title: Rekommendation till rådets yttrande enligt artikel 5.3 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Portugals uppdaterade stabilitetsprogram för 2006-2010

text:
Viktigt rättsligt meddelande

|

52007SC0188

Rekommendation till Rådets yttrande enligt artikel 5.3 i Rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Portugals uppdaterade stabilitetsprogram för 2006-2010  /* SEK/2007/0188 slutlig */

	[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |Bryssel den 13.2.2007SEK(2007) 188 slutligRekommendation tillRÅDETS YTTRANDEenligt artikel 5.3 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Portugals uppdaterade stabilitetsprogram för 2006–2010(framlagd av kommissionen)MOTIVERINGAllmän bakgrundStabilitets- och tillväxtpakten som trädde i kraft den 1 juli 1998 syftar till att genom sunda offentliga finanser stärka förutsättningarna för prisstabilitet och stark hållbar tillväxt som kan bidra till ökad sysselsättning. Reformen av pakten 2005 genomfördes mot bakgrund av att pakten har visat sig användbar för att förankra budgetdisciplin, men syftade till att stärka dess effektivitet och ekonomiska underbyggnad samt säkerställa de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet.Medlemsstaterna skall lägga fram stabilitets- eller konvergensprogram och årliga uppdateringar av dessa för rådet och kommissionen, enligt rådets förordning (EG) nr 1466/97 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken[1], som utgör en del av stabilitets- och tillväxtpakten (medlemsstater som redan har övergått till den gemensamma valutan lägger fram [uppdaterade] stabilitetsprogram och medlemsstater som ännu inte har gjort det lägger fram [uppdaterade] konvergensprogram). Portugals första stabilitetsprogram lades fram i december 1998. I enlighet med förordningen yttrade sig rådet om programmet den 8 februari 1999, på grundval av en rekommendation från kommissionen och efter att ha hört Ekonomiska och finansiella kommittén. Enligt samma förfarande bedöms uppdaterade stabilitets- och konvergensprogram av kommissionen och granskas av den ovannämnda kommittén. De kan även granskas av rådet.bakgrund till bedömningen av det uppdaterade programmetKommissionen har granskat den senaste uppdateringen av Portugals stabilitetsprogram, som lades fram den 15 december 2006 och har antagit en rekommendation till rådets yttrande om detta program (se faktarutan när det gäller de viktigaste punkterna i bedömningen).För att beskriva den bakgrund mot vilken strategin för de offentliga finanserna i det uppdaterade stabilitetsprogrammet bedöms, sammanfattas i denna motivering följande:1.  Den ekonomiska utvecklingen och utvecklingen av de offentliga finanserna under de senaste tio åren.2.  Landets ställning när det gäller paktens korrigeringsaspekt (förfarandet vid alltför stora underskott).3.  Den senaste bedömningen av landets ställning när det gäller paktens preventiva aspekt (sammanfattning av rådets yttrande om den föregående uppdateringen av stabilitetsprogrammet).4.  Kommissionens bedömning av det nationella reformprogrammet från oktober 2006.Den senaste ekonomiska utvecklingen och utvecklingen av de offentliga finansernaPortugal har sedan år 2000 haft låg tillväxt, som inneburit att konvergensprocessen stannat av. Detta föregicks av en period av stark ekonomisk tillväxt till följd av dynamisk inhemsk efterfrågan och ökad produktivitet under senare delen av nittiotalet, inför införandet av euron. Avstannandet berodde på de begränsade framstegen på centrala ekonomiska områden. För det första verkar anpassningen på utbudssidan inte ha stött upphämtningsprocessen tillräckligt. Samtidigt håller viktiga sektorer fortfarande på att anpassa sig till globaliseringen. För det andra har inkomsterna inte utvecklats lika fort som utgifterna, skuldnivån är hög och underskottet i de utrikes affärerna har varit ansenligt, främst till följd av underskott i handelsbalansen. För det tredje har de offentliga finanserna varit svaga, främst på grund av att man underlåtit att konsolidera under ”goda ekonomiska tider” och på grund av den betydande ökningen av underskottet under konjunkturnedgången.Förfarandet vid alltför stora underskott när det gäller PortugalI enlighet med artikel 104.6 beslutade rådet den 20 september 2005 att fastställa att Portugal hade ett alltför stort underskott. Rådet gav samtidigt en rekommendation i enlighet med artikel 104.7 och angav att det alltför stora underskottet måste korrigeras senast 2008. Särskilt rekommenderades Portugal begränsa försämringen av de offentliga finansernas ställning under 2005 och se till att minska underskottet med cirka 1,5 % av BNP 2006, följt av en ytterligare minskning på minst ¾ % av BNP under både 2007 och 2008.Enligt rådets rekommendation skulle den portugisiska regeringen inom sex månader vidta effektiva åtgärder för att uppnå underskottsmålet för 2006. Sedan rådets tidsfrist löpt ut, gjorde kommissionen en bedömning av de portugisiska myndigheternas ansträngningar. Kommissionens meddelande av den 22 juni 2006 innehöll följande slutsatser: Enligt tillgängliga uppgifter verkade Portugal ha vidtagit åtgärder som innebar godtagbara framsteg i syfte att korrigera det alltför stora underskottet inom de tidsfrister som rådet hade fastställt. Det var i Portugals fall därför inte nödvändigt att gå vidare med ytterligare steg i förfarandet vid alltför stora underskott. Rådet delade denna bedömning på sitt möte den 11 juli 2006.Bedömningen i rådets yttrande om det föregående programmetDen 14 mars 2006 antog rådet sitt yttrande om den föregående uppdateringen av stabilitetsprogrammet för perioden 2005–2009. Rådet ansåg att ”programmet på det hela taget är förenligt med en korrigering av det alltför stora underskottet senast 2008, förutsatt att de aviserade åtgärderna i programmet, som måste förstärkas för 2007 och åren därefter, genomförs fullt ut för att ta hänsyn till de nedåtgående trender som hotar målen för de offentliga finanserna.” Rådet uppmanade Portugal att göra följande:(i) ”Anta och strikt genomföra de strukturåtgärder som föreskrivs i programmet för att säkerställa korrigeringen av det alltför stora underskottet senast vid utgången av 2008 på ett trovärdigt och hållbart sätt, säkerställa en fortsatt anpassning till det medelfristiga målet, när det alltför stora underskottet väl har korrigerats i enlighet med kraven i stabilitets- och tillväxtpakten samt skapa marginaler för att hantera effekterna på budgeten av en eventuellt lägre än förväntad ekonomisk tillväxt.(ii) Beslutsamt vidta de planerade åtgärderna för att kontrollera utgifterna, förbättra budgetförfarandet på alla nivåer inom den offentliga sektorn, eventuellt genom att i högre grad tillämpa bindande utgiftstak och genom att, enligt vad som anges i programmet, stärka mekanismerna för övervakning, kontroll och rapportering i fråga om utgifter och inkomster.(iii) Förbättra de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet, särskilt genom att genomföra de åtgärder som redan planeras i programmet och att anta ytterligare reformer när det gäller pensionerna och hälso- och sjukvården.(iv) Åstadkomma en stadig minskning av den offentliga bruttoskuldkvoten genom att säkerställa att den avspeglar både framstegen med att minska underskottet i de offentliga finanserna och de planerade privatiseringarna, och genom att noggrant beakta de effekter som stora offentliga investeringsprojekt har på skulden, bland annat de projekt som grundas på partnerskap med den privata sektorn.”Kommissionens bedömning av det nationella reformprogrammet från oktober 2006Rapporten om genomförandet av Portugals nationella reformprogram, som skall tas fram inom ramen för den förnyade Lissabonstrategin för tillväxt och sysselsättning, lades fram den 20 oktober 2006. I reformprogrammet anges följande centrala problem och prioriteringar: en förstärkt konsolidering av de offentliga finanserna, reformen av offentlig förvaltning, främjande av vetenskaplig och teknisk utveckling samt en höjning av befolkningens utbildningsnivå.Av kommissionens bedömning av det programmet (antagen i samband med dess årliga lägesrapport i december 2006[2]) framgår att Portugal gör goda framsteg i genomförandet av sitt nationella reformprogram, särskilt på makro- och mikronivå. Framsteg har också gjorts inom sysselsättningspolitiken, särskilt genom reformer av undervisning och utbildning. Däremot har ännu inte tillräckliga åtgärder vidtagits på viktiga områden som anpassningen på arbetsmarknaden och flexibilitet med anställningstrygghet (”flexicurity”). För uppnå programmålen kommer det att krävas ytterligare ansträngningar på alla politikområden, med tanke på de så ambitiösa målen och Portugals utgångsläge.Faktaruta: De viktigaste punkterna i bedömningen I enlighet med artikel 5.1 (stabilitetsprogram) och artikel 9.1 (konvergensprogram) i rådets förordning (EG) nr 1466/97 tas följande punkter upp i bedömningen: Är de ekonomiska antaganden som programmet bygger på rimliga? Vilket är medlemsstatens