				|

		52012DC0327

			Rekommendation till RÅDETS REKOMMENDATION om Sloveniens nationella reformprogram för 2012 och om avgivande av rådets yttrande om Sloveniens stabilitetsprogram för 2012–2015 /* COM/2012/0327 final - 2012/ () */

			   	Rekommendation till
RÅDETS REKOMMENDATION
om Sloveniens nationella reformprogram för
2012
och om avgivande av rådets yttrande om Sloveniens stabilitetsprogram för
2012–2015
EUROPEISKA UNIONENS RÅD UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION
med beaktande av fördraget om Europeiska
unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr
1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga
finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken[1],
särskilt artikel 5.2,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets
förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och
korrigering av makroekonomiska obalanser[2], särskilt artikel
6.1,
med beaktande av Europeiska kommissionens
rekommendation[3],
med beaktande av Europaparlamentets
resolutioner[4],
med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,
med beaktande av sysselsättningskommitténs
yttrande,
efter att ha hört ekonomiska och finansiella
kommittén, och
av följande skäl:
(1)       Europeiska rådet antog den 26
mars 2010 Europeiska kommissionens förslag till en ny strategi för
sysselsättning och tillväxt – Europa 2020. Strategin bygger på en ökad
samordning av den ekonomiska politiken med fokus på ett antal nyckelområden där
åtgärder måste vidtas för att öka Europas potential för hållbar tillväxt och
konkurrenskraft.
(2)       Rådet antog den 13 juli 2010
en rekommendation om de allmänna riktlinjerna för medlemsstaternas och unionens
ekonomiska politik (2010–2014) och den 21 oktober 2010 ett beslut om riktlinjer
för medlemsstaternas sysselsättningspolitik[5], vilka
tillsammans utgör de så kallade integrerade riktlinjerna. Medlemsstaterna
uppmanades att beakta de integrerade riktlinjerna i sin nationella ekonomiska
politik och sysselsättningspolitik.
(3)       Den 12 juli 2011 antog rådet
en rekommendation om Sloveniens nationella reformprogram för 2011 och avgav ett
yttrande om Sloveniens uppdaterade stabilitetsprogram för 2011–2014.
(4)       Kommissionen antog den 23
november 2011 den andra årliga tillväxtöversikten, vilket inledde den andra
europeiska planeringsterminen med integrerad politisk förhandssamordning
förankrad i Europa 2020-strategin. Den 14 februari 2012 antog kommissionen, på
grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, Rapporten om varningsmekanismen[6],
där det angavs att Slovenien var en av de medlemsstater som skulle bli föremål
för en fördjupad granskning.
(5)       Den 2 mars 2012 gav
Europeiska rådet sitt stöd åt prioriteringarna för att säkerställa finansiell
stabilitet och finanspolitisk konsolidering samt åtgärder för att främja
tillväxten. Europeiska rådet betonade också behovet att genomföra en
differentierad, tillväxtfrämjande finanspolitisk konsolidering, att återskapa
normala lånevillkor i ekonomin, att främja tillväxt och konkurrenskraft, att
bekämpa arbetslösheten och krisens sociala konsekvenser och att modernisera den
offentliga förvaltningen.
(6)       Den 2 mars 2012 uppmanade
Europeiska rådet också de medlemsstater som deltar i europluspakten att i tid
lägga fram sina åtaganden, så att de kan tas med i deras stabilitets- eller
konvergensprogram och nationella reformprogram.
(7)       Den 26 april 2012 lade
Slovakien fram sitt stabilitetsprogram för perioden 2012–2015 och den 13 april
2012 sitt nationella reformprogram för 2012. Av hänsyn till deras inbördes
samband har de båda programmen bedömts samtidigt. Vid en fördjupad granskning i
enlighet med artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011 har kommissionen
också bedömt om Slovenien påverkas av makroekonomiska obalanser. Kommissionen konstaterade
vid sin fördjupade granskning[7] att interna obalanser
föreligger i Slovenien som framför allt påverkar skuldavvecklingen i
bolagssektorn och bankernas stabilitet. Dessa
interna obalanser och potentiella externa obalanser bör följas upp noggrant och
ingå i beslutsunderlaget för den ekonomiska politiken för att minska risken för
negativa effekter på ekonomins funktion. Rekapitaliseringen
och försäljningen av den största banken är tillsammans med det bestämda
åtagandet att korrigera det alltför stora överskottet senast 2013 två viktiga
och relevanta delar av det agerande som nu är planerat.
Risken för alltför stora obalanser kan minimeras genom ett snabbt och
grundligt genomförande på dessa områden.
(8)       Utifrån en bedömning av 2012
års stabilitetsprogram enligt rådets förordning (EG) nr 1466/97 anser
rådet att det makroekonomiska scenario som ligger till grund för programmets
prognoser beträffande de offentliga finanserna är optimistiskt i jämförelse med
kommissionens vårprognos 2012. Målet för den finanspolitiska strategi som
beskrivs i programmet är att minska det offentliga underskottet till under
3 % av BNP 2013, som är den tidsfrist som rådet fastställt, och att sedan
fortsätta att minska underskottet så att Slovenien i stort sett uppnår sitt
medelfristiga mål för de offentliga finanserna senast 2015. Det medelfristiga
målet för de offentliga finanserna är ett strukturellt saldo i balans, detsamma
som i det förra programmet, men kan inte anses ändamålsenligt enligt
bestämmelserna i stabilitets- och tillväxtpakten, eftersom det mot bakgrund av
nuvarande politik och prognoser inte säkerställer tillräckligt snabba framsteg
i riktning mot långsiktig hållbarhet. Det finns risk för att underskotten blir
större än underskottsmålen på grund av i) otillräckligt specificerade åtgärder
som planeras för perioden 2013–2015, ii) redan tidigare alltför höga löpande
primära utgifter, iii) lägre intäkter mot bakgrund av det relativt optimistiska
makroekonomiska scenariot och osäkerhet om effekterna av de nyligen beslutade skatteåtgärderna,
och iv) eventuella ytterligare åtgärder för kapitalstöd och åberopande av
garantier. På basis av det (omräknade) strukturella saldot[8]
väntas den årliga finanspolitiska ansträngningen under perioden 2010–2013
motsvara i genomsnitt nästan 1 % av BNP, vilket är något högre än rådets
rekommendation. Av kommissionens vårprognos 2012 framgår det emellertid att
ytterligare insatser kommer att krävas 2013 för att följa rekommendationen
under hela korrigeringsperioden. Efter den planerade korrigeringen av det
alltför stora underskottet överensstämmer den årliga framstegstakten 2015 för
att uppnå målet för de offentliga finanserna på medellång sikt enligt
programmet med det riktmärke på 0,5 % som fastställs i stabilitets- och
tillväxtpakten, men 2014 ligger den under riktmärket. Ökningstakten för de
offentliga utgifterna, med hänsyn tagen till diskretionära åtgärder på
inkomstsidan, överensstämmer dock med riktmärket för utgifter i stabilitets-
och tillväxtpakten under båda åren, så generellt är den anpassningsbana som
planeras i programmet i stort sett ändamålsenlig för att uppnå det målet för de
offentliga finanserna på medellång sikt. Mot bakgrund av de risker som nämns
ovan kan framstegen för att uppnå det medelfristiga målet bli långsammare än ändamålsenligt
under båda åren. Från att ligga på omkring 48 % av BNP under 2011 väntas
den offentliga bruttoskulden enligt programmet nå en högsta nivå på 53 %
2013 (och stannar alltså under referensvärdet på 60 % av BNP) för att
därefter minska något i slutet av programperioden. På grund av de eventuella
högre underskott som nämns ovan samt högre stock-/flödesjusteringar finns det
risk för att skuldprognoserna behöver justeras uppåt. Sloveniens medelfristiga
budgetram och utgiftsregel är fortfarande inte tillräckligt bindande och sätter
inte tillräcklig fokus på att uppnå det medelfristiga målet för de offentliga
finanserna och säkerställa långsiktig hållbarhet.
(9)       Den slovenska regeringen har
hittills inte haft möjlighet att införa några systemförändringar i
pensionssystemet på grund av det tolv månader långa uppehåll som gäller
lagstiftningen efter folkomröstningen i juni 2011 då en tidigare pensionsreform
avvisades. Kortfristiga kostnadsminskande åtgärder förlängdes och stärktes dock
i december 2011 och maj 2012. Dessa tillfälliga åtgärder är visserligen
relevanta och gynnsamma på kort sikt, men de är inte på långt när tillräckliga
för att hantera utmaningarna på lång sikt. Regeringen planerar att genomföra en
ny pensionsreform i slutet av 2013 som skulle bygga på ett system med flera
pelare och höja den faktiska pensionsåldern. Inga närmare uppgifter föreligger,
men ambitionsnivån för dessa planer förefaller blygsam. Med tanke på hur stora
utmaningarna faktiskt är behövs det en övergripande reform för att angripa
följande problem: en låg lagstadgad pensionsålder, skillnader i den lagstadgade
pensionsåldern för män och kvinnor, stora möjligheter till förtida pensionering
och generösa regler för pensionsindexering. Hittills har inga särskilda
åtgärder vidtagits för att öka sysselsättningsgraden bland äldre arbetstagare,
även om äldre arbetslösa tas upp som en särskild målgrupp i riktlinjerna för
genomförandet av de aktiva arbetsmarknadspolitiska åtgärderna 2012–2015 och
2012 års plan för genomförandet av aktiva sysselsättningspolitiska åtgärder.
(10)     Situationen inom den slovenska
banksektorn framstår nu som en ännu större utmaning än vid tidpunkten för 2011
års bedömning. Förlusterna i sektorn var betydande under hela 2011 och
inbromsningen i ekonomin kommer att leda till ytterligare kreditförluster
