpsill med andra EU-medlemsstater eller vid saluföring på en inhemsk marknad som inte omfattas av ett undantag bör det Ices-område där fisken har fångats anges i de medföljande dokumenten. Vid behov bör det tydligt anges att partiet har provtagits och analyserats med avseende på dioxiner, summan av dioxiner och dioxinlika PCB samt icke-dioxinlika PCB i enlighet med unionslagstiftningen och har konstaterats överensstämma med unionslagstiftningen. Analysresultaten kan bifogas eller bör göras tillgängliga på begäran.

                     —

                     Om det inte är möjligt att ge en exakt angivelse av det Ices-område där fisken har fångats, bör vid handeln med sill/strömming som är större än 17 cm, lax, öring och skarpsill som är större än 12,5 cm med andra EU-medlemsstater, eller vid saluföring på en inhemsk marknad som inte omfattas av ett undantag, fiskpartiet alltid provtas och analyseras med avseende på dioxiner, summan av dioxiner och dioxinlika PCB samt icke-dioxinlika PCB i enlighet med unionslagstiftningen för att kontrollera överensstämmelse med unionslagstiftningen. Detta bör tydligt anges i de medföljande dokumenten. Analysresultaten kan bifogas eller bör göras tillgängliga på begäran.

                     —

                     Myndigheten vid landningshamnen ansvarar för att göra de nödvändiga kontrollerna för att garantera överensstämmelse.

                     —

                     Dokumenterade bevis bör finnas tillgängliga med avseende på vad som sker med den fisk som inte kan saluföras som livsmedel.

               2.   Särskilda rekommenderade riskhanteringsåtgärder

         2.1   Sill/strömming

                     —

                     Sill/strömming från Ices 22, 23, 24, 25, 26 och 27: får saluföras som livsmedel.

                     —

                     Sill/strömming från Ices 28-1, 29, 30, 31 och 32:

                                 —

                                 Finland och Sverige

                                             —

                                             Utan sortering får sill/strömming endast saluföras på den inhemska marknaden.

                                             —

                                             Vid handel med andra EU-medlemsstater: obligatorisk sortering av sill/strömming i högst 17 cm respektive större än 17 cm före utsläppande på marknaden (eftersom fisken sorteras efter bredd är måttet ungefärligt, men det är inget problem).

                                                         —

                                                         Sill/strömming som är högst 17 cm får saluföras som livsmedel.

                                                         —

                                                         Sill/strömming som är större än 17 cm får endast saluföras som eller bearbetas för att användas som livsmedel på den inhemska marknaden, eller får endast saluföras utanför den inhemska marknaden om analys av det enskilda partiet har visat på överensstämmelse.

                                 —

                                 Danmark, Tyskland, Estland, Lettland, Litauen och Polen

                                             —

                                             Obligatorisk sortering av sill/strömming i högst 17 cm respektive större än 17 cm före utsläppande på marknaden (eftersom fisken sorteras efter bredd är måttet ungefärligt, men det är inget problem).

                                                         —

                                                         Sill/strömming som är högst 17 cm får saluföras som livsmedel.

                                                         —

                                                         Sill/strömming som är större än 17 cm får endast saluföras som eller bearbetas för att användas som livsmedel om analys av det enskilda partiet har visat på överensstämmelse.

                     —

                     Sill/strömming från Ices 28-2:

                                 —

                                 Finland och Sverige

                                             —

                                             Utan sortering får sill/strömming endast saluföras på den inhemska marknaden.

                                             —

                                             Vid handel med andra EU-medlemsstater: obligatorisk sortering av sill/strömming i högst 21 cm respektive större än 21 cm (eftersom fisken sorteras efter bredd är måttet ungefärligt, men det är inget problem).

                                                         —

                                                         Sill/strömming som är högst 21 cm får saluföras som eller bearbetas för att användas som livsmedel.

                                                         —

                                                         Sill/strömming som är större än 21 cm får endast saluföras som eller bearbetas för att användas som livsmedel på den inhemska marknaden, eller får endast saluföras utanför den inhemska marknaden om analys av det enskilda partiet har visat på överensstämmelse.

                                 —

                                 Danmark, Tyskland, Estland, Lettland, Litauen och Polen

                                             —

                                             Obligatorisk sortering av sill/strömming i högst 21 cm respektive större än 21 cm före utsläppande på marknaden (eftersom fisken sorteras efter bredd är måttet ungefärligt, men det är inget problem).

                                                         —

                                                         Sill/strömming som är högst 21 cm får saluföras som livsmedel.