medelfristiga mål för de offentliga finanserna? Är anpassningsplanen lämplig för att uppnå detta mål? Är de vidtagna eller föreslagna åtgärderna för att följa denna plan tillräckliga för att nå det medelfristiga målet för de offentliga finanserna över konjunkturcykeln? I bedömningen av anpassningsplanen uppmärksammas om en större anpassning görs i ekonomiskt goda tider och en mer begränsad i ekonomiskt dåliga tider. För de medlemsstater som deltar i eurosamarbetet eller i ERM II uppmärksammas vidare om medlemsstaten som riktvärde eftersträvar en årlig förbättring av det konjunkturrensade saldot, exklusive engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder, motsvarande 0,5 % av BNP för att uppnå sitt medelfristiga mål för de offentliga finanserna. När anpassningsplanen fastställs (för medlemsstater som ännu inte har uppnått målet), eller vid beslut om en tillfällig avvikelse från målet (för medlemsstater som har uppnått målet), ingår det ett genomförande av större strukturreformer som har direkta kostnadsbesparande effekter på lång sikt (t.ex. genom att öka den potentiella tillväxten) och därigenom påvisbara effekter på de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet (under iakttagande av villkoret att en tillräcklig säkerhetsmarginal för referensvärdet på 3 % av BNP skall behållas och att situationen för de offentliga finanserna förväntas återgå till det medelfristiga målet under programperioden)? Särskild uppmärksamhet ägnas här pensionsreformer som syftar till att införa system med flera pelare, varav en obligatorisk pelare som fullständigt täcks av fondmedel. Är medlemsstatens ekonomiska politik förenlig med de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken? Rimligheten i programmets makroekonomiska antaganden bedöms med utgångspunkt i kommissionens höstprognos 2006 och i enlighet med den allmänt vedertagna metoden för beräkning av potentiell total produktion och konjunkturrensade saldon. Bedömningen av förenligheten med de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken bygger på de allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken när det gäller de offentliga finanserna som ingår i de integrerade riktlinjerna för perioden 2005–2008. Bedömningen tar också upp följande: Utvecklingen av skuldkvoten och utsikterna för de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet, vilket man ”vid övervakningen av de offentliga finanserna [bör] ägna tillräcklig uppmärksamhet” enligt rådets rapport av den 20 mars 2005 ”Att förbättra genomförandet av stabilitets- och tillväxtpakten”. I ett meddelande från kommissionen av den 12 oktober 2006 anges metoden för att bedöma den långsiktiga hållbarheten[3]. Graden av integration med de nationella reformprogram som medlemsstaterna överlämnat inom ramen för Lissabonstrategin för tillväxt och sysselsättning. I sin följenot av den 7 juni 2005 till Europeiska rådet om de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken för perioden 2005–2008 framhöll Ekofinrådet att de nationella reformprogrammen borde vara förenliga med stabilitets- och konvergensprogrammen. Efterlevnaden av uppförandekoden[4], som bl.a. föreskriver en gemensam struktur och uppsättning tabeller för stabilitets- och konvergensprogrammen. |-  Rekommendation tillRÅDETS YTTRANDEenligt artikel 5.3 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Portugals uppdaterade stabilitetsprogram för 2006–2010EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR AVGIVIT FÖLJANDE YTTRANDEmed beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken[5], särskilt artikel 5.3,med beaktande av kommissionens rekommendation, ochefter att ha hört Ekonomiska och finansiella kommittén.HÄRIGENOM FRAMFÖRS FÖLJANDE.5.  Den [27 februari 2007] granskade rådet Portugals uppdaterade stabilitetsprogram, som omfattar perioden 2006–2010.6.  I det scenario som ligger till grund för bedömningen beräknas den reala BNP-tillväxten öka från 1,4 % år 2006 till 1,8 % år 2007 och därefter till 3 % under resten av programperioden. Enligt tillgängliga uppgifter verkar scenariot, särskilt för slutåren, utgå från optimistiska tillväxtantaganden, med ett produktionsgap som snabbt sluts. Inflationsberäkningarna i programmet förefaller vara realistiska.7.  För 2006 beräknas underskottet i de offentliga finanserna till 4,6 % av BNP, både i kommissionens höstprognos 2006 och i den nya uppdateringen, vilket skulle motsvara målet i den föregående uppdateringen av stabilitetsprogrammet. Enligt den nya uppdateringen har målen i stort sett nåtts för de offentliga intäkts- och utgiftsnivåerna. Uttryckta som andel av BNP är bägge något lägre än i kommissionens höstprognos 2006.8.  Huvudmålet för programmets finanspolitik på medellång sikt är en bestående korrigering av de stora obalanserna i de offentliga finanserna. Särskilt skall underskottet 2008 fås ned under referensvärdet på 3 % av BNP, följt av en fortsatt konsolidering. Viktiga steg mot en sådan konsolidering är planerade för hela programperioden: Det offentliga underskottet beräknas gradvis sjunka från 4,6 % av BNP 2006 till 0,4 % 2010, med en liknande anpassningsplan för det primära saldot som beräknas förbättras från ett underskott på 1,7 % av BNP 2006 till ett överskott på 2,5 % 2010. Framför allt skall minskningen av underskottet åstadkommas genom att hålla tillbaka de primära utgifterna. Under programperioden skall dessas nivå totalt sett minska i reala termer, tack vare strukturella korrigeringsåtgärder som främst handlar om en omstrukturering av den centrala statsförvaltningen, personal och offentliga tjänster samt kontroll av utgifterna för socialförsäkringar och hälso/sjukvård. Under de första åren av programmet kommer också högre skatteintäkter från främst vissa skattehöjningar respektive lägre skatteförmåner att bidra till en konsolidering av de offentliga finanserna. I programmet bekräftas den planerade anpassningen i uppdateringen av stabilitetsprogrammet från december 2005, mot bakgrund av ett i stort sett oförändrat makroekonomiskt scenario.9.  Enligt beräkningar med den allmänt vedertagna metoden väntas det strukturella saldot minska från ett underskott på cirka 3 ½ % av BNP år 2006 till ½ % år 2010 (dvs. det konjunkturrensade saldot exklusive engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder). Under programperioden planeras det strukturella saldot minska med i genomsnitt knappt ¾ % av BNP per år. Programmets medelfristiga mål för de offentliga finanserna är ett strukturellt underskott på 0,5 % av BNP, som skall uppnås senast 2010 dvs. ett år tidigare än som var det implicita målet i det föregående programmet. Eftersom målet är mer långtgående än minimiriktmärket (ett strukturellt underskott på cirka 1 ½ % av BNP), bör dess uppfyllande ge en tillräcklig säkerhetsmarginal mot ett alltför stort underskott. Målet ligger inom det intervall som i stabilitets- och tillväxtpakten och uppförandekoden har fastställts för de medlemsstater som deltar i eurosamarbetet eller i ERM II. Det avspeglar väl skuldkvoten och den genomsnittliga potentiella produktionstillväxten på lång sikt.10.  Det finns risker för att budgetutfallen kommer att bli sämre än beräknat, särskilt risker som sammanhänger med åtgärderna för att bromsa de offentliga utgifterna. I en svår makroekonomisk situation har regeringen nyligen vidtagit beslutsamma åtgärder för att tygla utgiftsökningarna, särskilt inom offentlig förvaltning, hälso/sjukvård och social trygghet. Detta kompletterar det nya regelverket för att förbättra de regionala och lokala myndigheternas finanser. Det förbereds även andra åtgärder som delvis också berör den offentliga sektorn. Hur dessa åtgärder kan hjälpa upp de offentliga finanserna är dock något oklart, särskilt från och med 2008. Eftersom åtstramningar på utgiftssidan är avgörande för konsolideringen av de offentliga finanserna, kräver de finanspolitiska målen också en fortsatt utveckling av budgetramarna och införande av system för utvärdering och kontroll av budgetgenomförandet. Som tidigare nämnts gör det optimistiska makroekonomiska scenariot att det finns risk för en svagare ekonomisk återhämtning, vilket gör att förbättringar av de offentliga finanserna blir blygsammare. Antagandena om skattelasticiteten verkar något optimistiska för 2007, men förefaller rimliga för resten av programperioden om skatteuppbörden fortsätter att förbättras. Slutligen innebär de offentliga företagen finansiella risker på medellång sikt.11.  