framöver, eftersom fler företag kämpar med sina skuldbetalningar. De åtgärder
som har införts eller aviserats hittills är inte särskilt ambitiösa med tanke
på hur stora utmaningarna är. Den brådskande andra rekapitaliseringen av den
största banken (NLB) har inte gått framåt. Den nya regeringen har tillkännagett
sin avsikt att minska sitt aktieinnehav i de större bankerna till en
blockerande minoritet. Hur denna mer långsiktiga strävan ska förenas med det
omedelbara och angelägna behovet av nytt kapital måste klargöras, då staten som
majoritetsägare i slutänden otvetydigt bär ansvaret. En tydlig
privatiseringsstrategi som bygger på kapitaltillskott i tid för att täcka
förluster, en garanti för god förvaltning och en professionell, avpolitiserad
ledning skulle göra denna politik och en eventuell försäljning av dessa banker
mer trovärdig.
(11)     Inga konkreta förslag har
lagts fram under det senaste året för att minska asymmetrierna mellan det skydd
som ges till fast anställda arbetstagare å ena sidan och visstidsanställda å
den andra. Förhandlingarna med arbetsmarknadens parter om lagen om
anställningsförhållanden inleddes 2011, men ingen överenskommelse har nåtts och
inga ändringar har antagits. Det nationella reformprogrammet omfattar vissa
åtgärder för att öka både flexibilitet och trygghet och undanröja
segmenteringen, men ingen tidsplan anges för när de ska vidtas. Genom den
nyligen antagna lagen om balans i de offentliga finanserna införs betydligt
högre avgifter (koncessionsavgifter) för ”studentarbete” för att minska
fördelarna med denna typ av status på arbetsmarknaden, men inga ytterligare
åtgärder är planerade.
(12)     Utbildningssystemen är
fortfarande inte tillräckligt anpassade till behoven på arbetsmarknaden, även
om yrkesvägledning nu håller på att införas i alla led av utbildningen och
insatser görs för att informera om framtida yrkesmöjligheter. Inga konkreta
åtgärder har vidtagits för att upprätta ett system för arbetsmarknadsprognoser.
Vissa projekt som samfinansieras med Europeiska socialfonden har inletts för
att främja yrken med hög efterfrågan på arbetsmarknaden. Dessa åtgärder är
relevanta men sammantaget inte tillräckliga för att lösa problemet. Den externa
expertbedömningen av hur effektiv den offentliga arbetsförmedlingen i Slovenien
är totalt sett finns inte tillgänglig för en bedömning.
(13)     Trots lagändringar i april
2011 för att omvandla konkurrensskyddsbyrån till en fristående instans från och
med den 1 januari 2012 är den fortfarande inte oberoende, eftersom flera
förfarandemässiga villkor först måste uppfyllas. Dessutom minskade man
konkurrensskyddsbyråns resurser 2011. Denna utveckling påverkar byråns
möjligheter att vidta fler tillsynsåtgärder och stärka konkurrensfrämjande
reformer genom sin institutionella tyngd. En undersökning har nyligen
genomförts om avregleringen av yrken, men de konkreta politiska åtgärderna på
detta område är fortfarande vaga. Mer generellt sett är vissa aspekter av den
rättsliga ramen för tjänsteleverantörers etablering eventuellt inte förenliga
med tjänstedirektivet. Företagsklimatet präglas överlag av svagheter som
avskräcker inhemska och utländska investerare och står i vägen för en snabb
rensning av bankernas balansräkningar; hit hör t.ex. statens direkta eller indirekta
involvering i ekonomin och gäldenärsvänliga och i vissa fall problematiska
insolvensförfaranden. Slutligen börjar det nationella överföringsnätet för elektricitet bli
en flaskhals på grund av Sloveniens ökande betydelse som transitland för
elflöden.
(14)     Efter en kraftig diskretionär
höjning i mars 2010 var minimilönen i procent av genomsnittslönen den högsta i
EU 2011, även om minimilönen fortfarande ligger under fattigdomsgränsen.
Indexeringen under de därpå följande två åren har lett till en ytterligare
nominell ökning med 4 %. Denna utveckling hämmar konkurrenskraften inom
arbetskraftsintensiva näringsgrenar och förvärrar den strukturella
arbetslösheten.
(15)     Slovenien har gjort ett antal
åtaganden inom ramen för europluspakten. Dessa åtaganden, och genomförandet av
de åtaganden som lades fram 2011, avser att främja sysselsättningen, förbättra
konkurrenskraften, förbättra hållbarheten i de offentliga finanserna och stärka
den finansiella stabiliteten. Kommissionen har gjort en bedömning av hur åtagandena
inom europluspakten genomförts. Resultaten från denna bedömning har beaktats i
rekommendationerna.
(16)     Inom ramen för den europeiska
planeringsterminen har kommissionen gjort en omfattande analys av Sloveniens
ekonomiska politik. Den har gjort en bedömning av stabilitetsprogrammet och det
nationella reformprogrammet och lagt fram en fördjupad granskning. Den har
beaktat inte bara programmens relevans för en hållbar finanspolitik och
socioekonomisk politik i Slovenien utan även i vilken utsträckning som EU:s
regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet att stärka den
övergripande ekonomiska styrningen i EU genom att framtida nationella beslut
fattas med beaktande av synpunkter på EU-nivå. Kommissionens rekommendationer
inom ramen för den europeiska planeringsterminen återspeglas i
rekommendationerna 1–7 nedan.
(17)     Mot bakgrund av denna
bedömning har rådet granskat Sloveniens stabilitetsprogram, och dess yttrande[9]
återspeglas i synnerhet i rekommendation 1 nedan.
(18)     Mot bakgrund av kommissionens
fördjupade granskning och denna bedömning har rådet granskat Sloveniens
nationella reformprogram för 2012 och Sloveniens stabilitetsprogram. Dess
rekommendationer enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 kommer
särskilt till uttryck i rekommendationerna 3, 6 och 7 nedan.
HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Slovenien att
vidta följande åtgärder under perioden 2012–2013:
1.           Genomföra 2012 års budget och
stärka den finanspolitiska strategin för 2013 med tillräckligt specificerade
strukturåtgärder, och därvid vara redo att vidta ytterligare åtgärder för att
säkerställa att det alltför stora underskottet korrigeras i tid på ett hållbart
sätt och att den strukturanpassning åstadkoms som anges i rådets
rekommendationer inom ramen för förfarandet vid alltför stora underskott.
Därefter säkerställa en tillräcklig strukturell anpassning för att göra
tillräckliga framsteg mot det ändamålsenliga finanspolitiska målet på medellång
sikt, inklusive nå riktmärket för utgifter. Stärka den medelfristiga
budgetramen, inklusive utgiftsregeln, genom att göra den mer bindande och
genomsynlig.
2.           Snarast vidta åtgärder för
att säkerställa pensionssystemets långsiktiga hållbarhet, samtidigt som
pensionerna hålls på en tillräcklig nivå, genom att i) införa samma lagstadgade
pensionsålder för män och kvinnor, ii) höja den lagstadgade pensionsåldern
proportionellt mot den ökande förväntade livslängden, iii) minska möjligheterna
till förtida pensionering, och iv) se över systemet för pensionsindexering. Öka
sysselsättningsgraden bland äldre arbetstagare genom att vidareutveckla de
aktiva arbetsmarknadspolitiska åtgärderna och åtgärderna för livslångt lärande.
3.           Vidta nödvändiga åtgärder för
att bygga upp tillräckliga kapitalbuffertar inom banksektorn och kraftigt
främja en rensning av balansräkningarna så att ändamålsenlig utlåning till
produktiv verksamhet återigen kan ske. Se till att fullständiga
tredjepartskontroller genomförs av de uppskattningar av kreditförluster som
gjorts vid stresstester av systemviktiga banker.
4.           Anpassa lagstiftningen om
anställningsskydd när det gäller tillsvidareanställning för att minska
segmenteringen av arbetsmarknaden, i samråd med arbetsmarknadens parter och i
enlighet med nationell praxis. Vidta ytterligare åtgärder mot den parallella
arbetsmarknad som orsakas av studentarbeten.
5.           Förbättra överensstämmelsen
mellan kompetenstillgång och arbetsmarknadens behov, särskilt när det gäller
lågutbildade arbetstagare och utexaminerade från högre utbildning, och
fortsätta reformera den yrkesinriktade utbildningen.
6.           Vidta ytterligare åtgärder
för att stärka marknadsöppningen och påskynda omstruktureringen av yrkesmässiga
tjänster. Förbättra företagsklimatet genom att i) genomföra reformen av
konkurrensskyddsbyrån, ii) upprätta en ram för statsägda företag som förhindrar
ett direkt inflytande på förvaltningen och garanterar höga normer för
bolagsstyrning och iii) förbättra konkursförfarandena, särskilt i fråga om
tidsåtgång och effektivitet.
7.           Efter samråd med
arbetsmarknadens parter och i enlighet med nationell praxis, se till att
löneökningarna, inbegripet anpassningen av minimilönen, främjar
konkurrenskraften och skapandet av nya arbetstillfällen.
Utfärdad i Bryssel den
                                                                       På rådets vägnar
                                                                       Ordförande
[1]               EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.
[2]               EUT L 306, 23.11.2011, s. 25.
[3]               COM(2012) 327 final.
[4]               P7_TA(2012)0048 och P7_TA(2012)0047.
[5]               Rådets beslut 2012/238/EU av den 26 april 2012.
[6]               COM(2012) 68 final.
[7]               Arbetsdokument från kommissionens avdelningar (2012) 158
final.
[8]               Det konjunkturrensade saldot exklusive engångsåtgärder
och andra tillfälliga åtgärder, omräknat av kommissionen enligt den allmänt
vedertagna metoden och baserat på uppgifterna i programmet.
[9]               Artikel 5.2 i rådets förordning (EG) nr 1466/97.