                                                         —

                                                         Sill/strömming som är större än 21 cm får endast saluföras som eller bearbetas för att användas som livsmedel om analys av det enskilda partiet har visat på överensstämmelse.

               2.2   Lax

                     —

                     Lax från Ices 24, 25 och 26:

                                 —

                                 Lettland, Finland och Sverige

                                             —

                                             Lax får saluföras på den inhemska marknaden (undantag).

                                             —

                                             Handel med andra EU-medlemsstater: endast möjlig om analys av det enskilda partiet har visat på överensstämmelse med unionslagstiftningen.

                                 —

                                 Danmark, Tyskland, Estland, Litauen och Polen

                                             —

                                             Lax som väger mer än 2 kg får endast saluföras som livsmedel om analys av det enskilda partiet har visat på överensstämmelse med unionslagstiftningen.

                                             —

                                             Lax som väger mindre än 5,5 kg är överensstämmande efter putsning (förfarande som tillämpas i Danmark och Polen endast för Ices 24, 25 och 26) och lax som väger mer än 5,5 kg men högst 7,9 kg är överensstämmande efter putsning och borttagande av bukdel (förfarande som tillämpas i Polen för Ices 24, 25 och 26).

                                             —

                                             Putsad lax som väger mer än 5,5 kg och putsad lax med bukdelen borttagen som väger mer än 7,9 kg får endast saluföras som livsmedel om analys av det enskilda partiet har visat på överensstämmelse med unionslagstiftningen.

                     —

                     Lax från Ices 27, 28, 29, 30, 31 och 32:

                                 —

                                 Lettland, Finland och Sverige

                                             —

                                             Lax får saluföras på den inhemska marknaden (undantag).

                                             —

                                             Handel med andra EU-medlemsstater: endast möjlig om analys av det enskilda partiet har visat på överensstämmelse med unionslagstiftningen.

                                 —

                                 Danmark, Tyskland, Estland, Litauen och Polen

                                             —

                                             Lax får endast saluföras som livsmedel om analys av det enskilda partiet har visat på överensstämmelse med unionslagstiftningen.

               2.3   Öring

                     —

                     Öring från Ices 22, 23, 24, 25 och 26:

                                 —

                                 Finland och Sverige

                                             —

                                             Öring får saluföras på den inhemska marknaden (undantag).

                                             —

                                             Handel med andra EU-medlemsstater: endast möjlig om analys av det enskilda partiet har visat på överensstämmelse med unionslagstiftningen.

                                 —

                                 Danmark, Tyskland, Estland, Lettland, Litauen och Polen

                                             —

                                             Öring som väger mer än 2 kg: öring får endast saluföras som livsmedel om analys av det enskilda partiet har visat på överensstämmelse med unionslagstiftningen.

                                             —

                                             Putsad öring med bukdelen borttagen som väger mindre än 4,5 kg: är överensstämmande (förfarande som tillämpas i Polen för Ices 22, 23, 24, 25 och 26).

                                             —

                                             Putsad öring med bukdelen borttagen som väger mer än 4,5 kg får saluföras som livsmedel om analys av det enskilda partiet har visat på överensstämmelse med unionslagstiftningen.

                     —

                     Öring från Ices 27, 28, 29, 30, 31 och 32:

                                 —

                                 Finland och Sverige

                                             —

                                             Öring får saluföras på den inhemska marknaden (undantag).

                                             —

                                             Handel med andra EU-medlemsstater: endast möjlig om analys av det enskilda partiet har visat på överensstämmelse med unionslagstiftningen.

                                 —

                                 Danmark, Tyskland, Estland, Lettland, Litauen och Polen

                                             —

                                             Öring får endast saluföras som livsmedel om analys av det enskilda partiet har visat på överensstämmelse med unionslagstiftningen.

               2.4   Skarpsill

                     —

                     Skarpsill från Ices 22, 23, 24, 25, 26, 27 och 28 får saluföras som livsmedel.

                     —

                     Skarpsill från Ices 29, 30, 31 och 32:

                                 —

                                 Obligatorisk sortering av skarpsill i högst 12,5 cm respektive större än 12,5 cm.
                                 Skarpsill som är högst 12,5 cm får saluföras som livsmedel.
                                 Skarpsill som är större än 12,5 cm får endast saluföras som eller bearbetas för att användas som livsmedel om analys av det enskilda partiet har visat på överensstämmelse.

               2.5   Torsklever

         Torsklever från torsk som fångats i Östersjöområdet misstänks vara icke-överensstämmande och därför bör varje parti analyseras för att visa på överensstämmelse innan det släpps ut på unionsmarknaden.