Utifrån denna riskbedömning verkar programmets finanspolitiska inriktning i stort sett vara förenlig med den korrigering av det alltför stora underskottet senast 2008 som rådet rekommenderat. Detta förutsätter dock att åtgärderna i budgeten genomförs fullständigt och effektivt, eller förstärks om den ekonomiska tillväxten blir sämre än beräknat. Efter korrigeringen av det alltför stora underskottet är programmets mål en anpassning som ligger i linje med pakten. Med tanke på riskerna för de finanspolitiska målen, verkar emellertid programmets finanspolitiska inriktning sakna en tillräcklig säkerhetsmarginal för att till programperiodens slut hålla underskottet inom referensvärdet på 3 % av BNP vid normala konjunktursvängningar. Följaktligen kan målet på medellång sikt inte uppnås senast 2010, som det planeras i programmet. Under åren efter korrigeringen av det alltför stora underskottet kan därför programmets anpassning till målet på medellång sikt kräva större insatser för att ligga i linje med stabilitets- och tillväxtpakten. Enligt pakten bör den årliga förbättringen av det strukturella saldot som riktmärke för euroområdet och de länder som deltar i ERM II ligga på 0,5 % av BNP. Denna anpassning bör vara större under goda ekonomiska tider, men kan vara lägre när under dåliga ekonomiska tider.12.  Den offentliga bruttoskulden beräknas ha nått 67 ½ % av BNP år 2006, vilket överstiger fördragets referensvärde på 60 % av BNP. I programmet beräknas skuldkvoten öka 2007 och minska med nästan 6 procentenheter under resten av programperioden. Skuldkvotens utveckling påverkas av de ovannämnda riskerna för målen för de offentliga finanserna och fortsatt osäkerhet om stock-och flödesjusteringen, som tidigare tenderat att vara stor och företrädesvis ökat skulderna. Mot bakgrund av denna riskbedömning skulle skuldkvoten börja minska tillräckligt i riktning mot referensvärdet i slutet av programperioden.13.  Portugal har nyligen antagit pensionsreformer för att stärka de offentliga finansernas hållbarhet. Enligt programmets beräkningar skall reformerna under de följande årtiondena leda till betydligt lägre, om än avsevärda åldersrelaterade utgifter. De offentliga finansernas utgångsläge är visserligen bättre än 2005 men innebär fortfarande en risk för deras hållbarhet, redan innan de långsiktiga effekterna av befolkningens åldrande har tagits med i beräkningarna. Dessutom ligger bruttoskulden för närvarande över fördragets referensvärde. På det hela taget förefaller Portugal vara utsatt för stora risker med avseende på de offentliga finansernas hållbarhet. Sådana risker skulle minska med den planerade konsolideringen av de offentliga finanserna och en ytterligare begränsning av de åldersrelaterade utgifterna.14.  Stabilitetsprogrammet innehåller en kvalitativ bedömning av de samlade effekterna enligt rapporten från oktober 2006 om genomförandet om det nationella reformprogrammet, inom ramen för den finanspolitiska strategin på medellång sikt. Vidare ges systematiska uppgifter om de direkta budgetkostnader eller budgetbesparingar som de viktigaste planerade reformerna i det nationella reformprogrammet ger upphov till. Stabilitetsprogrammets beräkningar av de offentliga finanserna tar också uttrycklig hänsyn till hur dessa påverkas av de åtgärder som beskrivs i det nationella reformprogrammet. De finanspolitiska åtgärderna i stabilitetsprogrammet verkar överensstämma med åtgärderna i det nationella reformprogrammet. I synnerhet behandlar båda programmen sambandet mellan reformen av den offentliga förvaltningen och konsolideringsstrategin för de offentliga finanserna, samtidigt som ytterligare uppgifter lämnas om olika politikåtgärder.15.  Programmets finanspolitiska strategi överensstämmer i huvudsak med de allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken som ingår i de integrerade riktlinjerna för perioden 2005–2008.16.  Programmet innehåller alla obligatoriska och flertalet frivilliga uppgifter[6] som fastställs i uppförandekoden för stabilitets- och konvergensprogram. Det avviker dock på vissa väsentliga punkter från mallen i uppförandekoden[7].Sammantaget är slutsatsen att programmet i stort sett är förenligt med en korrigering av det alltför stora underskottet senast 2008, under förutsättning att dess angivna åtgärder genomförs fullständigt och effektivt, eller förstärks om den ekonomiska tillväxten blir sämre än beräknat. Efter korrigeringen av det alltför stora underskottet skall, enligt programmet, adekvata framsteg göras mot målet på medellång sikt, men målen för de offentliga finanserna är förenade med risker. Mot bakgrund av denna bedömning och rekommendationen enligt artikel 104.7 av den 20 september 2005, uppmanar rådet Portugal till följande:(i) Strikt genomföra programmets strukturåtgärder för att korrigera det alltför stora underskottet senast 2008 och vara berett att förstärka åtgärderna, om en sämre ekonomisk tillväxt än beräknat skulle påverka de offentliga finanserna.(ii) Efter korrigeringen av det alltför stora underskottet genomföra den planerade anpassningen till målet på medellång sikt, vid behov kompletterad med kraftfullare åtgärder. Även se till att skuldkvoten minskas i enlighet därmed.(iii) Fortsätta den pågående reformen av den offentliga förvaltningen. Fortsätta att stärka budgetramarna, inklusive utvärdering och kontroll av det offentliga budgetgenomförandet på alla nivåer, särskilt för att kunna begränsa utgifterna som planerat.(iv) Med tanke på skuldnivån och den beräknade ökningen av åldersrelaterade utgifter förbättra de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet genom att uppnå målet på medellång sikt och genom att säkra och möjligen även öka vinsterna av de antagna pensionsreformerna.Jämförelse av nyckeltal i makroekonomiska beräkningar och budgetberäkningar2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 |Real BNP (förändring i %) | SP dec. 2006 | 0,4 | 1,4 | 1,8 | 2,4 | 3,0 | 3,0 |KOM nov. 2006 | 0,4 | 1,2 | 1,5 | 1,7 | - | - |SP dec. 2005 | 0,5 | 1,1 | 1,8 | 2,4 | 3,0 | - |HIKP-inflation (i %) | SP dec. 20066 | 2,5 | 3,2 | 2,2 | 2,2 | 2,1 | 2,1 |KOM nov. 2006 | 2,1 | 2,9 | 2,2 | 2,1 | - | - |SP dec. 20056 | 2,3 | 2,3 | 2,2 | 2,2 | 2,1 | - |Produktionsgap (i % av potentiell BNP) | SP dec. 20061 | -2,5 | -2,6 | -2,4 | -1,8 | -0,7 | 0,2 |KOM nov. 20065 | -2,0 | -2,0 | -1,8 | -1,5 | - | - |SP dec. 20051 | -2,3 | -2,7 | -2,5 | -1,8 | -0,7 | - |Produktionsgap (i % av potentiell BNP) | SP dec. 2006 | -6,0 | -4,6 | -3,7 | -2,6 | -1,5 | -0,4 |KOM nov. 2006 | -6,0 | -4,6 | -4,0 | -3,9 | - | - |SP dec. 2005 | -6,0 | -4,6 | -3,7 | -2,6 | -1,5 | - |Primärt saldo (i % av BNP) | SP dec. 2006 | -3,3 | -1,7 | -0,7 | 0,4 | 1,5 | 2,5 |KOM nov. 2006 | -3,3 | -1,7 | -1,0 | -0,7 | - | - |SP dec. 2005 | -3,2 | -1,7 | -0,6 | 0,6 | 1,5 | - |Primärt saldo (i % av BNP) | SP dec. 20061 | -4,9 | -3,4 | -2,6 | -1,8 | -1,2 | -0,5 |KOM nov. 2006 | -5,1 | -3,7 | -3,2 | -3,2 | - | - |SP dec. 20051 | -5,0 | -3,4 | -2,6 | -1,8 | -1,2 | - |Strukturellt saldo2 (i % av BNP) | SP dec. 20063 | -4,9 | -3,4 | -2,6 | -1,8 | -1,2 | -0,5 |KOM nov. 20064 | -5,1 | -3,7 | -3,2 | -3,2 | - | - |SP dec. 2005 | -5,0 | -3,4 | -2,6 | -1,8 | -1,2 | - |Offentlig bruttoskuld (i % av BNP) | SP dec. 2006 | 64,0 | 67,4 | 68,0 | 67,3 | 65,2 | 62,2 |KOM nov. 2006 | 64,0 | 67,4 | 69,4 | 70,7 | - | - |SP dec. 2005 | 65,5 | 68,7 | 69,3 | 68,4 | 66,2 | - |Anmärkningar: |1Kommissionens beräkningar baseras på uppgifterna i programmet. |2Konjunkturrensat saldo (liksom i föregående rader), exklusive engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder. |3Programmet saknar engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder. |4Kommissionens höstprognos 2006 saknar engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder. |5Baserat på en beräknad potentiell tillväxt på 1,2 % under perioden 2005–2007 och 1,4 % 2008. |6Deflator för privat konsumtion. |Källor: |Stabilitetsprogrammet (SP), kommissionens höstprognos 2006 (KOM) och kommissionens beräkningar. |[1] EGT L 209, 2.8.1997, s. 1. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 1055/2005 (EUT L 174, 7.7.2005, s. 1). De dokument som det hänvisas till i texten finns på följande webbplats:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] Meddelande från kommissionen inför Europeiska rådets vårmöte: Implementing the renewed Lisbon strategy for growth och jobs - A year of delivery , 12.12.2006 [KOM(2006) 816].[3] Meddelande från kommissionen till rådet och Europaparlamentet – De offentliga finansernas hållbarhet på lång sikt i EU, 12.10.2006, KOM(2006) 574 slutlig. Europeiska kommissionen, Generaldirektoratet för ekonomi och finans (2006): ”The long-term sustainability of public finances in the European Union”, European Economy nr 4/2006.[4] ”Närmare angivelser för genomförandet av stabilitets- och tillväxtpakten samt riktlinjer för stabilitets- och konvergensprogrammens utformning och innehåll”, som godkändes av Ekofinrådet den 11 oktober 2005.[5] EGT L 209, 2.8.1997, s. 1. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 1055/2005 (EUT L 174, 7.7.2005, s. 1). De dokument som det hänvisas till i texten återfinns på följande webbplats:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[6] Särskilt saknas uppgifter om HIKP-inflation och ersättningar i offentlig förvaltning.[7] Programmet innehåller i stället fem avsnitt: Sammanfattning, den makroekonomiska situationen och det finanspolitiska läget, makroekonomiska prognoser för de offentliga finanserna, de offentliga finansernas hållbarhet samt institutioner, förfaranden och budgetregler.