Avis juridique important

|

32003H0274

Kommissionens rekommendation av den 14 april 2003 om skydd av och information till allmänheten när det gäller exponering på grund av fortsatt kontaminering med radioaktivt cesium av vissa vilda livsmedelsprodukter efter olyckan vid kärnkraftverket i Tjernobyl [delgivet med nr K(2003) 510]

Europeiska unionens officiella tidning nr L 099 , 17/04/2003 s. 0055 - 0056

Kommissionens rekommendationav den 14 april 2003om skydd av och information till allmänheten när det gäller exponering på grund av fortsatt kontaminering med radioaktivt cesium av vissa vilda livsmedelsprodukter efter olyckan vid kärnkraftverket i Tjernobyl[delgivet med nr K(2003) 510](2003/274/EG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSIONEN UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATIONmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen, särskilt artikel 38.1 och artikel 124 andra strecksatsen i detta,med beaktande av yttrandet från den expertgrupp som utsetts av Vetenskapliga och tekniska kommittén i enlighet med artikel 31 i fördraget, ochav följande skäl:(1) Efter olyckan vid kärnkraftverket i Tjernobyl den 26 april 1986 hamnade betydande mängder radioaktivt material i atmosfären.(2) Nedfallet av radioaktivt cesium efter olyckan vid kärnkraftverket i Tjernobyl har drabbat ett stort antal länder utanför gemenskapen.(3) Betydande nedfall har påverkat vissa delar av territorierna i en rad medlemsstater och de länder som ansöker om medlemskap i Europeiska unionen.(4) I rådets förordning (EEG) nr 737/90 av den 22 mars 1990 om villkoren för import av jordbruksprodukter med ursprung i tredje land efter olyckan vid kärnkraftverket i Tjernobyl(1), senast ändrad genom förordning (EG) nr 616/2000(2), fastställs högsta tillåtna gränsvärden för radioaktivitet i jordbruksprodukter med ursprung i tredje land och avsedda som människoföda, som måste respekteras vid import av sådana produkter, och i samband med vilka medlemsstaterna utför kontroller.(5) I ett uttalande till rådet den 12 maj 1986 i samband med antagandet av rådets förordning (EEG) nr 1707/86 av den 30 maj 1986 om villkoren för import av jordbruksprodukter från tredje land efter olyckan vid kärnkraftverket i Tjernobyl(3), åtog sig medlemsstaterna att tillämpa samma gränsvärden för handeln inom gemenskapen.(6) Genom kommissionens förordning (EG) nr 1661/1999 av den 27 juli 1999 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EEG) nr 737/90 om villkoren för import av jordbruksprodukter med ursprung i tredje land efter olyckan vid kärnkraftverket i Tjernobyl(4), senast ändrad genom förordning (EG) nr 1608/2002(5) infördes bland annat särskilda villkor för strängare kontroll av vilda svampar som importerats från en rad länder utanför gemenskapen.(7) Medlemsstaterna har tillämpat och tillämpar fortfarande vid behov liknande kontroller och villkor för utsläppande på marknaden av livsmedel som härrör från deras nationella agro-industriella livsmedelskedja, särskilt när det gäller fårkött och renkött.(8) De åtgärder som tillämpas på medlemsstaternas territorier bygger på gällande rättsliga förpliktelser som fastställs i rådets direktiv 96/29/Euratom av den 13 maj 1996 om fastställande av grundläggande säkerhetsnormer för skydd av arbetstagarnas och allmänhetens hälsa mot de faror som uppstår till följd av joniserande strålning(6), och i artiklarna 35 och 36 i Euratomfördraget.(9) Naturliga och seminaturliga ekosystem, såsom skogar och skogsarealer, är vanligtvis naturliga livsmiljöer för vilda djur, bär och svampar, och dessa ekosystem tenderar att bibehålla radioaktivt cesium i ett cykliskt utbyte mellan övre marklager (förna), bakterier, mikrofauna, mikroflora och vegetation. Dessutom tenderar marken i sådana ekosystem som främst består av organiskt material att öka den biologiska tillgången på radioaktivt cesium.(10) Vilda bär såsom blåbär, hjortron, tranbär, hallon, björnbär och skogssmultron, ätbara vilda svampar (t.ex. kantareller, brunsopp och blek taggsvamp), viltkött från rådjur och kronhjort och köttätande sötvattenfisk i sjöar (t.ex. gädda och abborre) i vissa regioner i Europeiska unionen uppvisar fortfarande nivåer av radioaktivt cesium som överstiger 600 Bq/kg.(11) Arter som bildar mykorrhiza (t.ex. karljohan) och kött från vildsvin påverkades mycket senare av nedfallet och uppvisar idag mycket höga halter av radioaktiv cesiumkontaminering i områden med det största nedfallet.(12) Det antas att längden på den period under vilken en rad produkter som härrör från arter som lever eller växer i skogar och andra naturliga eller seminaturliga ekosystem är kontaminerade av radioaktivt cesium främst beror på den fysiska halveringstiden för radionukleiden, som är cirka 30 år, och därför kan man inte räkna med någon märkbar förändring av kontamineringen med radioaktivt cesium av dessa produkter under de kommande årtiondena.(13) På senare år har vissa medlemsstater lämnat uppgifter till kommissionen som visar att höga halter av radioaktivt cesium fortfarande förekommer i vilt, vilda bär, vild svamp och köttätande sötvattenfisk.(14) Utsläppandet på marknaden av ätbara vilda produkter sker inte nödvändigtvis genom den agro-industriella livsmedelskedjan, vilket innebär att nationell lagstadgad övervakning och kontroll kan förbigås.(15) Allmänhetens medvetenhet om att vilda produkter fortfarande är kontaminerade verkar minska, trots att man inte kan bortse från konsekvenserna av kontaminering av dessa produkter för personer som konsumerar stora mängder av sådana produkter från områden med nedfall.(16) Konsekvenserna av kontaminering av vilda produkter är mycket små för allmänhetens hälsa, och det finns därför inget behov av att anta mer bindande krav.(17) Genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 av den 28 januari 2002 om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet(7) har ett system inrättats för snabbt informationsutbyte. Det är nödvändigt att använda systemet för utbyte av information mellan medlemsstaterna vid registrerade fall av livsmedel med halter som överstiger gränsvärdet.HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.1. För skydd av konsumenternas hälsa bör medlemsstaterna vidta lämpliga åtgärder för att se till att de gränsvärden för cesium-134 och cesium-137 som avses i artikel 3 i förordning (EEG) nr 737/90 tillämpas i gemenskapen för utsläppande på marknaden av vilt, vilda bär, vilda svampar och köttätande sötvattenfisk.2. Medlemsstaterna bör underrätta befolkningen om hälsoriskerna i områden där dessa produkter eventuellt kan uppvisa halter över gränsvärdena.3. Medlemsstaterna bör underrätta kommissionen och de övriga medlemsstaterna om registrerade fall där sådana produkter har släppts ut på marknaden som uppvisar halter över gränsvärdena genom gemenskapens system för snabb varning som fastställs i förordning (EG) 178/2002.4. Medlemsstaterna bör underrätta kommissionen och de övriga medlemsstaterna om de åtgärder som vidtagits med anledning av denna rekommendation.Utfärdad i Bryssel den 14 april 2003.På kommissionens vägnarMargot WallströmLedamot av kommissionen(1) EGT L 82, 29.3.1990, s. 1.(2) EGT L 75, 24.3.2000, s. 1.(3) EGT L 146, 31.5.1986, s. 88.(4) EGT L 197, 29.7.1999, s. 17.(5) EGT L 243, 11.9.2002, s. 7.(6) EGT L 159, 29.6.1996, s. 1.(7) EGT L 31, 1.2.2002, s. 1.


title: Rådets rekommendation av den 8 juli 2014 om Danmarks nationella reformprogram 2014, med avgivande av rådets yttrande om Danmarks konvergensprogram 2014

text:
               29.7.2014

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 247/17

         RÅDETS REKOMMENDATION
   av den 8 juli 2014
   om Danmarks nationella reformprogram 2014, med avgivande av rådets yttrande om Danmarks konvergensprogram 2014
   2014/C 247/04
   EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,
   med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 9.2,
   med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (2), särskilt artikel 6.1,
   med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,
   med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,
   med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,
   med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,
   med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,
   med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,
   med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och
   av följande skäl:

               (1)

               Den 26 mars 2010 antog Europeiska rådet kommissionens förslag till en ny strategi för tillväxt och sysselsättning, Europa 2020, som bygger på ökad samordning av den ekonomiska politiken med inriktning på ett antal nyckelområden där åtgärder behövs för att stärka förutsättningarna för hållbar tillväxt och konkurrenskraft i Europa.

               (2)

               Den 13 juli 2010 antog rådet, på grundval av kommissionens förslag, en rekommendation om de allmänna riktlinjerna för medlemsstaternas och unionens ekonomiska politik (2010–2014) och den 21 oktober 2010 ett beslut om riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik (3), vilka tillsammans utgör de integrerade riktlinjerna. Medlemsstaterna uppmanades att beakta de integrerade riktlinjerna i sin nationella ekonomiska politik och sysselsättningspolitik.

               (3)

               Den 29 juni 2012 beslutade medlemsstaternas stats- och regeringschefer om en tillväxt- och sysselsättningspakt, som ger ett enhetligt ramverk för insatser på nationell nivå, EU-nivå och euroområdesnivå med hjälp av alla tänkbara medel, instrument och politiska åtgärder. De beslutade om åtgärder som ska vidtas på medlemsstatsnivå och förband sig särskilt att uppnå målen i Europa 2020-strategin och genomföra de landsspecifika rekommendationerna.

               (4)

               Den 9 juli 2013 antog rådet en rekommendation (4) om Danmarks nationella reformprogram för 2013 och avgav ett yttrande om Danmarks uppdaterade konvergensprogram för 2013-2016.

               (5)

               Den 13 november 2013 antog kommissionen den årliga tillväxtöversikten, som markerar inledningen av 2014 års europeiska planeringstermin för samordning av den ekonomiska politiken. Den 13 november 2013 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även rapporten om varningsmekanismen, i vilken Danmark identifierades som en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning.

               (6)

               Den 20 december 2013 godkände Europeiska rådet prioriteringarna för att säkerställa finansiell stabilitet, finanspolitisk konsolidering och tillväxtfrämjande åtgärder. Det betonade behovet av att eftersträva differentierad och tillväxtfrämjande konsolidering av de offentliga finanserna, återställa normala lånevillkor i ekonomin, främja tillväxt och konkurrenskraft, bekämpa arbetslöshet och krisens sociala följdverkningar samt modernisera den offentliga förvaltningen.

               (7)

               Den 5 mars 2014 offentliggjorde kommissionen resultatet av sin fördjupade granskning av Danmark, i enlighet med artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011. Av sin analys drog kommissionen slutsatsen att Danmarks makroekonomiska problem med privat skuldsättning och extern konkurrenskraft inte längre kan anses vara obalanser enligt förfarandet vid makroekonomiska obalanser. Det verkar framför allt som man har kontroll över anpassningarna på bostadsmarknaden, effekterna på den reala ekonomin av en hög skuldsättning i den privata sektorn och den finansiella sektorns stabilitet. Emellertid bör utvecklingen för dessa faktorer och för drivkrafterna för den externa konkurrenskraften fortsätta att övervakas.

               (8)

               Den 15 april 2014 lade Danmark fram sitt nationella reformprogram 2014 och sitt konvergensprogram 2014. I syfte att beakta deras inbördes samband har de båda programmen bedömts samtidigt.

               (9)

               Syftet med den finanspolitiska strategi som beskrivs i 2014 års konvergensprogram är att säkerställa att korrigeringen av det alltför stora underskottet förblir hållbar och att hålla det strukturella budgetsaldot på eller över det medelfristiga målet. Det medelfristiga målet på -0,5 % av BNP stämmer överens med stabilitets- och tillväxtpaktens krav. Danmark har på ett varaktigt sätt fått ner sitt offentliga underskott till under 3 % av BNP under 2013. Enligt konvergensprogrammet siktar man på ett totalt offentligt underskott på 1,3 % av BNP för 2014 och 2,9 % för 2015, vilket är förenligt med ett (omräknat) strukturellt saldo på eller över det medelfristiga målet. Därför ligger den finanspolitiska strategin i konvergensprogrammet i stort sett i linje med stabilitets- och tillväxtpaktens krav. Skuldkvoten, som var 44,5 % av BNP under 2013, ska enligt planerna tillfälligt öka under 2015 för att därefter sjunka. Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för konvergensprogrammets beräkningar av de offentliga finanserna är rimligt. Enligt scenariot blir BNP-tillväxten 1,6 % för 2014 och 1,9 % för 2015 och det ligger i stort sett i linje med 2014 års vårprognos från kommissionens avdelningar på 1,5 % respektive 1,9 %. På grundval av bedömningen av 2014 års konvergensprogram och kommissionens prognos, i enlighet med förordning (EG) nr 1466/97, anser rådet att Danmarks offentliga finanser är sunda och att man kan anta att konvergensprogrammets mål uppnås.

               (10)

               Danmark har gjort vissa framsteg när det gäller att ta itu med situationen för grupper med svag anknytning till arbetsmarknaden och utbildningssystemets kostnadseffektivitetet. Reformen av förtidspensionen och flexjobbsystemet har börjat visa resultat, kontanthjälpsreformen har trätt i kraft, man har kommit överens om en reform av sjukdagpengen och regeringen har i april lagt fram ett förslag till reform av de aktiva arbetsmarknadsåtgärderna. Återstående problem är att se till att det finns tillräckligt med lärlingsplatser, förbättra kvaliteten och status för denna typ av utbildning, uppvärdera yrkesutbildningen och fortbildningssystemen och ta itu med de många förtida skolavhoppen. Genomförandet av reformerna har bara börjat, så det återstår att se vilket genomslag de får. När det gäller yrkesutbildning och fortbildning enades man i februari 2014 om en reform som förväntas träda i kraft i mitten av 2015, i syfte att genom flera olika initiativ förbättra kvaliteten på yrkesutbildningen.

               (11)

               Ett ständigt problem för den danska ekonomin är att få fart på produktiviteten. Kommissionens bedömning ligger i stort sett i linje med produktivitetskommissionens slutsatser. I april 2014 offentliggjorde produktivitetskommissionen 25 huvudrekommendationer och över 100 konkreta förslag, till exempel om konkurrens, offentlig upphandling, utbildning, internationalisering, innovation, beskattning och infrastruktur. Det bör vidtas åtgärder för att komma till rätta med problemet med låga produktivitetsökningar genom att produktivitetskommissionens rekommendationer genomförs.

               (12)

               Kommissionen har inom ramen för den europeiska planeringsterminen gjort en omfattande analys av Danmarks ekonomiska politik. Den har bedömt det nationella reformprogrammet och konvergensprogrammet. Kommissionen har beaktat inte bara programmens relevans för hållbarheten i finanspolitiken och den socioekonomiska politiken i Danmark utan också i vilken mån EU:s regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i unionen genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på EU-nivå. Kommissionens rekommendationer inom den europeiska planeringsterminen återspeglas i rekommendationerna 1–3 nedan.

               (13)

               Mot bakgrund av denna bedömning har rådet granskat Danmarks konvergensprogram och dess yttrande (5) återspeglas särskilt i rekommendation 1 nedan.

         HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Danmark att vidta följande åtgärder under perioden 2014–2015:

               (1)

               Fortsätta att efter korrigeringen av det alltför stora underskottet driva en tillväxtvänlig finanspolitik och hålla de offentliga finanserna i gott skick och se till att man fortsätter att uppnå det medelfristiga budgetmålet under den period som konvergensprogrammet omfattar.