title: Rekommendation till rådets yttrande enligt artikel 5.3 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Österrikes uppdaterade stabilitetsprogram 2006-2010

text:
Viktigt rättsligt meddelande

|

52007SC0723

Rekommendation till Rådets yttrande enligt artikel 5.3 i Rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Österrikes uppdaterade stabilitetsprogram 2006-2010  /* SEK/2007/0723 slutlig */

	Bryssel den 30.5.2007SEK(2007) 723 slutligRekommendation tillRÅDETS YTTRANDEenligt artikel 5.3 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Österrikes uppdaterade stabilitetsprogram 2006-2010(framlagt av kommissionen)MOTIVERING1. ALLMÄN BAKGRUNDStabilitets- och tillväxtpakten, som trädde i kraft den 1 juli 1998, syftar till att genom sunda offentliga finanser stärka förutsättningarna för prisstabilitet och stark hållbar tillväxt som kan bidra till ökad sysselsättning. Reformen av pakten 2005 genomfördes mot bakgrund av att pakten hade visat sig användbar för att förankra budgetdisciplin, men reformen syftade till att stärka dess effektivitet och ekonomiska underbyggnad samt säkerställa de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet.Enligt rådets förordning (EG) nr 1466/97 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken[1], som utgör en del av stabilitets- och tillväxtpakten, skall medlemsstaterna lägga fram stabilitets- eller konvergensprogram och årliga uppdateringar av dessa för rådet och kommissionen (medlemsstater som redan har övergått till den gemensamma valutan lägger fram (uppdaterade) stabilitetsprogram och medlemsstater som ännu inte har gjort det lägger fram (uppdaterade) konvergensprogram). Österrikes första stabilitetsprogram lades fram i november 1998. I enlighet med förordningen yttrade sig rådet om programmet den 18 januari 1999, på grundval av en rekommendation från kommissionen och efter att ha hört Ekonomiska och finansiella kommittén. Enligt samma förfarande bedöms uppdaterade stabilitets- och konvergensprogram av kommissionen och granskas av den ovannämnda kommittén. De kan även granskas av rådet.2. BAKGRUND TILL BEDÖMNINGEN AV DET UPPDATERADE PROGRAMMETKommissionen har granskat den senaste uppdateringen av Österrikes stabilitetsprogram, som lades fram 29 mars 2007, och har antagit en rekommendation till rådets yttrande om detta program (se faktarutan när det gäller de viktigaste punkterna i bedömningen).För att beskriva den bakgrund mot vilken strategin för de offentliga finanserna i det uppdaterade stabilitetsprogrammet bedöms, sammanfattas i denna motivering följande:1.  Den ekonomiska utvecklingen och utvecklingen av de offentliga finanserna under de senaste tio åren.2.  Den senaste bedömningen av landets ställning när det gäller paktens preventiva aspekt (en sammanfattning av rådets yttrande om den föregående uppdateringen av stabilitetsprogrammet).3.  Kommissionens bedömning av det nationella reformprogrammet från september 2006.2.1. Den senaste ekonomiska utvecklingen och utvecklingen av de offentliga finansernaDen ekonomiska utvecklingen i Österrike har under det gångna decenniet kännetecknats av stadig tillväxt som legat något över genomsnittet i euroområdet och av att inga allvarliga störningar förekommit. Den reala BNP-tillväxten, till stor del exportledd, dämpades betydligt under perioden 2001-2003, vilket avspeglade den globala konjunkturnedgången och i synnerhet den svagare konjunkturen i euroområdet. Tack vare sitt geografiska läge kunde Österrike i stor utsträckning tillvarata fördelarna av de allt starkare banden med Central- och Östeuropa och särskilt fördelarna av grannländernas EU-anslutning. Landet har haft bland de lägsta arbetslöshets- och inflationstalen i euroområdet. Tack vare sin sedan länge etablerade samförståndsinriktande och starkt centraliserade lönebildningspolitik har Österrike lyckats att sänka sina enhetsarbetskostnader snabbare än i euroområdet i genomsnitt, vilket starkt förbättrat landets konkurrenssituation.När det gäller de offentliga finanserna gjordes i Österrike en del betydande konsolideringsansträngningar under de senaste tio åren och från mitten av nittiotalet började det höga underskottet i de offentliga finanserna att minska. År 2001 uppnåddes en ställning med budgetbalans, men åren därefter uppstod åter ett svagt underskott. Betydande reformer i offentlig förvaltning, pensionssystem och inom hälso- och sjukvården i syfte att minska underskottet i de offentliga finanserna har genomförts, men det finns fortfarande utrymme för förbättringar på dessa områden.2.2. Bedömningen i rådets yttrande om det föregående programmetDen 14 februari 2006 antog rådet sitt yttrande om den föregående uppdateringen av stabilitetsprogrammet för perioden 2005–2008. Rådet välkomnade "den ambitiösa strukturella anpassning som planeras över programperioden", men uppmanade Österrike "att säkerställa att programmets medelfristiga mål för de offentliga finanserna uppnås vid slutet av perioden för det uppdaterade programmet genom att ytterligare specificera och genomföra de nödvändiga åtgärderna för att stödja den konsolidering av de offentliga finanserna som planeras under programmets två sista år."2.3. Kommissionens bedömning av det nationella reformprogrammet från september 2006Rapporten om genomförandet av Österrikes nationella reformprogram, som skall tas fram inom ramen för den förnyade Lissabonstrategin för tillväxt och sysselsättning, lades fram den 25 september 2006. I Österrikes nationella reformprogram anges följande sju prioriterade strategiska områden: hållbarhet i de offentliga finanserna, FoU och innovation, infrastruktur, internationell konkurrenskraft, miljö, arbetsmarknad samt utbildning och fortbildning.Av kommissionens bedömning av det programmet (antagen som en del av dess årliga lägesrapport [2] från december 2006) framgår att Österrike gör goda framsteg i genomförandet av sitt nationella reformprogram, särskilt på det mikroekonomiska området. Mot bakgrund av kartlagda styrkor och svagheter rekommenderades Österrike att vidta åtgärder på sysselsättningsområdet, särskilt livslångt lärande, skatteförmånssystemet och ungdomars kvalifikationer. Vidare bedömdes det vara viktigt för Österrike att, bland andra målsättningar, uppnå målet om en balanserad budget år 2008.Faktaruta: De viktigaste punkterna i bedömningen I enlighet med artikel 5.1 (stabilitetsprogram) och artikel 9.1 (konvergensprogram) i rådets förordning (EG) nr 1466/97 tas följande punkter upp i bedömningen: Är de ekonomiska antaganden som programmet bygger på rimliga? Vilket är medlemsstatens medelfristiga mål för de offentliga finanserna? Är anpassningsplanen lämplig för att uppnå detta mål? Är de vidtagna eller föreslagna åtgärderna för att följa denna plan tillräckliga för att nå det medelfristiga målet för de offentliga finanserna över konjunkturcykeln? I bedömningen av anpassningsplanen uppmärksammas om en större anpassning görs i ekonomiskt goda tider och en mer begränsad i ekonomiskt dåliga tider. För de medlemsstater som deltar i eurosamarbetet eller i ERM II uppmärksammas vidare om medlemsstaten som riktvärde eftersträvar en årlig förbättring av det konjunkturrensade saldot, exklusive engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder, motsvarande 0,5 % av BNP för att uppnå sitt medelfristiga mål för de offentliga finanserna. När anpassningsplanen fastställs (för medlemsstater som ännu inte har uppnått målet), eller vid beslut om en tillfällig avvikelse från målet (för medlemsstater som har uppnått målet), ingår det ett genomförande av större strukturreformer som har direkta kostnadsbesparande effekter på lång sikt (t.ex. genom att öka den potentiella tillväxten) och därigenom har påvisbara effekter på de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet (under iakttagande av villkoret att en tillräcklig säkerhetsmarginal för referensvärdet på 3 % av BNP skall behållas och att situationen för de offentliga finanserna förväntas återgå till det medelfristiga målet under programperioden)? Särskild uppmärksamhet ägnas här pensionsreformer som syftar till att införa system med flera pelare, varav en obligatorisk pelare som fullständigt täcks av fondmedel. Är medlemsstatens ekonomiska politik förenlig med de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken? Rimligheten i programmets makroekonomiska antaganden bedöms med utgångspunkt i kommissionens vårprognos 2007 och i enlighet med den allmänt vedertagna metoden för beräkning av potentiell total produktion och konjunkturrensade saldon. Bedömningen av förenligheten med de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken bygger på de allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken när det gäller de offentliga finanserna som ingår i de integrerade riktlinjerna för perioden 2005–2008. Bedömningen tar också upp följande: Utvecklingen av skuldkvoten och utsikterna för de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet, vilket man ”vid övervakningen av de offentliga finanserna [bör] ägna tillräcklig uppmärksamhet” enligt rådets rapport av den 20 mars 2005 ”Att förbättra genomförandet av stabilitets- och tillväxtpakten”. I ett meddelande från kommissionen av den 12 oktober 2006 anges metoden för att bedöma den långsiktiga hållbarheten[3]. Graden av integration med de nationella reformprogram som medlemsstaterna överlämnat inom ramen för Lissabonstrategin för tillväxt och sysselsättning. I sin följenot av den 7 juni 2005 till Europeiska rådet om de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken för perioden 2005–2008 framhöll Ekofinrådet att de nationella reformprogrammen borde vara förenliga med stabilitets– och konvergensprogrammen. Efterlevnaden av uppförandekoden[4], som bl.a. föreskriver en gemensam struktur och uppsättning tabeller för stabilitets– och konvergensprogrammen. |-  Rekommendation tillRÅDETS YTTRANDEenligt artikel 5.3 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Österrikes uppdaterade stabilitetsprogram 2006-2010EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR AVGIVIT FÖLJANDE YTTRANDEmed beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken[5], särskilt artikel 5.3,med beaktande av kommissionens rekommendation, ochefter att ha hört Ekonomiska och finansiella kommittén.HÄRIGENOM FRAMFÖRS FÖLJANDE.4.  Den [9 juli 2007] granskade rådet Österrikes uppdaterade stabilitetsprogram, som omfattar perioden 2006–2010. En ny regering bildades i januari 2007 efter de allmänna val som hållits i oktober 2006, och den 29 mars 2007 lade den fram en samlad budget för parlamentet för 2007/2008. Samma dag, två och en halv månad efter Österrikes tidsfrist den 15 december enligt uppförandekoden, lämnades det uppdaterade stabilitetsprogrammet in.5.  I det bakomliggande makroekonomiska scenariot förutspås att den reala BNP-tillväxten sjunker från ett högsta värde på 3,1 % år 2006 då konjunkturuppgången nådde sin kulmen till 2½ % i genomsnitt för resten av programperioden. Mot bakgrund av nu tillgängliga uppgifter förefaller detta scenario vara baserat på något försiktiga tillväxtantaganden fram till 2008, eftersom aktuell statistik indikerar en kraftigare tillväxt. För programperiodens sista år verkar beräkningarna vara rimliga även om tillväxten är något högre än den genomsnittliga potentiella tillväxt som beräknats av kommissionens avdelningar. Inflationsberäkningarna i programmet förefaller vara realistiska.6.  För 2006 uppgick underskottet i de offentliga finanserna till 1,1 % av BNP, jämfört med ett mål på 1,7 % av BNP som angavs i den föregående uppdateringen av stabilitetsprogrammet. Denna förbättring jämfört med målsättningen förklaras av att konjunkturutvecklingen blev bättre än vad som förväntats. Även om inkomstkvoten minskade svagt i förhållande till det föregående året låg utfallet mer än en procentenhet över målet. En högre BNP-tillväxt än väntat bidrog till att utgiftskvoten sjönk jämfört med året innan. Ökningen i utgiftskvoten låg emellertid drygt ½ procentenhet över målet, vilket tyder på att budgetgenomförandet inte var så stramt som planerat.7.  Huvudmålet för strategin för de offentliga finanserna är att uppnå budgetbalans över konjunkturcykeln, skörda vinsterna av administrativa reformer och samtidigt höja utgiftsnivån inom flera områden. I förhållande till den tidigare uppdateringen utmärks den senaste uppdateringen av att tyngdpunkten i konsolideringen av de offentliga finanserna flyttats fram till programperiodens sista år. I det uppdaterade programmet beräknas de offentliga finansernas ställning förbättras från ett underskott på 1,1 % av BNP 2006 till ett överskott på 0,4 % 2010. Konsolideringen, vars tyngdpunkt ligger på programperiodens två sista år, planeras vara utgiftsbaserad, där huvudinslagen utgörs av en begränsning av socialutgifterna och en gradvis utfasning av vissa specifika utgifter. Mot bakgrund av ett generellt sett något mindre gynnsamt makroekonomiskt scenario senareläggs ytterligare den planerade korrigeringen i den nya uppdateringen.8.  Senareläggningen av budgetanpassningen återspeglas också i det strukturella saldot (dvs. det konjunkturrensade saldot inklusive engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder), beräknat enligt den allmänt vedertagna metoden, som endast förbättras mycket långsamt från ett underskott på omkring 1 % av BNP 2006 till ett litet överskott först vid slutet av programperioden. Enligt programmet påverkas profilen på anpassningen av inköp av militär utrustning mellan 2007 och 2009, som i programmet, i motsats till i kommissionens vårprognos, betraktas som en underskottsökande engångsåtgärd. Som i den tidigare uppdateringen av stabilitetsprogrammet är det medelfristiga mål för budgetställningen som läggs fram i programmet ett saldo i balans i strukturella termer. I programmet är emellertid målsättningen att i det närmaste uppnå det medelfristiga målet för de offentliga finanserna till 2009 och att överträffa det något under 2010, i stället för att uppnå det redan 2008 som i det tidigare programmet. Eftersom det medelfristiga målet för de offentliga finanserna är mer långtgående än minimiriktmärket (ett beräknat underskott på cirka 1½ % av BNP), bör uppfyllande av målet skapa en tillräcklig marginal mot ett alltför stort underskott. Målet på medellång sikt ligger inom det intervall som angetts i pakten respektive uppförandekoden för de medlemsstater som deltar i eurosamarbetet eller i ERM II och avspeglar väl skuldkvoten och den genomsnittliga potentiella produktionstillväxten på lång sikt.9.  Riskerna i fråga om programmets budgetberäkningar förefaller i stort sett uppväga varandra för åren 2007 och 2008, men för 2009 och 2010 skulle budgetutfallen, trots rimliga makroekonomiska antaganden, kunna bli sämre än vad som beräknats. Utgiftskvoten förväntas faktiskt sjunka betydligt under två sista åren av programmet. Utfasningen av specifika utgifter, särskilt för militär utrustning, och utgiftsbesparingar i arbetslöshetsersättningar och pensioner, som ett resultat av 2004 års pensionsreform, bör bidra till att minska utgiftskvoten under de sista åren av programmet. Nya utgifter skulle å andra sidan kunna tillkomma på utbildnings-, FoU- och infrastrukturområdena under den kommande programperioden, medan de förväntade effektivitetsvinsterna inom offentlig förvaltning förblir osäkra. I programmet antyds slutligen möjliga ytterligare skattesänkningar som skulle finansieras genom de planerade utgiftsbesparingarna.10.  Mot bakgrund av denna riskbedömning är det möjligt att den finanspolitiska inriktning som redovisas i programmet inte är tillräckligt ambitiös för att det medelfristiga målet för de offentliga finanserna med säkerhet skall kunna uppnås senast 2010 som planerat i programmet. I kommissionens vårprognos uppskattas det strukturella underskottet öka under 2007 och 2008. Under hela programperioden bibehålls emellertid en tillräcklig säkerhetsmarginal för att referensvärdet för underskottet på 3 % av BNP inte skall överskridas vid normala konjunktursvängningar. Takten i anpassningen mot programmets medelfristiga mål är otillräcklig och bör ökas, särskilt under 2007 och 2008, för att ligga i linje med stabilitets- och tillväxtpakten, som anger att riktmärket för den årliga takten i förbättringen av det strukturella saldot bör vara 0,5 % av BNP för euroområdet och medlemsstaterna i ERM II, samt att anpassningen bör vara större under goda ekonomiska tider och kan vara lägre under sämre ekonomiska tider. Närmare bestämt planeras endast en begränsad förbättring av det strukturella saldot mellan 2007 och 2009, då det förväntas råda goda ekonomiska tider i Österrike. Denna slutsats bekräftas även om man, som i programmet, betraktar inköpen av militär utrustning som en underskottsökande engångsåtgärd.11.  Den offentliga bruttoskulden beräknas ha minskat till 62,2 % av BNP under 2006, vilket fortfarande överstiger fördragets referensvärde på 60 % av BNP. I programmet beräknas skuldkvoten till 2008 sjunka under referensvärdet och därefter fortsätta att minska till 56,8 % av BNP under programperiodens sista år. Med hänsyn till riskbedömningen förefaller skuldkvoten minska i tillräcklig takt ned mot referensvärdet i början av programperioden och planeras nå referensvärdet senast 2007.12.  Den långsiktiga effekten på de offentliga finanserna av en åldrande befolkning i Österrike är lägre än för genomsnittet i EU, med pensionsutgifter som på lång sikt beräknas minska som andel av BNP till följd av den betydande utgiftsbegränsning som 2004 års pensionsreform förväntas resultera i. Utgångsläget för de offentliga finanserna, med ett strukturellt primärt överskott, bidrar i väsentlig utsträckning till att dämpa de långsiktiga effekterna av en åldrande befolkning. Stigande överskott i det primära saldot på medellång sikt, som aviseras i programmet, liksom en ökad sysselsättningsgrad bland äldre arbetstagare skulle kunna bidra till att begränsa riskerna med avseende på de offentliga finansernas hållbarhet. På det hela taget förefaller Österrike utgöra låg risk med avseende på de offentliga finansernas hållbarhet.13.  Stabilitetsprogrammet innehåller inte någon kvalitativ bedömning av de samlade effekterna enligt rapporten från september 2006 av genomförandet av det nationella reformprogrammet inom ramen för den finanspolitiska strategin på medellång sikt. Dessutom ger det ingen systematisk information om de direkta budgetkostnader eller budgetbesparingar som de viktigaste planerade reformerna i det nationella reformprogrammet förväntas ge upphov till, och i stabilitetsprogrammets budgetberäkningar beaktas inte uttryckligen konsekvenserna för de offentliga finanserna av de åtgärder som skisseras i det nationella reformprogrammet. De åtgärder på de offentliga finansernas område som anges i stabilitetsprogrammet förefaller vara förenliga med de åtgärder som planeras i det nationella reformprogrammet. Särskilt anges förväntade besparingar till följd av administrativa reformer och ökade satsningar på FoU i båda programmen.14.  Programmets finanspolitiska strategi överensstämmer delvis med de allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken som ingår i de integrerade riktlinjerna för perioden 2005–2008.15.  När det gäller uppgiftskraven i uppförandekoden för stabilitets- och konvergensprogram innehåller programmet alla obligatoriska uppgifter och de flesta av de frivilliga uppgifterna[6].Sammantaget är slutsatsen, mot bakgrund av goda tillväxtutsikter, att programmet indikerar långsamma framsteg i riktning mot det medelfristiga målet för de offentliga finanserna eftersom tyngdpunkten i anpassningen planeras infalla i slutet av programperioden och att den främst baseras på inte fullt ut preciserade utgiftsbegränsningar. Det finns risk för att budgetmålen efter 2008 samt de medelfristiga målen för de offentliga finanserna inte kan komma att uppnås inom programperioden. Den offentliga skulden beräknas nå referensvärdet 60 % av BNP under 2007 och fortsätta att sjunka åren därefter.Mot bakgrund av ovanstående bedömning uppmanas Österrike att dra nytta av det gynnsamma ekonomiska läget och det lägre än väntade underskottet 2006 till att tidigarelägga och öka anpassningen mot det medelfristiga målet för de offentliga finanserna, särskilt genom en strikt tillämpning av utgiftsbegränsningar och genom att använda eventuella oförutsedda skatteinkomster till att konsolidera de offentliga finanserna.Jämförelse av nyckeltal i makroekonomiska beräkningar och budgetberäkningar2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 |Real BNP (förändring i %) | SP mars 2007 | 2,0 | 3,1 | 2,7 | 2,3 | 2,5 | 2,6 |KOM maj 2007 | 2,0 | 3,1 | 2,9 | 2,5 | Uppgift saknas | Uppgift saknas |SP november 2005 | 1,7 | 1,8 | 2,4 | 2,5 | Uppgift saknas | Uppgift saknas |HIKP-inflation (%) | SP mars 2007 | 2,1 | 1,5 | 1,6 | 1,7 | 1,7 | 1,8 |KOM maj 2007 | 2,1 | 1,7 | 1,8 | 1,7 | Uppgift saknas | Uppgift saknas |SP november 2005 | 2,3 | 2,1 | 1,7 | 1,5 | Uppgift saknas | Uppgift saknas |Produktionsgap (i % av potentiell BNP) | SP mars 20071 | -1,1 | -0,3 | 0,1 | -0,1 | 0,1 | 0,3 |KOM maj 20075 | -1,1 | -0,2 | 0,5 | 0,8 | Uppgift saknas | Uppgift saknas |SP november 20051 | -0,7 | -1,1 | -0,9 | -0,5 | Uppgift saknas | Uppgift saknas |Saldo i de offentliga finanserna (i % av BNP) | SP mars 2007 | -1,6 | -1,1 | -0,9 | -0,7 | -0,2 | 0,4 |KOM maj 2007 | -1,6 | -1,1 | -0,9 | -0,8 | Uppgift saknas | Uppgift saknas |SP november 2005 | -1,9 | -1,7 | -0,8 | 0,0 | Uppgift saknas | Uppgift saknas |Primärt saldo6 (i % av BNP) | SP mars 2007 | 1,3 | 1,9 | 2,0 | 2,1 | 2,6 | 3,1 |KOM maj 2007 | 1,3 | 1,6 | 1,8 | 1,7 | Uppgift saknas | Uppgift saknas |SP november 2005 | 1,1 | 1,2 | 2,0 | 2,7 | Uppgift saknas | Uppgift saknas |Konjunkturrensat saldo (i % av BNP) | SP mars 20071 | -1,1 | -1,0 | -0,9 | -0,7 | -0,2 | 0,2 |KOM maj 2007 | -1,1 | -1,0 | -1,1 | -1,2 | Uppgift saknas | Uppgift saknas |SP november 2005 | -1,6 | -1,2 | -0,4 | 0,2 | Uppgift saknas | Uppgift saknas |Strukturellt saldo2 (i % av BNP) | SP mars 20073 | -1,1 | -1,0 | -0,8 | -0,4 | -0,2 | 0,2 |KOM maj 20074 | -1,1 | -1,0 | -1,1 | -1,2 | Uppgift saknas | Uppgift saknas |SP november 2005 | -1,6 | -1,2 | -0,4 | 0,2 | Uppgift saknas | Uppgift saknas |Offentlig bruttoskuld (i % av BNP) | SP mars 2007 | 63,5 | 62,2 | 61,2 | 59,9 | 58,5 | 56,8 |KOM maj 2007 | 63,5 | 62,2 | 60,6 | 59,2 | Uppgift saknas | Uppgift saknas |SP november 2005 | 63,4 | 63,1 | 61,6 | 59,5 | Uppgift saknas | Uppgift saknas |Anmärkningar:: |1 Kommissionens beräkningar på grundval av uppgifterna i programmet med den potentiella tillväxten uppskattad till 2,3 %, 2,3 %, 2,4 %, 2,4 %, respektive 2,3 % under perioden 2006-2010. |2Konjunkturrensat saldo (liksom i raderna ovanför) exklusive engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder. |3 Utgiftsökande engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder hämtade från programmet (inköp av militärflygplan står för motsvarande 0,2 % av BNP 2007, 0,4 % av BNP 2008 och 0,1 % av BNP 2009). |4 I motsats till i programmet (se fotnot 3) betraktas inte inköpen av militärflygplan som engångsutgifter i kommissionens vårprognos 2007 eftersom inköpet är utspritt över flera år och inte väsentligen ökar de totala offentliga utgifterna. |5Baserat på en beräknad potentiell tillväxt på 2,3%, 2,0%, 2,2% respektive 2,2% under perioden 2005–2008. |6 Uppgifterna om det primära saldot i programmet och i kommissionens prognoser är inte direkt jämförbara på grund av att FISIM (indirekt mätta finansiella förmedlingstjänster) behandlats på olika sätt. Uppgifterna i programmet följer de definitioner som krävs i uppförandekoden. För att kunna jämföras med uppgifterna i programmet måste kommissionens uppgifter om det primära saldot korrigeras med omkring 0,1 -0, 2% av BNP. |Källor: |Stabilitetsprogrammet (SP), kommissionens vårprognos 2007 (KOM), och kommissionens beräkningar. |[1] EGT L 209, 2.8.1997, s. 1. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 1055/2005 (EUT L 174, 7.7.2005, s. 1). De dokument som det hänvisas till i texten återfinns på följande webbplats:http://ec.europa.eu/economiy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] Meddelande från kommissionen inför Europeiska rådets vårmöte: Genomförandet av den förnyade Lissabonstrategin för tillväxt och sysselsättning, 12.12.2006, KOM(2006) 816.[3] Meddelande från kommissionen till rådet och Europaparlamentet – De offentliga finansernas hållbarhet på lång sikt i EU, 12.10.2006, KOM(2006) 574, och Europeiska kommissionen, Generaldirektoratet för ekonomi och finans (2006): ”The long-term sustainability of public finances in the European Union”, European Economy nr 4/2006.[4] ”Närmare angivelser för genomförandet av stabilitets- och tillväxtpakten samt riktlinjer för stabilitets- och konvergensprogrammens utformning och innehåll”, som godkändes av Ekofinrådet den 11 oktober 2005.[5] EGT L 209, 2.8.1997, s. 1. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 1055/2005 (EUT L 174, 7.7.2005, s. 1). De dokument som det hänvisas till i texten återfinns på följande webbplats:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[6] Valfria uppgifter om sysselsättning och antal arbetade timmar samt löner i den offentliga sektorn har emellertid inte tillhandahållits.