               (2)

               Vidta ytterligare åtgärder för att förbättra anställbarheten för människor med svag anknytning till arbetsmarknaden. Förbättra utbildningsresultaten, särskilt för unga med invandrarbakgrund, och yrkesutbildningens effektivitet. Underlätta övergången från utbildning till arbetsmarknad, bland annat genom en större användning av arbetsbaserad utbildning och lärlingsplatser.

               (3)

               Öka satsningarna på att undanröja hinder för inträde på marknaden och minska regelbördan i syfte att öka konkurrensen i den inhemska tjänstesektorn, i synnerhet inom detaljhandel och byggsektorn, i enlighet med produktivitetskommissionens rekommendationer.

      Utfärdad i Bryssel den 8 juli 2014.

            På rådets vägnar

         P.C. PADOAN

            Ordförande

      (1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  EGT L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Upprätthålls för 2014 genom rådets beslut 2014/322/EU av den 6 maj 2014 om riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik för 2014 (EUT L 165, 4.6.2014, s. 49).

      (4)  EUT C 217, 30.7.2013, s. 18.

      (5)  Enligt artikel 9.2 i förordning (EG) nr 1466/97.


title: Kommissionens rekommendation (EU) 2016/1110 av den 28 juni 2016 om övervakning av förekomsten av nickel i foder (Text av betydelse för EES)

text:
               8.7.2016

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 183/68

         KOMMISSIONENS REKOMMENDATION (EU) 2016/1110
   av den 28 juni 2016
   om övervakning av förekomsten av nickel i foder
   (Text av betydelse för EES)
   EUROPEISKA KOMMISSIONEN UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 292, och
   av följande skäl:

               (1)

               Förekomsten av nickel (Ni) i foder kan uppstå till följd av både naturliga och antropogena källor. Dessutom innehåller vissa foderråvaror metalliskt nickel eftersom det används som katalysator vid produktionen av dem.

               (2)

               Panelen för främmande ämnen i livsmedelskedjan (nedan kallad Contam-panelen) hos Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (Efsa) har avgett ett vetenskapligt yttrande om riskerna för djurs och människors hälsa och miljön till följd av förekomsten av nickel i foder (1).

               (3)

               Contam-panelen kom fram till att det är osannolikt att nickel via foder har några negativa konsekvenser för nötkreatur, svin, kaniner, ankor, fiskar, hundar, kycklingar, hästar, får, getter och katter. Vad gäller bedömningen av risker för människors hälsa på grund av förekomsten av nickel i livsmedel av animaliskt ursprung konstaterade Contam-panelen att de nuvarande nivåerna av långtidsexponering för nickel från enbart livsmedel av animaliskt ursprung i den genomsnittliga befolkningen kan utgöra en potentiell risk för den yngre befolkningen. Avseende akut exponering via kosten konstaterade Contam-panelen att nickelkänsliga personer också löper risk att få uppflammande eksemreaktioner genom konsumtion av livsmedel av animaliskt ursprung. Bidraget från livsmedel av animaliskt ursprung till människors exponering för nickel via kosten bör därför inte underskattas, särskilt i åldersklasser med hög exponering för nickel via kosten. Enligt tillgängliga uppgifter var det dock inte möjligt att avgöra överföringsgraden från foder till livsmedel av animaliskt ursprung.

               (4)

               Det kan konstateras att de uppgifter om förekomsten av nickel i foder som användes i Efsas vetenskapliga yttrande huvudsakligen kom från en medlemsstat och därför inte nödvändigtvis är representativa för förekomsten av nickel i foder i EU.

               (5)

               Det är därför lämpligt att övervaka förekomsten av nickel i foder inom EU innan man överväger att fastställa gränsvärden för nickel i foder eller andra riskhanteringsåtgärder som krävs för att säkerställa en hög skyddsnivå för djurs och människors hälsa.

         HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.

               1.

               Medlemsstaterna bör, med aktiv medverkan av foderföretagarna, övervaka förekomsten av nickel i foder.

               2.

               För att säkerställa att proverna är representativa för det provtagna partiet bör medlemsstaterna följa provtagningsförfarandet i kommissionens förordning (EG) nr 152/2009 (2).

               3.

               Medlemsstaterna bör se till att analysresultaten regelbundet, och senast den 31 oktober 2017, lämnas till Efsa i Efsas format för inlämning av data som följer kraven i Efsas vägledning om standardiserad provbeskrivning för livsmedel och foder (EFSA's Guidance on Standard Sample Description, SSD) (3) och Efsas ytterligare särskilda rapporteringskrav.

      Utfärdad i Bryssel den 28 juni 2016.

            På kommissionens vägnar

         Vytenis ANDRIUKAITIS

            Ledamot av kommissionen

      (1)  Efsas CONTAM-panel (Efsas vetenskapliga panel för främmande ämnen i livsmedelskedjan), 2015. ”Scientific Opinion on the risks to animal and public health and the environment related to the presence of nickel in feed.”EFSA Journal, vol. 13(2015):4, artikelnr 4074, 76 s., doi:10.2903/j.efsa.2015.4074. www.efsa.europa.eu/efsajournal

      (2)  Kommissionens förordning (EG) nr 152/2009 av den 27 januari 2009 om provtagnings- och analysmetoder för offentlig kontroll av foder (EUT L 54, 26.2.2009, s. 1).

      (3)  http://www.efsa.europa.eu/en/datex/datexsubmitdata.htm


title: Europeiska centralbankens rekommendation av den 8 oktober 2010 till Europeiska unionens råd om externa revisorer för Eesti Pank (ECB/2010/16)

text:
               19.10.2010

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 282/1

         EUROPEISKA CENTRALBANKENS REKOMMENDATION
   av den 8 oktober 2010
   till Europeiska unionens råd om externa revisorer för Eesti Pank
   (ECB/2010/16)
   2010/C 282/01
   ECB-RÅDET HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken, särskilt artikel 27.1, och
   av följande skäl:

               (1)

               Räkenskaperna för Europeiska centralbanken (ECB) och de nationella centralbankerna i Eurosystemet granskas av oavhängiga externa revisorer som rekommenderats av ECB-rådet och godkänts av Europeiska unionens råd.

               (2)

               Enligt artikel 1 i rådets beslut 2010/416/EU av den 13 juli 2010 i enlighet med artikel 140.2 i fördraget om Estlands införande av euron den 1 januari 2011 (1) uppfyller Estland nu de nödvändiga villkoren för att införa euron och Estlands undantag enligt artikel 4 i 2003 års anslutningsakt (2) upphävs från och med den 1 januari 2011.

               (3)

               Eesti Pank har valt AS Deloitte Audit Eesti som sina externa revisorer för räkenskapsåren 2011 till 2015.

         HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.
   Det rekommenderas att AS Deloitte Audit Eesti utses till Eesti Panks externa revisorer för räkenskapsåren 2011 till 2015.

      Utfärdad i Frankfurt am Main den 8 oktober 2010.

         Jean-Claude TRICHET

            ECB:s ordförande

      (1)  EUT L 196, 28.7.2010, s. 24.

      (2)  EUT L 236, 23.9.2003, s. 33.


Avis juridique important

|

32002H0515(02)

Rådets rekommendation av den 25 april 2002 om behovet av att förstärka samarbetet och informationsutbytet mellan de olika specialiserade operativa enheterna i kampen mot den olagliga handeln med prekursorer i Europeiska unionens medlemsstater

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 114 , 15/05/2002 s. 0003 - 0004

Rådets rekommendationav den 25 april 2002om behovet av att förstärka samarbetet och informationsutbytet mellan de olika specialiserade operativa enheterna i kampen mot den olagliga handeln med prekursorer i Europeiska unionens medlemsstater(2002/C 114/02)EUROPEISKA UNIONENS RÅD UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION- med beaktande av Förenta nationernas konvention mot olaglig hantering av narkotika och psykotropa ämnen av den 20 december 1988,- med beaktande av den europeiska strategin mot narkotika (2000-2004), som godkändes av Europeiska rådet i Helsingfors i december 1999,- med beaktande av den europeiska handlingsplanen mot narkotika 2000-2004, som godkändes av Europeiska rådet i Feira i juni 2000,- med beaktande av ordförandeskapets slutsatser vid Europeiska rådet i Tammerfors den 15-16 oktober 1999,- med beaktande av den politiska förklaring som antogs vid den extra sessionen i Förenta nationernas generalförsamling, som hölls i New York den 8-10 juni 1998, (UNGASS) om att tillsammans bemöta världens narkotikaproblem, ochav följande skäl:(1) Med prekursorer avses sådana ämnen som är upptagna i förteckningarna i Förenta nationernas konvention mot olaglig hantering av narkotika och psykotropa ämnen av den 20 december 1988 och som avses i förordning (EEG) nr 3677/90(1) och i direktiv 92/109/EEG(2).(2) Europeiska gemenskapen har antagit intern lagstiftning om fastställande av administrativa åtgärder för kontroll och övervakning av framställningen och utsläppandet på marknaden av prekursorer inom gemenskapen samt i handeln med prekursorer mellan gemenskapen och tredje land för att i möjligaste mån förhindra att prekursorer avleds.(3) Det råder en allt större internationell medvetenhet om att det finns behov av att bekämpa brott som syftar till att avleda kemiska prekursorer från den lagliga marknaden för att framställa olaglig narkotika, genom att man inriktar sig på denna särskilda typ av utredningar när det krävs för brottsbekämpningen.(4) Det blir för var dag allt viktigare att stärka befogenheterna för respektive operativa myndigheter i medlemsstaterna som har ansvar för att bekämpa olaglig avledning av prekursorer.(5) Det internationella samarbetet framstår som ett av de viktigaste inslagen i kampen mot avledning av och olaglig handel med kemiska prekursorer. Aktionerna Purple och Topaz, två övergripande program som syftar till att övervaka och förebygga avledning av kaliumpermanganat och åttiksyraanhydrid, visar värdet av detta samarbete.HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.1. Inom Europeiska unionen bör åtgärder befrämjas avseende behovet av ökade insatser från de brottsbekämpande organen i medlemsstaterna i kampen mot avledning av kemiska prekursorer som används för olaglig framställning av narkotika och psykotropa ämnen.Europeiska unionens åtgärder bör inriktas på- att främja utbytet av erfarenheter och bästa praxis mellan medlemsstaternas olika operativa och brottsbekämpande organ genom förstärkta direkta kommunikationskanaler mellan dem som på nationell nivå ansvarar för den viktiga frågan om avledning av och olaglig handel med prekursorer. Operativ samordning av åtgärderna och utbyte av användbar information är av yttersta vikt i kampen mot avledning av prekursorer- att uppdatera kunskaperna genom gemensamma fortbildningskurser för personer med uppgift att yrkesmässigt undersöka de metoder, former och tillvägagångssätt som brottsorganisationerna använder för avledning av prekursorer och olaglig framställning av narkotika, eftersom brottsmetoderna ständigt anpassas och tekniken ofta är mycket avancerad inom detta område.2. att främja Europeiska unionens insatser i vissa geografiska områden där brottslig verksamhet bedrivs i samband med olaglig handel och avledning av prekursorer och olaglig tillverkning av narkotika. Balkan, Centralasien (inklusive Afghanistan), vissa områden i Latinamerika och Afrika och Fjärran Östern skulle därvid särskilt kunna uppmärksammas inför kommande insatser,3. att i så hög grad som möjligt stärka kapaciteten inom Europol och Europeiska unionens medlemsstaters specialgrupp med polischefer i samband med de initiativ som företas i kampen mot brottslig verksamhet med koppling till avledningen av prekursorer,4. att vid behov inrätta gemensamma specialiserade operativa enheter som skall ges omfattande resurser och enbart ägna sig åt kampen mot olaglig narkotikahandel och avledning av prekursorer som används till att framställa heroin, kokain och syntetiska droger, t.ex. ecstasy och amfetamin,5. att stärka det fortsatta samarbetet mellan kontrollmyndigheterna och den kemiska industrin, särskilt när det gäller de kemiska ämnen som ännu inte omfattas av någon kontroll genom lag såsom "prekursorer" men som anges på gemenskapens frivilligt kontrollerade förteckningar och skulle kunna användas för olaglig framställning av narkotika,6. att se till att gemenskapens riktlinjer för kemiska prekursorer, som även omfattar rådgivning om hur misstänkta transaktioner upptäcks, uppdateras regelbundet och delges den kemiska industrin. Man bör även uppmuntra den kemiska industrin att informera behöriga myndigheter om köporder och köp av kemiska ämnen eller laboratorieutrustning, när det föreligger misstanke om att dessa kan komma att användas för olaglig framställning av narkotika.Utfärdad i Luxemburg, den 25 april 2002.På rådets vägnarM. Rajoy BreyOrdförande(1) EGT L 357, 20.12.1990, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1116/2001 (EGT L 153, 8.6.2001, s. 4).(2) EGT L 370, 19.12.1992, s. 76. Direktivet senast ändrat genom direktiv 2001/8/EG (EGT L 39, 9.2.2001, s. 31).


title: Rekommendation till rådets yttrande enlighet med artikel 5.3 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Finlands uppdaterade stabilitetsprogram, 2002-2006

text: ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---


Avis juridique important

|

32003H0010

Kommissionens rekommendation av den 10 januari 2003 om ett samordnat program för offentlig kontroll av livsmedel för 2003 (Text av betydelse för EES) [delgivet med nr K(2002) 5556]

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 007 , 11/01/2003 s. 0076 - 0081

Kommissionens rekommendationav den 10 januari 2003om ett samordnat program för offentlig kontroll av livsmedel för 2003[delgivet med nr K(2002) 5556](Text av betydelse för EES)(2003/10/EG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATIONmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 89/397/EEG av den 14 juni 1989 om offentlig kontroll av livsmedel(1), särskilt artikel 14.3 i detta,efter samråd med Ständiga livsmedelskommittén om livsmedelskedjan och djurhälsa, ochav följande skäl:(1) För att den inre marknaden skall fungera väl är det nödvändigt att inrätta samordnade program för livsmedelskontroll på gemenskapsnivå som har till syfte att harmonisera genomförandet av officiella kontroller i medlemsstaterna.(2) I sådana program ligger tyngdpunkten på kontroll av efterlevnad av gemenskapslagstiftningen, skydd av folkhälsan, konsumentintressen och god handelssed.(3) Enligt artikel 3 i rådets direktiv 93/99/EEG av den 29 oktober 1993 om ytterligare åtgärder för offentlig kontroll av livsmedel(2) skall de laboratorier som avses i artikel 7 i direktiv 89/397/EEG uppfylla kriterierna i Europastandardens EN 45000-serie som nu ersatts av EN ISO 17025:2000.(4) När nationella program och samordnade program genomförs samtidigt kan resultaten ge upplysningar och erfarenheter som framtida kontrollverksamhet och lagstiftning kan grundas på.HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.1. Under 2003 bör medlemsstaterna genomföra inspektioner och kontroller och vid behov ta prover och analysera dessa i laboratorier i syfte att- övervaka att olivoljor är klart och korrekt märkta enligt gemenskapens bestämmelser,- undersöka säkerheten hos vissa fiskeprodukter (bakteriologisk säkerhet hos kokta skaldjur och blötdjur och histaminhalten hos vissa fiskarter i familjerna Scombridae, Clupeoidei, Engraulidae och Coryphaenidae.2. Även om det i denna rekommendation inte fastställs hur ofta provtagningar och inspektioner skall ske, bör medlemsstaterna ändå se till att sådana sker tillräckligt ofta för att man skall få en överblick över situationen med avseende på den aktuella frågan i varje medlemsstat.3. För att underlätta jämförelsen av resultaten bör medlemsstaterna lämna in de begärda uppgifterna uppställda enligt de rapportblanketter som bifogas denna rekommendation. Informationen skall sändas till kommissionen senast den 1 maj 2004 tillsammans med en förklaring.4. Livsmedel som lämnas in för analys i enlighet med detta program bör lämnas till laboratorier som uppfyller bestämmelserna i artikel 3 i direktiv 93/99/EEG. Om sådana laboratorier inte finns i medlemsstaterna för vissa analyser i denna rekommendation, kan dock medlemsstaterna även utse andra laboratorier som kan utföra dessa analyser.5. Märkning av olja som framställts av oliver5.1. Programmets omfattningÅr 2001 konstaterades ett problem med kontamination med polycykliska aromatiska kolväten (PAH, t.ex. benz(a)pyren) i olja i en lägre kategori, känd som olivolja av olivrestprodukter. Medlemsstaterna konstaterade vid sina undersökningar ett problem med märkningen för olika kategorier av olja som framställts av oliver, där man blandat samman olja av olivrestprodukter, olivolja och jungfruolja. Detta skapade svårigheter när det gällde att hantera kontamineringen. Man fann inkorrekta eller missvisande varuetiketter när det gällde kategorin av olja i de produkter som saluförts. Dessutom konstaterade man en tänkbar olaglig blandning av oljor i en lägre kategori med oljor i en högre kategori. Detta missleder inte bara konsumenterna utan det utgör även en risk för människors hälsa om kontaminerad olja i en lägre kategori kan förekomma.Syftet med denna del av programmet är att kontrollera att oljeprodukter som är framställda av oliver är korrekt märkta för att säkerställa att olaglig blandning med olivolja i en lägre kategori som kan vara kontaminerad inte sker, vilket annars skulle kunna utgöra en hälsorisk för konsumenterna. Detta bidrar även till att hantera riskerna med tänkbart kontaminerad olja och att undvika att konsumenterna vilseleds.5.2. Provtagning och analysmetodMedlemsstaternas behöriga myndigheter bör göra kontroller och, där så är möjligt, dokumentkontroller i produktionsledet före saluförande i detaljhandelsledet för att omfatta produkter för direkt försäljning till konsumenterna samt även på andra lämpliga ställen, t.ex. inom grossisthandeln för att omfatta produkter avsedda för catering. Syftet med kontrollerna är att kontrollera att märkningen av oljor som framställts av oliver är korrekt när det gäller kategori av olja i produkten med hänvisning till Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/13/EG av den 20 mars 2000 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om märkning och presentation av livsmedel(3), rådets förordning 136/66/EEG av den 22 september 1966 om den gemensamma organisationen av marknaden för oljor och fetter(4) och kommissionens förordning (EG) nr 1019/2002 av den 13 juni 2002 om saluföringsnormer för olivolja(5).Prover på produkterna bör tas och analyseras för att fastställa oljekomponenterna med hänvisning till kommissionens förordning (EEG) nr 2568/91(6) och kommissionens förordning (EG) nr 796/2002(7).Medlemsstaternas behöriga myndigheter får själva bestämma på vilken nivå provtagning skall ske.Resultaten av kontrollerna bör protokollföras på rapportblanketten i bilaga I till denna rekommendation.6. Säkerhet hos fiskeprodukter: Bakteriologisk säkerhet hos kokta skaldjur och blötdjur6.1. Programmets omfattningDen mikrobiologiska kvaliteten på kokta skaldjur och blötdjur är ofta kritisk. Dessa produkter kan bli en grogrund för utveckling av många olika mikroorganismer. Dessutom gör vissa specifika produktionsförhållanden, t.ex. kokning ombord på fiskefartyg, nedkylning med havsvatten, intensiv behandling och lång transport, att de blir mottagliga för oönskad kontaminering och utveckling av mikroorganismer.I kommissiones beslut 93/51/EEG(8) fastställs några mikrobiologiska kriterier för dessa produkter. Kriterierna omfattar slutproduktskriterier för Staphylococcus aureus och Salmonella och behandlingskriterier för Escherichia coli, värmetoleranta koliforma bakterier och mesofila aerobiska bakterier. På senaste tiden har man särskilt fäst uppmärksamheten på risken för människors hälsa när det gäller förekomst av patogen Vibrio parahaemolyticus i denna typ av produkter. Det finns dock fortfarande inte tillräcklig vetenskaplig information för att fastställa kriterier i EU-lagstiftningen för detta patogen/denna produktkombination.Syftet med den här delen av programmet är att undersöka den mikrobiologiska säkerheten när det gäller kokta skaldjur och blötdjur för att främja en hög konsumentskyddsnivå och att samla in information om förekomsten av patogena mikroorganismer och indikatormikroorganismer i dessa produkter.6.2. Provtagning och analysmetodUndersökningarna bör omfatta kokta skaldjur och blötdjur innan de släpps ut på marknaden, i produktionsledet och i saluföringsledet. Medlemsstaternas behöriga myndigheter bör ta stickprover av produkterna på marknaden, särskilt i detaljhandelsledet i syfte att kontrollera förekomsten av Salmonella och antalet mikroorganismer av Staphylococcus aureus, Escherichia coli och det totala antalet för Vibrio parhaemolyticus. Stickproverna, som vart och ett utgör minst 100 gram, bör behandlas på ett hygieniskt sätt, placeras i kyld behållare och omedelbart skickas till laboratorium för analys.Medlemsstaternas behöriga myndigheter får själva bestämma på vilken nivå provtagning skall ske.Laboratorierna kan själva välja vilken metod de vill använda, under förutsättning att resultaten motsvarar de mål som skall uppnås. Dock rekommenderas användningen av den allra senaste versionen av standarden ISO 6579 för att påvisa antalet mikroorganismer av Salmonella och den senaste versionen av standarden EN/ISO 6888-1,2 rekommenderas för Staphylococcus aureus, den senaste versionen av ISO 16649-1,2,3 för Escherichia coli och den senaste versionen av standarden ISO 8914 med MPN-teknik(9) rekommenderas för Vibrio parahaemolyticus. Andra likvärdiga metoder som godkänts av behöriga myndigheter får också användas.Resultaten av kontrollerna bör protokollföras på rapportblanketten i bilaga II till denna rekommendation.7. Säkerhet när det gäller fiskeprodukter: histaminhalterna i vissa fiskarter7.1. Programmets omfattningKonsumenter har blivit sjuka av att äta fiskeprodukter, som innehåller höga halter av histamin. Histamin och andra aminer bildas genom tillväxt av vissa bakterier som ett resultat av felaktiga tids- och temperaturförhållanden och ohygieniska rutiner i samband med fångst, förvaring, behandling och distribution av fiskeprodukter. Fisk från familjerna Scombridae, Clupeidae, Engraulidae och Coryphaenidae, som omfattar t.ex. tonfisk, sardiner, makrill, havsöronsnäcka är de som är vanligast förekommande när det gäller denna typ av matförgiftning på grund av att de innehåller höga halter av aminosyran histidin, vilken anses vara moderjon till histamin. I rådets direktiv 91/493/EEG om fastställande av hygienkrav för produktionen och marknadsföringen av fiskprodukter(10) fastställs säkerhetskrav som rör de tillåtna gränsvärdena för histamin, stickprovstagning och analysmetoder.Syftet med den här delen av programmet är att kontrollera att fiskeprodukter som släpps ut på marknaden inte överstiger de gränser för histamin som fastställs i gemenskapslagstiftningen för att säkerställa en hög konsumentskyddsnivå.7.2. Provtagning och analysmetodMedlemsstaterna bör utföra kontroller på auktioner och grossistmarknader, på företag och i detaljhandelsledet för att kontrollera att fiskeprodukterna inte överskrider den histaminhalt som anges nedan. Kontrollerna bör omfatta fisk från familjerna Scombridae, Clupeidae, Engraulidae och Coryphaenidae både färska, frysta, beredda, behandlade och konserverade.Enligt direktiv 91/493/EEG skall nio prov tas från varje parti. Dessa måste uppfylla följande krav:- Medelvärdet får inte överstiga 100 ppm.- Två prover kan ha ett värde över 100 ppm men under 200 ppm.- Inget prov får ha ett värde över 200 ppm.Produkter som har behandlats med enzymmognadsbehandling i saltlake kan dock ha en högre histaminhalt, men den får inte överstiga värdena ovan.Undersökningar bör utföras enligt pålitliga vetenskapligt erkända metoder, t.ex. högupplösande vätskekromatografi (HPLC).Medlemsstaternas behöriga myndigheter får själva bestämma på vilken nivå provtagning skall ske.Resultaten från de efterföljande kontrollerna bör protokollföras på rapportblanketten i bilaga III till denna rekommendation.Utfärdad i Bryssel den 10 januari 2003.På kommissionens vägnarDavid ByrneLedamot av kommissionen(1) EGT L 186, 30.6.1989, s. 23.(2) EGT L 290, 24.11.1993, s. 14.(3) EGT L 109, 6.5.2000, s. 29.(4) EGT L 172, 30.9.1966, s. 3025/66.(5) EGT L 155, 14.6.2002, s. 27.(6) EGT L 248, 5.9.1991, s. 1.(7) EGT L 128, 15.5.2002, s. 8.(8) EGT L 13, 21.1.1993, s. 11.(9) Använd 3 x 3 MPN-teknik med alkaliskt peptonvatten (ASPW) som berikningskultur på följande sätt: Framställ en första 10-1-lösning av livsmedlet samt två tiofaldiga förtunningar (dvs. 10-2 och 10-3-lösningar där ASPW används som förtunningsvätska. För varje förtunning tillsätts 1 ml till de tre rören som innehåller 9 ml av ASPW i enkel styrka. Förfarandena för inkubation, subkultur och identifiering genomförs enligt ISO 8914. Ett rör som visar belagd förekomst av V. parahaemolyticus anses positivt. MPN-tabeller finns i bilaga B till ISO 4831. Multiplikation av MPN-indexet med 10 ger antalet V- parahaemolyticus per gram.(10) EGT L 268, 24.9.1991, s. 15.BILAGA I>PIC FILE= "L_2003007SV.007902.TIF">BILAGA II>PIC FILE= "L_2003007SV.008002.TIF">BILAGA III>PIC FILE= "L_2003007SV.008102.TIF">