Viktigt rättsligt meddelande

|

52005SC0143

Rekommendation till rådets yttrande enligt artikel 5.3 i rådets förordning ( EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Belgiens uppdaterade stabilitetsprogram, 2004–2008  /* SEK/2005/0143 slutlig */

	Bryssel den 2.2.2005SEK(2005) 143 slutligRekommendation tillRÅDETS YTTRANDEenligt artikel 5.3 i rådets förordning ( EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Belgiens uppdaterade stabilitetsprogram, 2004–2008(framlagt av kommissionen)MOTIVERINGGenom rådets förordning (EG) nr 1466/97 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken[1] fastställdes att de deltagande medlemsstaterna, dvs. de länder som införde den gemensamma valutan skulle lägga fram stabilitetsprogram till rådet och kommissionen senast den 1 mars 1999. Rådet skulle enligt artikel 5 i denna förordning granska dessa program på grundval av de bedömningar som gjorts av kommissionen och den kommitté, Ekonomiska och finansiella kommittén, som inrättats genom artikel 114 i fördraget. Kommissionen utfärdade rekommendationer om samtliga program, och rådet granskade sedan programmen och avgav sina yttranden med utgångspunkt från kommissionens rekommendationer och efter samråd med Ekonomiska och finansiella kommittén. Enligt förordningen skulle medlemsstaterna årligen lägga fram uppdaterade program, som också kan granskas av rådet enligt samma förfaranden.Belgiens första stabilitetsprogram, som omfattade perioden 1999–2002, lades fram den 18 december 1998 och blev föremål för ett yttrande av rådet den 15 mars 1999. Uppdaterade program har därefter lagts fram varje år. Belgien lade fram sin senaste uppdatering av stabilitetsprogrammet den 6 december 2004. Kommissionen har gjort en teknisk utvärdering av denna uppdatering med hänsyn tagen till sin höstprognos från 2004, som lagts fram i enlighet med uppförandekoden[2], den allmänt vedertagna metoden för beräkning av potentiell produktionskapacitet och konjunkturrensade saldon, rekommendationerna i de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken för perioden 2003–2005 och de principer som har fastställts i kommissionens meddelande av den 27 november 2002 till rådet och Europaparlamentet om bättre samordning av finanspolitiken[3]. Utvärderingen ger anledning till följande synpunkter:-  Belgiens uppdaterade stabilitetsprogram för 2004 lades fram den 6 december 2004, efter att den 3 december 2004 ha godkänts av den belgiska regeringen. Programmet omfattar perioden 2004–2008. Det uppdaterade programmet uppfyller i stort sett kraven i ”uppförandekoden för stabilitets- och konvergensprogrammens innehåll och utformning”. I programmet saknas dock obligatoriska uppgifter om de kort- och långfristiga räntorna och flertalet frivilliga variabler.-  Programmet bygger på antagandet om en ekonomisk tillväxt på 2,5 % under 2005 och 2006, som gradvis avtar till 2,0 % 2008. Det makroekonomiska scenariot för 2005 och 2006 ligger mycket nära kommissionens höstprognos från 2004. Den reala BNP-tillväxt som beräknats för 2007 och 2008 ligger något lägre än kommissionens prognos för den potentiella ekonomiska tillväxten som beräknats genom att använda den allmänt vedertagna metoden för beräkning av sifferuppgifterna i programmet. Det makroekonomiska scenariot bedöms därför vara rimligt.-  För att förbereda den offentliga sektorns finanser för effekterna av den åldrande befolkningen strävar man efter att i den finanspolitiska strategi som skisseras i uppdateringen behålla offentliga finanser som ligger nära balans eller med ett litet överskott, samt att minska skuldkvoten. Målet enligt det uppdaterade programmet är offentliga finanser nära balans under 2005 och 2006 och med ett överskott på 0,3 % av BNP 2007. Målet är detsamma som i det föregående programmet, även om antagandena om tillväxt för 2005 är lägre i den nuvarande uppdateringen. Under 2008 förväntas ett överskott på 0,6 % av BNP. De primära överskotten beräknas ligga kvar på ungefär 4,5 % av BNP, vilket är något lägre än det beräknade utfallet för 2004 på 4,9 % av BNP. Det beror på det pågående genomförandet av reformen av de direkta skatterna från 2001 och högre offentliga investeringar inför de kommunalval som skall hållas under 2006. Vid utgången av programperioden kommer de primära överskotten att börja öka igen. Enligt programmet förväntas räntebördan minska, främst till följd av den pågående skuldminskningen. Inkomsterna förväntas minska till 2006 för att därefter bli stabila, medan de primära utgifterna minskar något till 2008. Det konjunkturrensade saldot väntas förbli positivt under programperioden, med en utveckling från ett överskott på 0,5 % av BNP 2004 till 0,1 % 2006, följt av en ökning till 0,9 % 2008.-  Den finanspolitiska strategin i uppdateringen förefaller i stort sett vara balanserad. Den belgiska regeringen har hittills inte meddelat vilka åtgärder den har för avsikt att vidta för att bibehålla de offentliga finanserna nära balans under 2006, trots en minskning med 0,3 % av BNP till följd av det fortsatta genomförandet av 2001 års reform av de direkta skatterna och det faktum att de offentliga finanserna under 2005 påverkas positivt av ett antal mindre engångstransaktioner (som sammanlagt uppgår till ungefär 0,2 % av BNP). Det makroekonomiska scenariot förefaller realistiskt, men ändå fortsätter saldot för Belgiens offentliga finanser att reagera på ändringar i den ekonomiska tillväxten (känslighetsgrad på 0,6). Slutligen finns också vissa risker kopplade till kontrollen av de primära utgifterna, särkilt i socialförsäkringssystemet. Det överskridande som registrerades i hälso- och sjukvårdssystemet under 2004 (trots det högt satta reala tillväxtmålet på 4,5 % per år) tyder på att dessa utgifter kommer att fortsätta att öka. Trots att Belgien vid utgången av 2004 tillkännagav att nya åtgärder skulle vidtas för att minska sjuk- och hälsovårdskostnaderna (som uppgår till totalt 0,2 % av BNP) är det fortfarande svårt att värdera deras effektivitet. Socialministern har dock under större delen av 2005 fått i uppgift att vidta nödvändiga åtgärder, utan att på förhand samråda med parlamentet (eller någon annan instans) för att snabbt kunna lösa ett eventuellt överskridande. Generellt har den belgiska regeringen agerat trovärdigt genom att hålla fast vid sitt åtagande att vidta åtgärder för att bibehålla de offentliga finanserna i balans. Mot bakgrund av denna riskbedömning kan vi dra slutsatsen att de risker som omgärdar målen för de offentliga finanserna i stort sett verkar uppväga varandra och att den finanspolitiska strategin i programmet är tillräcklig för att säkerställa stabilitets- och tillväxtpaktens mål om offentliga finanser nära balans eller med överskott på medellång sikt. Vidare kan slutsatsen dras att det finns en tillräcklig marginal för att motverka riskerna för att överskrida fördragets referensvärde på 3 % av BNP för underskottet under normala konjunktursvängningar.-  Skuldkvoten har stadigt minskat sedan 1993, men fortsätter att ligga långt över fördragets referensvärde på 60 % av BNP. Under 2004 föll den till 96,6 %, vilket var lägre än vad man väntat sig i den föregående uppdateringen av stabilitetsprogrammet. Fortsatta stora primära överskott och minskade räntebetalningar är de viktigaste drivkrafterna för att minska skuldkvoten ytterligare. Stock-/flödesjusteringarna är i allmänhet små, men under 2005 planerar regeringen att överta en skuld på 7,4 miljarder euro från det nationella järnvägsföretaget SNCB (2,5 % av BNP). Övertagandet av skulden leder till att skuldminskningen bromsas upp under 2005, men den planerade skuldminskningen går ändå snabbare än vad man väntade sig i den föregående uppdateringen. Den förväntade utvecklingen av den offentliga sektorns skuldkvot påverkas av samma osäkerhetsfaktorer som underskottet, men kan på det hela taget anses vara rimlig.-  Som nämns ovan skisseras i uppdateringen ett antal planerade åtgärder för att hålla tillbaka sjuk- och hälsovårdskostnaderna (såsom åtgärder för att kontrollera kostnaderna för läkemedel eller ett sjukdomsfallsrelaterat betalningssystem för de vanligaste medicinska behandlingarna på sjukhusen) inom målet för deras reala tillväxt på 4,5 % per år. När det gäller initiativ för att förbättra de låga sysselsättningsgraderna framhålls i programmet förhandlingarna mellan arbetsmarknadens parter och regeringen som bör leda till nya åtgärder för att begränsa tillgången till system med förtidspensionering och fortsätta att höja det effektiva antalet arbetsår på grundval av ett avtal mellan parterna. Resultatet av förhandlingarna är dock fortfarande mycket ovisst. På det hela taget fortsätter processen mot att avlägsna incitament till förtidspensionering att vara långsam och få nya konkreta initiativ har lagts fram.-  Det förefaller finnas vissa risker när det gäller de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet på grund av Belgiens nuvarande offentliga bruttoskuldnivå. Även om skuldkvoten avtar är den fortfarande hög och en stadig minskning är beroende av att man lyckas behålla höga primära överskott under en längre tidsperiod. Den strategi för att klara kostnaderna för den åldrande befolkningen som skisseras i programmet baseras huvudsakligen på en minskning av den offentliga bruttoskulden genom att behålla offentliga finanser nära balans eller med ett litet överskott (som skall uppnås genom en nedskärning av de primära utgifterna) och en åldrandefond. Särskilt inom hälsovårdssektorn kan det visa sig bli svårt att bromsa de primära utgifterna, men det är viktigt med tanke på regeringens strategi att minska skattebördan för att skapa sysselsättning. Med tanke på att försörjningskvoten för äldre väntas öka (mätt i antalet personer över 60 år per 100 personer i åldern 20–59 år) är det viktigt att Belgien med beslutsamhet följer denna allmänna strategi för att uppnå långsiktig hållbarhet.