title: Rekommendation till rådets yttrande enligt artikel 9.3 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Polens uppdaterade konvergensprogram för 2005-2008

text:
Viktigt rättsligt meddelande

|

52006SC0281

Rekommendation till Rådets yttrande enligt artikel 9.3 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Polens uppdaterade konvergensprogram för 2005-2008  /* SEK/2006/0281 slutlig */

	[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |Bryssel den 1.3.2006SEK(2006) 281 slutligRekommendation tillRÅDETS YTTRANDEenligt artikel 9.3 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Polens uppdaterade konvergensprogram för 2005–2008(framlagt av kommissionen)MOTIVERINGBakgrundStabilitets- och tillväxtpakten, som trädde i kraft den 1 juli 1998, syftar till att genom sunda offentliga finanser förbättra förutsättningarna för prisstabilitet och stark hållbar tillväxt som kan leda till ökad sysselsättning. Pakten ändrades för första gången 2005. Reformen bekräftade att pakten har varit till nytta för att befästa budgetdisciplinen, men syftade till att stärka dess effektivitet och ekonomiska underbyggnad och samtidigt slå vakt om de offentliga finansernas hållbarhet på lång sikt.Enligt rådets förordning (EG) nr 1466/97 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken[1], som utgör en del av pakten, skall medlemsstaterna lägga fram stabilitets- eller konvergensprogram och årliga uppdateringar av dessa för rådet och kommissionen (medlemsstater som redan har övergått till den gemensamma valutan utarbetar (uppdaterade) stabilitetsprogram och medlemsstater som ännu inte har gjort det lägger fram (uppdaterade) konvergensprogram). Polens första konvergensprogram lades fram i maj 2004. I enlighet med förordningen avgav rådet den 5 juli 2004 sitt yttrande, på grundval av en rekommendation från kommissionen och efter samråd med ekonomiska och finansiella kommittén. I enlighet med samma förfarande bedöms uppdaterade stabilitets- och konvergensprogram av kommissionen och granskas av den ovannämnda kommittén. De kan även granskas av rådet.I dessa program skall medlemsstaterna ange sina mål för de offentliga finanserna på medellång sikt och beskriva genom vilka politiska åtgärder dessa mål skall uppnås samt de ekonomiska antaganden som planen bygger på. Reformen av stabilitets- och tillväxtpakten innebär att målen på medellång sikt skall differentieras mellan enskilda medlemsstater mot bakgrund av de stora ekonomiska och finanspolitiska skillnaderna i EU, även med avseende på de finanspolitiska riskerna för hållbarheten. Andra inslag i reformen är att ett mer symmetriskt synsätt bör eftersträvas för finanspolitiken över konjunkturcykeln, genom ökad budgetdisciplin under ekonomiskt goda tider, samtidigt som hänsyn får tas till ”omfattande strukturreformer” med mätbara effekter på de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet, vid en tillfällig avvikelse från de medelfristiga målen eller anpassningsbanan för att uppnå dessa.Det uppdaterade konvergensprogram som Polen nyligen lade fram har kommissionen granskat med beaktande av kommissionens höstprognos 2005 samt uppförandekoden[2], den allmänt vedertagna metoden för uppskattning av potentiell total produktion och konjunkturrensade saldon och de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken som ingår i de integrerade riktlinjerna för perioden 2005–2008. På grundval av nedanstående bedömning har den överlämnat en rekommendation till rådets yttrande om programmet.Bedömning1.  Polen lade fram sitt konvergensprogram den 19 januari 2006, drygt en och en halv månad efter den tidsfrist som fastställts i uppförandekoden. Förseningen berodde på ett regeringsskifte i november 2005 efter parlamentsvalet och på att finansministern ersattes i början av januari 2006. Programmet omfattar perioden 2005–2008 och antogs av regeringen den 18 januari 2006. Budgeten för 2006 ändrades i december 2005 av den nya regeringen och är inlemmad i konvergensprogrammet. Programmet motsvarar i grova drag den modell och de uppgiftskrav för stabilitets- och konvergensprogram som definieras i den nya uppförandekoden[3].2.  Den 5 juli 2004 fattade rådet beslut om att Polen hade ett alltför stort underskott. Samma dag avgav rådet en rekommendation enligt artikel 104.7 om att detta alltför stora underskott måste korrigeras senast 2007. I sitt yttrande av den 17 februari 2005 om den föregående uppdateringen av konvergensprogrammet för perioden 2004–2007, uppmanade rådet Polen att ”(i) stärka den finanspolitiska konsolideringen och sänka underskottsmålet för 2007, (ii) säkerställa att de strukturåtgärder som ingår i Hausner-planen genomförs fullständigt och, om riskerna i samband med genomförandet förverkligas, göra ytterligare insatser för att införa alternativa åtgärder”.3.  Polens reala BNP-tillväxt låg mellan 1994 och 2004 i genomsnitt på 4,5 %, dvs. nästan 2 procentenheter över genomsnittet på 2,4 % för EU25. Efter en period av kraftig ekonomisk expansion sjönk den reala BNP-tillväxten till 1,0 % 2001, till följd av både inhemska och yttre konjunkturfaktorer. Den steg därefter till 5,3 % 2004. Per capita-inkomsten uttryckt i köpkraftsstandard uppgick 2004 till 46,5 % av genomsnittet för EU25. HIKP-inflationen är fortsatt hög och har de senaste tio åren i genomsnitt legat på 7,0 %, men sjönk 2005 till bara cirka 2 %. Situationen på arbetsmarknaden är alltjämt landets största problem. Ekonomisk omstrukturering har lett till att arbetslösheten ökade från 13,2 % 1994 till 18,8 % 2004, medan den totala sysselsättningen sjönk med drygt 7 procentenheter under samma period. Ett fortfarande viktigt hinder för den ekonomiska utvecklingen är strukturella problem på arbetsmarknaden, särskilt arbetskraftens låga geografiska rörlighet och kompetensgapet. De senaste tio åren har saldot i den offentliga sektorns finanser varit negativt i Polen. Det fluktuerade mellan -1,4 % och -4,8 %[4] av BNP till 2003, då det började förbättras för att uppgå till -3,8 % av BNP 2004.4.  Efter ökningen av den reala BNP-tillväxten på 3,3 % 2005 skall den ekonomiska tillväxten enligt programmets makroekonomiska scenario gradvis öka till 4,3 % 2006 och sedan till 5,0 % 2008. Detta är i stort sett i linje med kommissionens höstprognos 2005 för åren 2005–2007. För 2008 ligger programmets tillväxtprognos över kommissionens beräkning av den potentiella tillväxten. Således framstår programmets grundläggande tillväxtantaganden som rimliga och för slutåret närmast optimistiska.5.  Polen har på senare år fört en framgångsrik inflationsbekämpande politik, med bara två korta perioder av tillfälliga inflationsökningar (2000 och 2004). HIKP sjönk från 15 % 1997 till cirka 2 % 2005. Växelkursen har de senaste åren fluktuerat betydligt och sedan mars 2004 följt en mer eller mindre tydlig apprecieringstrend, med ett tillfälligt avbrott våren 2005. Apprecieringen fortsatte i maj 2005 och pågick till årets slut, trots ökad volatilitet. Sedan augusti 2004 konstateras en gradvis minskning av de långfristiga räntornas skillnad i förhållande till euroområdet. Denna avbröts dock till följd av osäkerheten kring valet i september 2005 och den nya regeringens ekonomiska program. Polens penningpolitik är fortfarande inriktad på inflationsmålet, förenat med en flytande växelkurs. Sedan 2004 har inflationsmålet definierats som löpande årlig KPI-inflation på 2,5 %. Polen avser att fortsätta den nuvarande penningpolitiken fram till en anslutning till ERM II, men någon tidpunkt för denna har ännu inte aviserats.6.  Vad gäller budgetgenomförandet 2005 beräknas den offentliga sektorns underskott till 2,9 % av BNP i det uppdaterade konvergensprogrammet från januari 2006 (mot 3,6 i kommissionens höstprognos 2005 och den föregående uppdateringens underskottsmål på 3,9 %). Jämförelser med tidigare konvergensprogram är dock inte rättvisande, då ändrade metoder inneburit väsentliga revideringar av uppgifterna. Att utfallet är bättre än prognosen beror främst på resultatet för central förvaltning, särskilt för statsfinanserna, som (i likvida medel) noterade högre direkta skatteintäkter än planerat och lägre utgifter, vilket minskade underskottet med cirka 0,7 procentenheter jämfört med 2005 års budget.7.  Målet i den aktuella uppdateringen är att gradvis minska det offentliga underskottet så att konvergenskriterierna uppfylls i slutet av mandatperioden, dvs. i slutet av 2009. Underskottsmålet för 2009 har inte kvantifierats. För 2007 är det dock fortfarande 2,2 % av BNP, om öppna pensionsfonder förs till den offentliga sektorn. Undantas öppna pensionsfonder skrivs underskottsmålet upp jämfört med den föregående uppdateringen: från 3,9 % av BNP till 4,1 %, eftersom den beräknade kostnaden för pensionsreformen ökar från 1,7 % till 1,9 % av BNP. Primärsaldot väntas öka från -0,3 % av BNP 2005 till 0,6 % 2008 (med öppna pensionsfonder förda till den offentliga sektorn). Denna långsamma anpassning är beroende av en gynnsam intäktsutveckling 2006 och vissa utgiftsminskningar 2007 och 2008. Jämfört med den föregående uppdateringen anger den aktuella ett mer ambitiöst underskottsmål för 2006, varefter anpassningssträvandena mattas och utgiftsreformer senareläggs till 2007 och 2008.8.  Kommissionens beräkningar på programmet enligt den allmänt vedertagna metoden visar att det strukturella saldot bara väntas förbättras med i genomsnitt 0,25 % av BNP per år, jämnt fördelat över programperioden. I enlighet med stabilitets- och tillväxtpakten fastställs i programmet ett mål på medellång sikt för de offentliga finanserna, som är ett strukturellt saldo på cirka -1 % av BNP och som skall uppnås efter 2010, dvs. långt efter programperioden.9.  Eftersom programmets mål på medellång sikt är mer anspråksfullt än det lägsta riktmärket (ett beräknat underskott på cirka -1½ % av BNP), bör dess uppfyllande motsvara målet med en säkerhetsmarginal mot ett alltför stort underskott. Detta mål återspeglar skuldkvoten och den genomsnittliga potentiella produktionstillväxten på lång sikt.10.  Riskerna i den finanspolitiska prognosen väger över åt det negativa hållet. Å ena sidan framstår de finanspolitiska prognoserna som försiktiga, eftersom de föregående programmens finanspolitiska mål överträffats. Å andra sidan är antagandena om skatteelasticitet närmast optimistiska, särskilt för 2006. Dessutom framstår tillväxtantagandet för programmets slutår som optimistiskt (dvs. för 2008). Pensionsreformen undergrävs i det nuvarande politiska klimatet, där gruvarbetare garanterats särskilda pensionsrättigheter vilket får andra sociala grupper att kräva särbehandling. Det finns också en politisk risk för de finanspolitiska prognoserna. Då regeringen inte hade tillräckligt stöd i parlamentet, var det redan tidigare svårt att genomföra en stor del av den så kallade Hausner-planen för omstrukturering av de offentliga finanserna. Skall åtgärder vidtas för att minska det offentliga underskottet och uppnå långsiktig hållbarhet i de offentliga finanserna, är den nuvarande politiska situationen med en minoritetsregering inte en fördel. Ett nominellt underskott på 30 miljarder zloty har förankrats i statsbudgeten och införts i konvergensprogrammet, men det framstår som otillräckligt för att åtgärda orsakerna till de höga underskotten i Polen, nämligen den alltför snabba ökningen av de offentliga utgifterna.11.  Programmet motsvarar inte den skuldminskningsutveckling som anges i rådets rekommendation enligt artikel 104.7. Redan på papperet förefaller uppdateringens finanspolitik oförenlig med en korrigering av det alltför stora underskottet inom den tidsfrist som rådet angett. Denna slutsats understryks vid en avvägning av riskerna. Underskottsmålen för 2005 och 2006 är lägre än i den föregående uppdateringen och uppfyller de nominella underskottsmålen i rådets rekommendation av den 5 juli 2004. Detta beror på att genomförandet av 2005 års budget blivit framgångsrikare än planerat, med resultat som påverkar 2006. Det är dock svårt att jämföra målen, till följd av ändrade nationalräkenskaper och reviderade uppgifter. För det kritiska året 2007 räknar programmet med en skuldminskning på 2,2 % av BNP. Det planerade underskottet för 2007 uppgår emellertid till 4,1 % av BNP, om andra pelarens fonderade pensionssystem inte förs till de offentliga finanserna enligt Eurostats beslut av den 2 mars 2004. Ytterligare och mer kraftfulla anpassningsåtgärder krävs för att det alltför stora underskottet skall kunna korrigeras inom tidsfristen.12.  Mellan 2005 och 2008 väntas den offentliga skulden öka med 3¼ procentenheter av BNP och hamna på 45½ % av BNP 2008. Detta ligger klart under referensvärdet på 60 %, men räknas de öppna pensionsfonderna bort uppgår skuldkvoten till 52,6 %. En betydande stock-/flödesjustering ökar skulderna och väntas neutralisera effekterna av det primära överskottet och en positiv snöbollseffekt (dvs. den implicita räntesatsens negativa effekt uppvägs mer än väl av en fortsatt hög nominell BNP-tillväxt).13.  När det gäller de offentliga finansernas hållbarhet förefaller Polen löpa begränsad risk för de beräknade offentliga kostnaderna för den åldrande befolkningen. Skuldnivån understiger för närvarande referensvärdet på 60 %, vilket bör fortsätta vid faktiska besparingar genom att 1999 års pensionsreform genomförs fullt ut. Regeringen har dock nyligen beslutat om åtgärder som undantar vissa grupper av anställda från det reformerade pensionssystemet, vilket kan försvaga reformens långsiktiga effekter, särskilt om ytterligare undantag görs. Ansvarsförbindelser och det nuvarande stora strukturella underskottet kan på medellång sikt öka skuldkvoten fortare än planerat. De offentliga finansernas sårbarhet kan minska genom strikt genomförande av den planerade konsolideringen av de offentliga finanserna på medellång sikt.14.  De planerade finanspolitiska åtgärderna överensstämmer i stora drag med de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken som ingår i de integrerade riktlinjerna för perioden 2005–2008. Den planerade anpassningen är dock otillräcklig för en snabb korrigering av det alltför stora underskottet.15.  I det nationella reformprogram som Polen lade fram den 5 januari 2006 i samband med den förnyade Lissabonstrategin för tillväxt och sysselsättning framhålls bland annat följande utmaningar av särskild finanspolitisk betydelse: finanspolitisk konsolidering på grund av höga underskott, uppgradering av underutvecklad infrastruktur för transporter och miljöskydd, förstärkning av offentlig FoU och innovationer samt ett kraftfullare främjande av ökad sysselsättning genom minskade avgifter på lågbetalt arbete. I konvergensprogrammets finanspolitiska beräkningar anges dock inte effekterna på de offentliga finanserna av de åtgärder som anges i det nationella reformprogrammet. Av de finanspolitiska åtgärderna i det nationella reformprogrammet nämner konvergensprogrammet det förankrade underskottsmålet och den långsiktiga budgetplaneringen.Mot bakgrund av denna bedömning kan kommissionen konstatera att konvergensprogrammet inte innehåller en korrigering av det alltför stora underskottet till 2007, vilket krävs i rådets rekommendation av den 5 juli 2004. Kommissionen avser därför att rekommendera ytterligare steg i förfarandet vid alltför stora underskott, i enlighet med vad som krävs i stabilitets- och tillväxtpakten. Samtidigt bör Polen-  förstärka anpassningen för 2006, särskilt genom att använda högre intäkter eller lägre utgifter till att minska underskottet,-  förbättra det reformerade pensionssystemets långsiktiga hållbarhet,-  stärka de offentliga finanserna institutionellt genom att införa utgiftsregler på medellång sikt.Rekommendation tillRÅDETS YTTRANDEenligt artikel 9.3 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Polens uppdaterade konvergensprogram för 2005 – 2008EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR AVGIVIT FÖLJANDE YTTRANDEmed beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken[5], särskilt artikel 9.3,med beaktande av kommissionens rekommendation, ochefter samråd med Ekonomiska och finansiella kommittén.HÄRIGENOM FRAMFÖRS FÖLJANDE.16.  Den [14 mars 2006] granskade rådet Polens uppdaterade konvergensprogram, som omfattar perioden 2005–2008.17.  Polens reala BNP-tillväxt låg mellan 1994 och 2004 i genomsnitt på 4,5 %, dvs. nästan 2 procentenheter över genomsnittet på 2,4 % för EU25. Efter en period av kraftig ekonomisk expansion sjönk den reala BNP-tillväxten till 1,0 % 2001, till följd av både inhemska och yttre konjunkturfaktorer. Den steg därefter till 5,3 % 2004. Per capita-inkomsten uttryckt i köpkraftsstandard uppgick 2004 till 46,5 % av genomsnittet för EU25. HIKP-inflationen är fortsatt hög och har de senaste tio åren i genomsnitt legat på 7,0 %, men sjönk 2005 till bara cirka 2 %. Situationen på arbetsmarknaden är alltjämt Polens största problem, med en arbetslöshet på 18,8 % 2004 och den lägsta sysselsättningsgraden i EU (51,7 % 2004). De senaste tio åren har saldot i den offentliga sektorns finanser varit negativt i Polen. Det fluktuerade mellan -1,4 % och -4,8 %[6] av BNP till 2003, då det började förbättras för att uppgå till -3,8 % 2004.18.  Den 5 juli 2004 fattade rådet beslut om att Polen hade ett alltför stort underskott. Samma dag avgav rådet en rekommendation enligt artikel 104.7 om att detta alltför stora underskott måste korrigeras senast 2007. I sitt yttrande av den 17 februari 2005 om den föregående uppdateringen av konvergensprogrammet för perioden 2004–2007, uppmanade rådet Polen att ”(i) stärka den finanspolitiska konsolideringen och sänka underskottsmålet för 2007, (ii) säkerställa att de strukturåtgärder som ingår i Hausner-planen genomförs fullständigt och, om riskerna i samband med genomförandet förverkligas, göra ytterligare insatser för att införa alternativa åtgärder”.19.  Vad gäller budgetgenomförandet 2005 beräknades den offentliga sektorns underskott till 3,6 % av BNP i kommissionens höstprognos 2005, vilket kan jämföras med den föregående uppdateringens underskottsmål på 3,9 %. Jämförelser med tidigare konvergensprogram försvåras genom att ändrade metoder inneburit väsentliga revideringar av uppgifterna. Att utfallet var bättre än prognosen berodde främst på resultatet för central förvaltning, särskilt för statsfinanserna, som (i likvida medel) noterade högre direkta skatteintäkter än planerat och lägre utgifter, vilket minskade underskottet med cirka 0,7 procentenheter jämfört med 2005 års budget.20.  Programmet motsvarar i grova drag den modell och de uppgiftskrav för stabilitets- och konvergensprogram som definieras i den nya uppförandekoden[7]. Polen lade fram sitt konvergensprogram den 19 januari 2006, sju veckor efter tidsfristen den 1 december som fastställts i uppförandekoden. Förseningen berodde på ett regeringsskifte i november 2005 efter parlamentsvalet och på att finansministern ersattes i början av januari 2006.21.  Enligt programmets makroekonomiska scenario skall den reala BNP-tillväxten per år öka från 3,3 % 2005 till 4,3 % 2006 och hamna på 5,0 % 2008. Således framstår programmets grundläggande tillväxtantaganden som sannolika och för slutåret närmast som optimistiska. Även programmets inflationsprognoser verkar realistiska, utom för 2006 då de förefaller vara tilltagna i underkant.22.  Målet i den aktuella uppdateringen är att gradvis minska det offentliga underskottet så att konvergenskriterierna uppfylls i slutet av mandatperioden, dvs. i slutet av 2009. Underskottsmålet för 2009 har inte kvantifierats. För 2007 är det dock fortfarande 2,2 % av BNP, om andra pelarens öppna pensionsfonder förs till den offentliga sektorn. Undantas öppna pensionsfonder, skrivs underskottsmålet upp jämfört med den föregående uppdateringen: från 3,9 % av BNP till 4,1 %, eftersom den beräknade kostnaden för pensionsreformen då ökar till 1,9 % av BNP. Primärsaldot väntas öka från -0,3 % av BNP 2005 till 0,6 % 2008 (med öppna pensionsfonder förda till den offentliga sektorn). Denna långsamma anpassning är beroende av en gynnsam intäktsutveckling 2006 och vissa utgiftsminskningar 2007 och 2008. Jämfört med den föregående uppdateringen anger den aktuella mer ambitiösa underskottsmål för 2006, tack vare påverkan från en gynnsam intäktsutveckling 2005. Därefter mattas dock anpassningssträvandena och utgiftsreformer senareläggs till 2007 och 2008.23.  