-  När det gäller de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken överensstämmer uppdateringens ekonomiska politik i stort sett med de landspecifika rekommendationerna på området offentliga finanser. I uppdateringen säkerställs särskilt att skuldkvoten fortsätter att minska. Med tanke på att utgiftstaket inom sjuk- och hälsovårdssektorn nyligen överskridits (för vilka utgiftsstakten fastställts relativt högt med ett mål på 4,5 % per år) finns vissa risker för att man inte kommer att kunna hålla riktlinjerna om att begränsa de reala utgiftsökningarna inom sektor 1 (utgifter på federal nivå samt för social trygghet) till 1,5 %. Det är därför viktigt att bibehålla stora primära överskott och begränsa de reala utgiftsökningarna, särskilt med tanke på de finansiella behov som kommer att uppstå till följd av den åldrande befolkningen.På grundval av denna bedömning har kommissionen antagit den bifogade rekommendationen till rådets yttrande om Belgiens uppdaterade stabilitetsprogram och vidarebefordrar den till rådet.Rekommendation tillRÅDETS YTTRANDEenligt artikel 5.3 i rådets förordning ( EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Belgiens uppdaterade stabilitetsprogram, 2004–2008EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR AVGETT FÖLJANDE YTTRANDEmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken[4], särskilt artikel 5.3 i denna,med beaktande av kommissionens rekommendation, ochefter att ha hört Ekonomiska och finansiella kommittén.HÄRIGENOM FRAMFÖRS FÖLJANDE.1.  Den [17 februari 2005] granskade rådet Belgiens uppdaterade stabilitetsprogram, som omfattar perioden 2004-2008. Det uppdaterade programmet uppfyller i stort sett uppgiftskraven i ”uppförandekoden för stabilitets- och konvergensprogrammens innehåll och utformning”. I programmet saknas dock vissa obligatoriska och flertalet frivilliga variabler. Belgien uppmanas därför att uppnå överensstämmelse med uppgiftskraven.2.  I det makroekonomiska scenario som ligger till grund för programmet förväntas en real BNP-tillväxt på 2,5 % under 2005 och 2006, som minskar till 2,0 % mot slutet av programperioden. Detta förefaller utifrån tillgängliga uppgifter vara realistiska antaganden. Programmets inflationsprognoser förefaller också vara realistiska.3.  För att förbereda den offentliga sektorns finanser för effekterna av den åldrande befolkningen strävar den finanspolitiska strategi som skisseras i uppdateringen efter att behålla offentliga finanser som ligger nära balans eller med ett litet överskott och att minska skuldkvoten. Målet enligt det uppdaterade programmet är offentliga finanser nära balans 2005 och 2006 och ett överskott på 0,3 % av BNP 2007 och 0,6 % av BNP 2008. Sammanfattningsvis bekräftas i denna uppdatering, jämfört med den föregående uppdateringen (som gällde till 2007), i stort sett den planerade justeringen i förhållande till ett i princip oförändrat makroekonomsikt scenario. På grund av det pågående genomförandet av 2001 års reform av de direkta skatterna och större offentliga investeringar inför de kommunalval som skall hållas under 2006 väntas det primära överskottet att minska något till 2006 för att därefter öka igen. Enligt programmet förväntas räntebördan minska, främst till följd av den fortsatta skuldminskningen. Inkomsterna förväntas minska till 2006 för att därefter bli stabila, medan de primära utgifterna minskar något till 2008. Det konjunkturrensade saldot (som baseras på uppgifterna i programmet genom användning av den gemensamt överenskomna beräkningsmetoden) väntas förbli positivt under programperioden, genom en utveckling från ett överskott på 0,5 % av BNP 2004 till 0,1 % 2006, följt av en ökning till 0,9 % 2008.4.  Riskerna i samband med de finanspolitiska beräkningarna i programmet verkar i stort sett uppväga varandra. Den belgiska regeringen har hittills inte meddelat vilka åtgärder den har för avsikt att vidta för att bibehålla de offentliga finanserna nära balans under 2006, trots en minskning på 0,3 % av BNP till följd av det fortsatta genomförandet av 2001 års reform av de direkta skatterna och det faktum att de offentliga finanserna under 2005 påverkas positivt av ett antal mindre engångstransaktioner (som sammanlagt uppgår till ungefär 0,2 % av BNP). Det makroekonomiska scenariot förefaller rimligt, men ändå fortsätter saldot för Belgiens offentliga finanser att reagera för ändringar i den ekonomiska tillväxten (känslighetsgrad på 0,6). Slutligen finns också vissa risker kopplade till kontrollen av de primära utgifterna, särskilt i socialförsäkringssystemet. Det överskridande som registrerades i sjuk- och hälsovårdssystemet under 2004 (trots det redan höga målet om en real tillväxt på 4,5 % per år) tyder på att dessa utgifter kommer att fortsätta att öka. Trots att Belgien vid utgången av 2004 tillkännagav att nya åtgärder skulle vidtas för att minska hälsovårdskostnaderna (som uppgår till totalt 0,2 % av BNP) är det fortfarande svårt att värdera deras effektivitet. Socialministern har dock under större delen av 2005 fått i uppgift att vidta nödvändiga åtgärder, utan att på förhand samråda med parlamentet (eller någon annan instans) för att snabbt kunna lösa ett eventuellt överskridande. Generellt har den belgiska regeringen agerat trovärdigt genom att hålla fast vid sitt åtagande att vidta åtgärder för att bibehålla de offentliga finanserna i balans.5.  Mot bakgrund av denna riskbedömning kan vi dra slutsatsen att de risker som omgärdar målen för de offentliga finanserna i stort sett verkar uppväga varandra och den finanspolitiska strategin i programmet verkar tillräcklig för att säkerställa stabilitets- och tillväxtpaktens mål om offentliga finanser nära balans eller med överskott på medellång sikt. Vidare kan slutsatsen dras att det finns en tillräcklig marginal för att motverka riskerna för att överskrida fördragets referensvärde på 3 % av BNP för underskottet under normala konjunktursvängningar.6.  Skuldkvoten beräknas ha uppgått till 96,6 % av BNP 2004, långt över fördragets referensvärde på 60 % av BNP. I programmet beräknas skuldkvoten minska med 12,4 procentenheter under loppet av programperioden till 84,2 % av BNP 2008. I detta belopp ingår övertagandet av en skuld på 7,4 miljarder euro (2,5 % av BNP) från det nationella järnvägsföretaget SNCB under 2005. Övertagandet av skulden leder till att skuldminskningen bromsas upp under 2005, men den planerade skuldminskningen går ändå snabbare än vad man väntade sig i den föregående uppdateringen.7.  Det förefaller finnas vissa risker när det gäller de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet på grund av Belgiens nuvarande offentliga bruttoskuldnivå. Även om skuldkvoten avtar är den fortfarande hög och en stadig minskning är beroende av att man lyckas behålla stora primära överskott under en längre tidsperiod. Den strategi för att klara kostnaderna för den åldrande befolkningen som skisseras i programmet baseras huvudsakligen på en minskning av den offentliga bruttoskulden genom att behålla offentliga finanser nära balans eller med ett litet överskott (som skall uppnås genom en nedskärning av de primära utgifterna), samt en åldrandefond. Särskilt inom hälsovårdssektorn kan det visa sig bli svårt att bromsa de primära utgifterna, men det är viktigt med tanke på regeringens strategi att minska skattebördan för att skapa sysselsättning. Med tanke på att försörjningskvoten för äldre väntas öka är det viktigt att Belgien med beslutsamhet följer denna allmänna strategi för att uppnå långsiktig hållbarhet.8.  Den ekonomiska politik som presenteras i uppdateringen överensstämmer i stort sett med de landsspecifika allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken på området för de offentliga finanserna. I uppdateringen säkerställs särskilt att skuldkvoten fortsätter att minska. Med tanke på att utgiftstaket inom sjuk- och hälsovårdssektorn nyligen överskridits (för vilka utgiftstakten fastställts relativt högt med ett mål på 4,5 % per år) finns vissa risker för att man inte kommer att kunna hålla riktlinjerna om att begränsa de reala utgiftsökningarna inom sektor 1 (utgifter på federal nivå samt för social trygghet) till 1,5 %. Det är därför viktigt att bibehålla höga primära överskott och begränsa de reala utgiftsökningarna, särskilt med tanke på de finansiella behov som kommer att uppstå till följd av den åldrande befolkningen.Tabell: Jämförelse av centrala makroekonomiska och finansiella prognoser2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |Real GDP (förändring i %) | SP dec 2004 | 2.4 | 2.5 | 2.5 | 2.1 | 2.0 |KOM okt. 2004 | 2.5 | 2.5 | 2.6 | Uppgift saknas | Uppgift saknas |SP nov 2003 | 1.8 | 2.8 | 2.5 | 2.1 | Uppgift saknas |Inflation (HIKP) (%) | SP dec 2004 | 1.9 | 2.0 | 1.8 | 1.8 | 1.8 |KOM okt. 2004 | 2.0 | 1.9 | 1.8 | Uppgift saknas | Uppgift saknas |SP nov 2003 | 1.4 | 1.4 | 1.4 | 1.4 | Uppgift saknas |Saldo i de offentliga finanserna (% av BNP) | SP dec 2004 | 0.0 | 0.0 | 0.0 | 0.3 | 0.6 |KOM okt. 2004 | -0.1 | -0.3 | -0.5 | Uppgift saknas | Uppgift saknas |SP nov 2003 | 0.0 | 0.0 | 0.0 | 0.3 | Uppgift saknas |Primärt saldo (% av BNP) | SP dec 2004 | 4.9 | 4.5 | 4.4 | 4.5 | 4.7 |KOM okt. 2004 | 4.8 | 4.2 | 3.6 | Uppgift saknas | Uppgift saknas |SP nov 2003 | 5.1 | 4.8 | 4.7 | 4.8 | Uppgift saknas |Konjunkturrensat saldo (% av BNP) | SP dec 20041 | 0.5 | 0.3 | 0.1 | 0.5 | 0.9 |KOM okt. 2004 | 0.4 | 0.0 | -0.4 | Uppgift saknas | Uppgift saknas |SP nov 20031 | 0.6 | 0.2 | 0.0 | 0.3 | Uppgift saknas |Offentliga sektorns bruttoskuld (% av BNP) | SP dec 2004 | 96.6 | 95.5 | 91.7 | 88.0 | 84.2 |KOM okt. 2004 | 95.8 | 94.4 | 90.9 | Uppgift saknas | Uppgift saknas |SP nov 2003 | 97.6 | 93.6 | 90.1 | 87.0 | Uppgift saknas |Märk: 1 Kommissionens beräkningar på grundval av uppgifter i programmet. Källa: Stabilitetsprogrammet (SP), kommissionens höstprognos från 2004 (KOM) och kommissionens beräkningar. |[1] EGT L 209, 2.8.1997. Alla dokument som det hänvisas till i denna text finns tillgängliga på följande webbplats: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Reviderat yttrande från Ekonomiska och finansiella kommittén om stabilitets- och konvergensprogrammens innehåll och utformning som godkändes av Ekofinrådet den 10.7.2001.[3] KOM(2002) 668, 27.11.2002.[4] EGT L 209, 2.8.1997, s. 1. De dokument som det hänvisas till i texten återfinns på webbplatsen http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.


title: Kommissionens rekommendation av den  7 december 2005  om lageravtappning av olja efter störningen av oljeförsörjningen till följd av orkanen Katrina  [delgivet med nr K(2005) 4655]

text:
               13.12.2005

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 326/37

      KOMMISSIONENS REKOMMENDATION

   av den 7 december 2005
   om lageravtappning av olja efter störningen av oljeförsörjningen till följd av orkanen Katrina
   [delgivet med nr K(2005) 4655]
   (2005/885/EG)
   EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR UTFÄRDAT DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 211 andra strecksatsen, och
   av följande skäl:

               (1)

               Enligt rådets direktiv 68/414/EEG (1) är medlemsstaterna skyldiga att inneha minimilager av råolja och petroleumprodukter.

               (2)

               Nedgången i produktionen av råolja och petroleumprodukter till följd av orkanen Katrina ledde till störningar i världens oljeförsörjning, och påverkade på så sätt även EU.

               (3)

               När orkanen lagt sig anmodade Internationella energiorganet (”International Energy Agency” – IEA) en rad medlemsstater att medverka i en inledande internationell gemensam insats för att avhjälpa störningarna i oljeförsörjningen och täcka nedgången i oljeproduktionen under perioden 2 september–2 oktober 2005. I vissa medlemsstater kunde åtgärder bli aktuella även efter den 2 oktober 2005.

               (4)

               Medlemsstater som inte är medlemmar av Internationella energiorganet IEA har uttryckt sitt stöd för de nödinsatser som vidtagits av medlemsstater som deltar i frisläppandet av oljelager.

               (5)

               Deltagandet i den inledande gemensamma insatsen kan få till följd att beredskapslagren av olja i en del medlemsstater sjunker under de miniminivåer som är fastställda i direktiv 68/414/EEG.

               (6)

               Om EU:s oljeförsörjning drabbas av svårigheter skall enligt artikel 7 andra stycket i direktiv 68/414/EEG ett samråd hållas mellan medlemsstaterna. Innan detta samråd enligt artikel 7 första stycket har ägt rum är medlemsstaterna skyldiga – utom i speciella fall – att avhålla sig från att använda de aktuella lagren i sådan utsträckning att de hamnar under den obligatoriska miniminivån.

               (7)

               Det faktum att enskilda medlemsstater skall tappa av en del av beredskapslagren av olja förväntas inte medföra att de sammanlagda lagren i EU kommer att sjunka under de obligatoriska miniminivåerna.

               (8)

               Det sammanlagda beredskapslagret av bensin (kategori I) i EU befinner sig ett gott stycke över den obligatoriska miniminivån, och det är långt större räknat i antal förbrukningsdagar än lagren av tunn eldningsolja och dieselolja (kategori II).

               (9)

               När medlemsstaterna har avslutat lageravtappningen, kommer lagren att behöva fyllas på till obligatoriska miniminivåer. För att inte oljemarknaden skall utsättas för onödigt tryck, planerar man att genomföra detta under en utsträckt tidsperiod, som omfattar även 2006.

               (10)

               Enligt artikel 1 i rådets direktiv 73/238/EEG av den 24 juli 1973 om åtgärder för att dämpa verkningarna av svårigheter vid försörjningen med råolja eller petroleumprodukter (2), anges, att i de befogenheter behöriga myndigheter getts av medlemsstaterna vid svårigheter i försörjningen med råolja eller petroleumprodukter, bland annat skall ingå möjligheter att fastställa särskilda eller övergripande begränsningar av förbrukningen.

               (11)

               Enligt artikel 3 i direktiv 73/238/EEG skall samråd mellan medlemsstaterna och kommissionen äga rum i en särskild grupp – gruppen för oljeförsörjning (”Oil Supply Group” – OSG) – för att sörja för samordningen av de åtgärder som vidtas eller planeras enligt artikel 1 i direktivet.

               (12)

               Åtgärderna i denna rekommendation överensstämmer med slutsatserna från de samråd som genomförts enligt artikel 7 första stycket i direktiv 68/414/EEG och artikel 3 i direktiv 73/238/EEG.

         HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.

               1.

               Medlemsstaterna bör i sina planer för lageravtappning efter störningen av oljeförsörjningen till följd av orkanen Katrina, i första hand tappa av lager av motorbensin i kategori I, och i andra hand tunn eldningsolja och dieselolja i kategori II.

               2.

               Medlemsstaterna bör fortsätta sin planerade lageravtappning inom ramen för deltagandet i den internationella gemensamma insatsen efter störningen av oljeförsörjningen till följd av orkanen Katrina. Syftet är att täcka nedgången i oljeproduktionen under perioden 2 september–2 oktober 2005, även om avtappningen tillfälligt skulle innebära att medlemsstaternas oljelager hamnar under de obligatoriska miniminivåerna.

               3.

               Medlemsstaterna bör fylla på sina beredskapslager av olja i samverkan med kommissionen, som kommer att underlätta för de enskilda medlemsstaterna att var och en för sig att införa flexibla tidsplaner med beaktande av marknadsförhållandena. Medlemsstaterna bör lämna in sina planer för återuppbyggnaden av beredskapslagren efter det att de genomfört all planerad lageravtappning.

               4.

               Vid möten med gruppen för oljeförsörjning – första gången på mötet före utgången av 2005 – bör medlemstaterna undersöka tänkbara åtgärder för att begränsa oljeförbrukningen – däribland begränsningar av efterfrågan – ifall det skulle uppstå ytterligare störningar i oljeförsörjningen. Medlemsstaterna bör framför allt titta närmare på två olika modeller för begränsning av efterfrågan – en modell med ”mjuka” och ytterst kostnadseffektiva åtgärder vid fall av mindre störningar i oljeförsörjningen, och en modell för mer omfattande störningar. Medlemsstaterna bör åta sig att samordna genomförandet av sådana åtgärder genom gruppen för oljeförsörjning.

               5.

               Denna rekommendation riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdad i Bryssel den 7 december 2005.

            På kommissionens vägnar

         Andris PIEBALGS

            Ledamot av kommissionen

      (1)  EGT L 308, 23.12.1968, s. 14. Direktivet senast ändrat genom direktiv 98/93/EG (EGT L 358, 31.12.1998, s. 10).

      (2)  EGT L 228, 16.8.1973, s. 1.


title: Rekommendation till rådets yttrande i enlighet med artikel 5.3 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Irlands uppdaterade stabilitetsprogram 2003-2005•

text: ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---


title: Rekommendation till rådets yttrande i enlighet med artikel 5.3 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Spaniens uppdaterade stabilitetsprogram, 2002-2006


Avis juridique important

|

32000Y1012(01)

Rådets rekommendation av den 28 september 2000 till medlemsstaterna att på anmodan av Europol påbörja brottsutredningar i särskilda fall

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 289 , 12/10/2000 s. 0008 - 0008

Rådets rekommendationav den 28 september 2000till medlemsstaterna att på anmodan av Europol påbörja brottsutredningar i särskilda fall(2000/C 289/13)EUROPEISKA UNIONENS RÅD UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATIONmed beaktande av Fördraget om Europeiska unionen, särskilt artikel 30.2 b i detta, ochav följande skäl:(1) I punkt 45 i slutsatserna från Europeiska rådets möte i Tammerfors den 15-16 oktober 1999 uppmanas rådet att bemyndiga Europol att anmoda medlemsstaterna att påbörja, genomföra eller samordna utredningar i särskilda fall, samtidigt som medlemsstaternas system för rättslig prövning respekteras.(2) Myndigheterna i den berörda medlemsstaten fattar självständigt och i enlighet med den nationella lagstiftningen beslut om hur en framställning från Europol skall behandlas.(3) Framställningen från Europol kommer att göras enligt artikel 4 i Europolkonventionen.HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.Medlemsstaterna bör behandla varje framställning från Europol om att de skall påbörja, genomföra eller samordna utredningar i särskilda fall och bör ta sådana framställningar under vederbörligt övervägande. Europol bör i princip informeras om huruvida den begärda utredningen kommer att inledas och om resultaten av alla sådana utredningar.Om en medlemsstat beslutar att inte genomföra en utredning, bör Europol informeras om detta beslut och i princip om skälen till det.Svar på Europols framställningar om att medlemsstaterna skall genomföra utredningar i särskilda fall och information till Europol om resultatet av utredningar bör lämnas via behöriga myndigheter i medlemsstaterna enligt bestämmelserna i Europolkonventionen och i den relevanta nationella lagstiftningen.Utfärdat i Bryssel den 28 september 2000.På rådets vägnarD. VaillantOrdförande