Enligt kommissionens beräkningar på programmet med den allmänt vedertagna metoden väntas under programperioden det strukturella saldot i genomsnitt förbättras med 0,25 % av BNP per år (dvs. det konjunkturrensade saldot netto efter engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder). Programmets mål för de offentliga finanserna är ett strukturellt underskott på medellång sikt på -1,0 % av BNP, men detta mål skall inte nås under programperioden. Eftersom detta mål är mer anspråksfullt än det lägsta riktmärket (ett beräknat underskott på cirka -1½ % av BNP), bör dess uppfyllande motsvara målet med en säkerhetsmarginal mot ett alltför stort underskott. Målet återspeglar skuldkvoten och den genomsnittliga potentiella produktionstillväxten på lång sikt.24.  Utfallet för de offentliga finanserna kan komma att bli sämre än vad som anges i programmet. Flera faktorer försvårar den planerade anpassningen, trots att budgetprognoserna kan framstå som försiktiga då de finanspolitiska målen i tidigare program har överträffats. Antagandena om skatteelasticitet är närmast optimistiska, särskilt för 2006. Även tillväxtantagandet för programmets slutår (2008) framstår som optimistiskt. Pensionsreformen som genomfördes 1999 undergrävs i det nuvarande politiska klimatet, där gruvarbetare garanterats särskilda pensionsrättigheter vilket får andra sociala grupper att kräva särskilda system. Det finns också en mer allmän politisk risk för budgetprognoserna till följd av situationen efter valet på hösten 2005. Ett nominellt underskott på 30 miljarder zloty har för fyra år förankrats i statsbudgeten och införts i konvergensprogrammet men det framstår som otillräckligt för att åtgärda orsakerna till landets höga underskott, nämligen den alltför snabba ökningen av de offentliga utgifterna. Därför skulle det vara lämpligt med en alternativ eller ytterligare finanspolitisk regel för att kontrollera denna ökning.25.  Programmet motsvarar inte den skuldminskningsutveckling som anges i rådets rekommendation enligt artikel 104.7. Redan på papperet förefaller uppdateringens finanspolitik oförenlig med en korrigering av det alltför stora underskottet inom den tidsfrist som rådet angett. Denna slutsats understryks vid en avvägning av riskerna. Underskottsmålen för 2005 och 2006 är lägre än i den föregående uppdateringen och uppfyller de nominella underskottsmålen i rådets rekommendation av den 5 juli 2004. Detta beror på att genomförandet av 2005 års budget blivit framgångsrikare än planerat, med resultat som påverkar 2006. Det är dock svårt att jämföra målen, till följd av ändrade nationalräkenskaper och reviderade uppgifter. För det kritiska året 2007 räknar programmet med en skuldminskning på 2,2 % av BNP. Det planerade underskottet för 2007 uppgår emellertid till 4,1 % av BNP, om andra pelarens fonderade pensionssystem inte förs till de offentliga finanserna enligt Eurostats beslut av den 2 mars 2004. Ytterligare och mer kraftfulla anpassningsåtgärder krävs för att det alltför stora underskottet skall kunna korrigeras inom tidsfristen.26.  Mellan 2005 och 2008 väntas den offentliga skulden öka med 3¼ procentenheter av BNP och uppgå till nästan 45½ % av BNP 2008, vilket ligger klart under referensvärdet på 60 %. Betydande stock-/flödesjusteringar ökar skulderna och väntas neutralisera effekterna av primära överskott och en positiv snöbollseffekt (dvs. den implicita räntesatsens negativa effekt uppvägs av en fortsatt hög nominell BNP-tillväxt).27.  De planerade finanspolitiska åtgärderna överensstämmer i stora drag med de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken som ingår i de integrerade riktlinjerna för perioden 2005–2008. De föreslagna åtgärderna är dock otillräckliga för en snabb korrigering av det alltför stora underskottet.28.  I det nationella reformprogram som Polen lade fram den 5 januari 2006 i samband med den förnyade Lissabonstrategin för tillväxt och sysselsättning framhålls bland annat följande utmaningar av särskild finanspolitisk betydelse: finanspolitisk konsolidering på grund av höga underskott, uppgradering av underutvecklad infrastruktur för transporter och miljöskydd samt sänkta avgifter på arbete för att minska den höga arbetslösheten i Polen. I konvergensprogrammets finanspolitiska beräkningar anges dock inte effekterna på de offentliga finanserna av de åtgärder som anges i det nationella reformprogrammet. Av de finanspolitiska åtgärderna i det nationella reformprogrammet nämner konvergensprogrammet det förankrade underskottsmålet och den långsiktiga budgetplaneringen.29.  När det gäller de offentliga finansernas hållbarhet förefaller Polen löpa begränsad risk för de beräknade offentliga kostnaderna för den åldrande befolkningen. Skuldnivån understiger för närvarande referensvärdet på 60 %, vilket bör fortsätta vid faktiska besparingar genom att 1999 års pensionsreform genomförs i alla stycken. Regeringen har dock nyligen beslutat om åtgärder som undantar vissa grupper av anställda från det reformerade pensionssystemet, vilket kan försvaga reformens långsiktiga effekter, särskilt om ytterligare undantag görs. Ansvarsförbindelser och det nuvarande stora strukturella underskottet kan på medellång sikt öka skuldkvoten fortare än planerat. De offentliga finansernas sårbarhet kan minska genom strikt genomförande av den planerade konsolideringen av de offentliga finanserna på medellång sikt[8].Mot bakgrund av denna bedömning konstaterar rådet att konvergensprogrammet inte innehåller en korrigering av det alltför stora underskottet till 2007, vilket krävs i rådets rekommendation av den 5 juli 2004 och att kommissionen därför avser att rekommendera ytterligare steg i förfarandet vid alltför stora underskott, i enlighet med vad som krävs i stabilitets- och tillväxtpakten. Samtidigt bör Polen-  förstärka anpassningen för 2006, särskilt genom att använda högre intäkter eller lägre utgifter till att minska underskottet,-  förbättra det reformerade pensionssystemets långsiktiga hållbarhet,-  stärka de offentliga finanserna institutionellt genom att införa utgiftsregler på medellång sikt.Jämförelse av nyckeltal i makroekonomiska prognoser och budgetprognoser 12004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |Real BNP (förändring i %) | KP jan. 2006 | 5,3 | 3,3 | 4,3 | 4,6 | 5,0 |KOM nov. 2005 | 5,3 | 3,4 | 4,3 | 4,5 | - |KP dec. 2004 | 5,7 | 5,0 | 4,8 | 5,6 | - |HIKP-inflation (i %) | KP jan. 2006 | 3,6 | 2,2 | 1,5 | 2,2 | 2,5 |KOM nov. 2005 | 3,6 | 2,2 | 2,3 | 2,5 | - |KP dec. 2004 | 3,5 | 3 | 2,7 | 2,5 | - |Produktionsgap (i % av potentiell BNP) | KP jan. 20062 | 0,4 | 0,1 | 0,3 | 0,3 | 0,6 |KOM nov. 20055 | 0,4 | 0,2 | 0,4 | 0,6 | - |KP dec. 20042 | - | - | - | - | - |Saldo för de offentliga finanserna (i % av BNP) | KP jan. 2006 | -3,8 | -2,9 | -2,6 | -2,2 | -1,9 |KOM nov. 2005 | -3,9 | -3,6 | -3,6 | -3,4 | - |KP dec. 2004 | -5,4 | -3,9 | -3,2 | -2,2 | - |Primärsaldo (i % av BNP) | KP jan. 2006 | -1,2 | -0,3 | -0,2 | 0,3 | 0,6 |KOM nov. 2005 | -1,2 | -1,0 | -1,1 | -1,0 | - |KP dec. 2004 | -2,6 | -1,3 | -0,5 | 0,4 | - |Konjunkturrensat och strukturellt saldo3 (i % av BNP) | KP jan. 2006 | -4,1 | -2,9 | -2,7 | -2,3 | -2,1 |KOM nov. 20054 | -4,1 | -3,7 | -3,7 | -3,6 | - |KP dec. 2004 | - | - | - | - | - |Offentliga sektorns bruttoskuld (i % av BNP) | KP jan. 2006 | 41,9 | 42,5 | 45,0 | 45,3 | 45,4 |KOM nov. 2005 | 43,6 | 46,3 | 47,0 | 47,3 | - |KP dec. 2004 | 45,9 | 47,6 | 48,0 | 47,3 | - |Anm.: 1 De finanspolitiska beräkningarna är gjorda utan hänsyn till effekten av Eurostats beslut av den 2 mars 2004 om klassificeringen av fonderade pensionssystem, som skall tillämpas från och med vårrapporten 2007. Om effekten av detta beslut räknas in, kommer saldot i den offentliga sektorns finanser enligt det uppdaterade programmet att uppgå till -5,6 % av BNP 2004, -4,7 % 2005, -4,6 % 2006, -4,1 % 2007 och -3,7 % 2008, medan den offentliga bruttoskulden skulle bli 45,9 % av BNP 2004, 47,9 % 2005, 51,2 % 2006, 52,1 % 2007 och 52,6 % 2008. 2 Kommissionens beräkningar på grundval av uppgifterna i programmet. 3 Det konjunkturrensade och strukturella saldot överensstämmer, eftersom programmets engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder är försumbara (0,04 % av BNP 2005, underskottsminskande). 4 I kommissionens prognos saknas engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder. 5 Baserat på en beräknad potentiell tillväxt på respektive 3,3 %, 3,6 %, 4,2 % och 4,5 % under perioden 2004–2007. Källa: Konvergensprogram (KP), kommissionens höstprognos 2005 (KOM) och kommissionens beräkningar. | [1] EGT L 209, 2.8.1997, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1055/2005 (EUT L 174, 7.7.2005, s. 1). De dokument som det hänvisas till i texten återfinns på webbplatsen http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] ”Närmare angivelser för genomförandet av stabilitets- och tillväxtpakten samt riktlinjer för stabilitets- och konvergensprogrammens utformning och innehåll”, som godkändes av Ekofinrådet den 11 oktober 2005.[3] Programmet innehåller alla obligatoriska och de flesta frivilliga uppgifter som föreskrivs i den nya uppförandekoden. Uppgifter saknas om sysselsättning uttryckt i arbetade timmar och om arbetsproduktivitet uttryckt i BNP per arbetad timme. För 2008 saknas också uppgifter om statliga utgifter per verksamhetsområde. Uppgifter saknas vidare om differenser mellan kontant- och periodiseringsposter samt finansiella tillgångars nettoökningar. Totala intäkter och utgifter i tabell 7 saknas (långsiktig hållbarhet).[4] Definition för förfarandet vid alltför stora underskott, alla pensionsfonder förda till den statliga sektorn, reviderade uppgifter.[5] EGT L 209, 2.8.1997, s. 1. Förordningen ändrades senast genom förordning (EG) nr 1055/2005 (EUT L 174, 7.7.2005, s. 1). De dokument som det hänvisas till i texten återfinns på följande webbplats:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[6] Definition för förfarandet vid alltför stora underskott, alla pensionsfonder förda till den statliga sektorn, reviderade uppgifter.[7] Programmet innehåller alla obligatoriska och de flesta frivilliga uppgifter som föreskrivs i den nya uppförandekoden. Uppgifter saknas om sysselsättning uttryckt i arbetade timmar och om arbetsproduktivitet uttryckt i BNP per arbetad timme. För 2008 saknas också uppgifter om statliga utgifter per verksamhetsområde. Uppgifter saknas vidare om differenser mellan kontant- och periodiseringsposter samt finansiella tillgångars nettoökningar. Totala intäkter och utgifter i tabell 7 saknas (långsiktig hållbarhet).[8] Mer detaljerad information om hållbarheten på lång sikt ges i kommissionens tekniska bedömning av programmet (http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm).