title: Rådets rekommendation av den 14 juli 2015 om Kroatiens nationella reformprogram 2015, med avgivande av rådets yttrande om Kroatiens konvergensprogram 2015

text:
               18.8.2015

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 272/56

         RÅDETS REKOMMENDATION
   av den 14 juli 2015
   om Kroatiens nationella reformprogram 2015, med avgivande av rådets yttrande om Kroatiens konvergensprogram 2015
   (2015/C 272/15)
   EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,
   med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 9.2,
   med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (2), särskilt artikel 6.1,
   med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,
   med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,
   med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,
   med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,
   med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,
   med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,
   med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och
   av följande skäl:

               (1)

               Den 26 mars 2010 antog Europeiska rådet kommissionens förslag till en ny strategi för tillväxt och sysselsättning, Europa 2020, som bygger på ökad samordning av den ekonomiska politiken. Strategin fokuserar på de nyckelområden där åtgärder behövs för att stärka förutsättningarna för hållbar tillväxt och konkurrenskraft i Europa.

               (2)

               Den 14 juli 2015 antog rådet på grundval av kommissionens förslag en rekommendation om de allmänna riktlinjerna för medlemsstaternas och unionens ekonomiska politik och den 21 oktober 2010 ett beslut om riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik (3). Tillsammans utgör dessa de integrerade riktlinjer som medlemsstaterna uppmanades att beakta i sin nationella ekonomiska politik och sysselsättningspolitik.

               (3)

               Den 8 juli 2014 antog rådet en rekommendation (4) om Kroatiens nationella reformprogram för 2014 och avgav ett yttrande om Kroatiens uppdaterade konvergensprogram för 2014.

               (4)

               Den 28 november 2014 antog kommissionen den årliga tillväxtöversikten, som inledde 2015 års europeiska planeringstermin för samordning av den ekonomiska politiken. Samma dag antog kommissionen på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011 även rapporten om varningsmekanismen, i vilken Kroatien angavs som en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning.

               (5)

               Den 18 december 2014 godkände Europeiska rådet prioriteringarna för att främja investeringar, intensifiera strukturreformerna och fortsätta med en ansvarsfull, tillväxtfrämjande konsolidering av de offentliga finanserna.

               (6)

               Den 26 februari 2015 offentliggjorde kommissionen 2015 års landsrapport för Kroatien. Den innehöll en bedömning av hur väl Kroatien hade lyckats med de landspecifika rekommendationer som antogs den 8 juli 2014. Landsrapporten innehöll också resultaten av den fördjupade granskningen i enlighet med artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011. Av analysen drog kommissionen slutsatsen att Kroatien har alltför stora makroekonomiska obalanser som kräver kraftfulla politiska åtgärder och särskild övervakning. I ett läge präglat av dämpad tillväxt, eftersläpande omstrukturering av företag och nedslående förvärvsfrekvens har riskerna kopplade till svag konkurrenskraft, stor utlandsskuld, växande offentlig skuld i kombination med svag styrning i den offentliga sektorn ökat väsentligt.

               (7)

               I mars 2015 efter det att landsrapporten hade offentliggjorts inleddes en dialog mellan myndigheterna i Kroatien och kommissionen om de mest behövliga reformerna för att angripa de alltför stora makroekonomiska obalanserna. Myndigheterna förde en konstruktiv dialog och aviserade ett antal relevanta åtgärder, däribland sänkning av de skatteliknande avgifterna under 2016 och 2017, rationalisering av systemet med statliga instanser och regionala enheter inom den centrala statsförvaltningen, uppmuntran till frivilliga sammanslagningar av lokala självförvaltningsenheter, minskad rättsosäkerhet och en stärkt statlig revisionsmyndighet. Reformplaner på flera andra områden, t.ex. minskad administrativ börda för företagen och bättre styrning av statsägda företag, lades fram mer detaljerat. Men ambitionsnivån når fortfarande inte upp till förväntningarna på många områden, särskilt gäller detta skärpta regler för tidig pensionsavgång samt offentlig hantering och uppföljning av resultaten av utgiftsöversynen, även om vissa tillkommande åtgärder lades fram för att delvis kompensera för tillkortakommandena.

               (8)

               Kroatien omfattas för närvarande av stabilitets- och tillväxtpaktens korrigerande del. Regeringen planerar i sitt konvergensprogram 2015 att korrigera det alltför stora underskottet fram till 2017, vilket inte är i linje med den tidsfrist på 2016 som rådet rekommenderade. Regeringen planerar att gradvis minska det nominella underskottet till 5,0 % av BNP under 2015, 3,9 % under 2016 och vidare till 2,7 % av BNP under 2017. Enligt konvergensprogrammet förväntas den offentliga skulden nå en topp på 92,5 % av BNP under 2017 och därefter allmänt stabiliseras på 92,4 % av BNP under 2018. Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna förefaller ganska gynnsamt, eftersom tillväxten är jämförbar, medan de underliggande konsolideringsinsatserna är större i konvergensprogrammet än i kommissionens prognos. De åtgärder som ska stödja de planerade underskottsmålen från 2015 och framåt beskrivs bara delvis. På grundval av kommissionens vårprognos 2015 förväntas inte någon planenlig och hållbar korrigering av det alltför stora underskottet fram till 2016. Om man ser till mängden vidtagna diskretionära åtgärder var den finanspolitiska insatsen under 2014 i linje med rådets rekommendationer. Detta gäller också kumulativt över 2014 och 2015, trots det förväntade bortfallet under 2015. Men den (justerade) förändringen i det strukturella saldot 2014–2015 ligger under det rekommenderade värdet. Under 2016 ligger den finanspolitiska insatsen under den som fastställts i rådets rekommendation. Det kommer därför att krävas ytterligare strukturåtgärder. Rådet anser, på grundval av sin bedömning av konvergensprogrammet och med beaktande av kommissionens vårprognos 2015, att det finns en risk för att Kroatien inte kommer att följa stabilitets- och tillväxtpaktens regler.

               (9)

               Den 23 april 2015 lade Kroatien fram sitt nationella reformprogram för 2015 och den 30 april 2015 sitt konvergensprogram för 2015. För att beakta deras inbördes samband har de båda programmen bedömts samtidigt.

               (10)

               Kroatien ser för närvarande över sina utgifter i syfte att öka kostnadseffektiviteten framför allt hos utgifterna för löner, social trygghet och bidrag och skapa tillräckligt finanspolitiskt utrymme för att prioritera tillväxtfrämjande utgifter och investeringar. Kroatiens intäkter från periodisk fastighetsskatt som andel av BNP är bland de lägsta i unionen. Åtgärder har vidtagits under det senaste året för att förbättra skattedisciplinen, även åtgärder mot momsbedrägeri, och nu behövs krafttag. Kroatiens finanspolitiska regelverk har skärpts genom nyligen genomförda reformer, men stora utmaningar kvarstår. Svagheter när det gäller effektiv utgiftsstyrning och konsekvent tillämpning av budgetbegränsningar inverkar negativt på den finanspolitiska beslutsprocessen och revisionsresultaten. Den snabbväxande offentliga skulden kräver mycket kraftfullare tag.

               (11)

               Pensionssystemet lider av väldigt många tidiga pensionsavgångar, ett alltför generöst system för tidig pensionsavgång i vissa yrken och en uppsjö av särskilda system. Tidig pensionsavgång underlättas genom jämförelsevis liten nedsättning av pensionen eller ingen alls för vissa arbetstagare. Gapet mellan den lägsta möjliga pensionsåldern och den lagstadgade pensionsåldern är också stort jämfört med EU-genomsnittet på mindre än tre år. Systemet är vidare mycket fragmenterat, vilket sätter utbetalningarna till normala pensioner under press. Till följd av detta är nyttoförhållandet i pensionssystemet lägre än i de flesta medlemsstaterna, trots utgifter på jämförbar nivå. När det gäller hälso- och sjukvården, skapar eftersläpningen i betalningar finanspolitiska risker. Åtgärder har inletts för att rationalisera finansieringen av sjukhusen, men det finns genomföranderisker. Ökningen i budgeten med 10 % täcker endast delvis finansieringsbehoven. Ytterligare effektivitetsvinster måste göras för att helt få bort skulderna fram till 2017.

               (12)

               Begränsad löneanpassning under perioden efter krisen förvärrade den negativa effekten på sysselsättningen. Den omfattande analys av hur löner sätts som fullföljdes 2014 visade att systemet inte är tillräckligt flexibelt för anpassning till förändringar i den makroekonomiska omgivningen. Särskilda svagheter står att finna i de stora skillnaderna mellan den privata och den offentliga sektorn, inklusive statsägda företag, bruket att låta kollektivavtalen omfatta parter som inte undertecknat avtalet och svårigheter att avsluta föråldrade överenskommelser. Analysen behöver följas upp med konkreta politiska åtgärder. Det är också viktigt att övervaka effekterna av arbetsmarknadsreformen 2013–2014.

               (13)

               Den arbetsföra befolkningens storlek påverkas negativt av att befolkningen åldras i snabb takt i kombination med låg förvärvsfrekvens, särskilt bland unga människor och arbetstagare över 50. Trots att den aktiva arbetsmarknadspolitiken har ökat i både omfång och anslag når man inte tillräckligt många långtidsarbetslösa, äldre arbetstagare och unga människor som varken studerar eller arbetar. Andelen högskoleutbildade är bland de lägsta i unionen. Kompetensglapp och svagheter i utbildningssystemen verkar avskräckande inför valet att påbörja högre utbildning. Den informella ekonomins storlek är och förblir en utmaning och medför mycket odeklarerat arbete. De åtgärder som kommissionen för bekämpning av odeklarerat arbete angav mot slutet av 2014 behöver nu genomföras. Det finns för närvarande över 80 olika sociala förmåner och program. Konsolideringen av förmåner har påbörjats, men ytterligare reformarbete krävs under 2015 för att förbättra förmånernas täckning och lämplighet.

               (14)

               Arbetsfördelningen mellan nationella och lokala nivåer är komplicerad och fragmenterad, vilket underminerar förvaltningen av de offentliga finanserna och styrningen av de offentliga utgifterna. Den nuvarande fördelningen av politiska funktioner i kombination med administrativa svagheter hos lokalmyndigheterna påverkar direkt ett antal områden, t.ex. skatteuppbörd, utbetalning av sociala förmåner, förvaltning av de europeiska struktur- och investeringsfonderna, offentlig upphandling och tillhandahållande av offentliga tjänster. En tillfällig åtgärd som myndigheterna planerar är att upprätta system som leder till frivilliga sammanslagningar eller samordning av självförvaltningsenheter. I den centrala förvaltningen har reformer och rationalisering av systemet med statliga instanser gått framåt på grundval av den analys som färdigställdes 2014.

               (15)

               Kroatiens näringsliv lider av stora systembrister, däribland instabilt regelverk, svag rättslig kvalitetsstyrning, höga kostnader för regelefterlevnad, diskriminerande förfaranden och stora hinder för tjänsteleverantörer, hög administrativ börda, en brokig flora av skatteliknande avgifter, liten insyn och förutsägbarhet i förvaltningsorganens arbete, särskilt på lokal nivå, ojämnt utvecklade elektroniska kommunikationskanaler samt långdragna rättsliga förfaranden, särskilt i handelsdomstolar, där en uppgradering av handläggningen behövs. Den nya strategin mot korruption saknar fokus och är inte tillräckligt detaljerad. Detta bör angripas i en handlingsplan för att genomföra strategin.

               (16)

               Tillsynen över offentliga företag är ofullständig när det gäller företag som arbetar på lokal nivå och dotterbolag till stora offentliga företag. Myndigheterna planerar att inskränka antalet ”strategiska” företag och intensifiera privatiseringsarbetet. Bättre kvalitet på styrning behövs, även i form av stärkt och samordnad övervakning av olika statsägda företag. Val av styrelsemedlemmar sker utan insyn och kraven på kvalifikationer är förhållandevis små, vilket hämmar sund förvaltning av offentlig egendom.

               (17)

               Att etablera ett verksamt och genomsynligt regelverk för tidiga insatser vid insolvens är en nyckelåtgärd som skulle lätta på det avsevärda tryck att minska skuldsättningen som tynger företagen i Kroatien och främja en företagskultur inriktad på tidig omstrukturering och en ”andra chans”. En utvärdering av lagstiftningen vid insolvens visar att det nuvarande regelverkets effektivitet är bland de lägsta i unionen. En reform av regelverket vid insolvens har påbörjats och ska antas av parlamentet under första halvåret 2015. Kroatiska banken för återuppbyggnad och utveckling skulle kunna spela en central roll i Kroatiens återhämtning. Den är direkt exponerad mot kreditrisker, vilket kan påverka de offentliga finanserna. Det är viktigt att den underkastas tillsyn och stark bolagsstyrning. Det finns också utrymme för att förbättra former och genomsynlighet när det gäller ledningens ansvar och rapporteringskyldighet. Sedan valutarelaterade kreditrisker blivit en realitet behövs det en lösning på lång sikt som är proportionerlig och rättvis samt rättsligt solid och inriktad på att hjälpa de mest utsatta låntagarna.

               (18)

               Kommissionen har inom ramen för den europeiska planeringsterminen gjort en omfattande analys av Kroatiens ekonomiska politik och offentliggjort den i 2015 års landsrapport. Kommissionen har också bedömt konvergensprogrammet och det nationella reformprogrammet och hur Kroatien hörsammat de rekommendationer man fått under tidigare år. Kommissionen har beaktat inte bara programmens relevans för hållbarheten i finanspolitiken och den socioekonomiska politiken i Kroatien utan även i vilken utsträckning EU:s regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i unionen genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på EU-nivå. Rekommendationerna inom ramen för den europeiska planeringsterminen återspeglas i rekommendationerna 1–6 nedan.

               (19)

               Mot bakgrund av denna bedömning har rådet granskat konvergensprogrammet, och dess yttrande (5) återspeglas särskilt i rekommendation 1 nedan.

               (20)

               Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och denna bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet och konvergensprogrammet. Dess rekommendationer enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 återspeglas i rekommendationerna 1–6 nedan.

         HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Kroatien att under 2015 och 2016 vidta följande åtgärder:

               1.

               Säkerställa hållbar korrigering av det alltför stora underskottet fram till 2016 genom att vidta nödvändiga åtgärder 2015 och stärka budgetstrategin 2016. Offentliggöra resultaten av utgiftsöversynen och följa upp med genomförandeåtgärder. Förbättra utgiftsstyrning på central och lokal nivå, särskilt genom att införa sanktioner för instanser som spränger utgiftstak i budgeten. Anta lagen om finanspolitiskt ansvar och stärka den statliga revisionsmyndighetens kapacitet. Införa en periodisk fastighetsskatt och förbättra efterlevnaden av momsreglerna. Stärka förvaltningen av den offentliga skulden, särskilt genom att varje år offentliggöra en skuldförvaltningsstrategi och säkra tillräcklig finansiering.

               2.

               Göra tidig pensionsavgång mindre attraktivt genom större nedsättning av pensionen vid tidig avgång. Förbättra lämplighet och verkan hos pensionsutbetalningarna genom att skärpa definitionen av tunga och farliga yrken. Tackla de finanspolitiska riskerna i hälso- och sjukvården.

               3.

               Tackla svagheterna i lönesättningssystemet i samråd med arbetsmarknadsparterna och i enlighet med nationell praxis för att främja lönernas samstämmighet med produktivitetsförhållanden och makroekonomiska förhållanden. Stärka incitamenten för arbetslösa och förvärvsinaktiva att ta betald anställning. Mot bakgrund av 2014 års översyn, genomföra reformen av systemet för socialt skydd och ytterligare konsolidera de sociala förmånerna genom att rikta dem bättre och undanröja överlappningar.

               4.

               Minska splittring och överlappning mellan central och lokal förvaltning genom att föreslå en ny arbetsfördelning och rationalisera systemet med statliga instanser. Öka öppenheten och ansvarsskyldigheten i offentligt ägda företag, särskilt när det gäller tillsättning av tjänster i ledningen och kvalifikationskrav. Påskynda förteckning av minoritetsandelsposter i offentliga företag och vid privatisering.

               5.

               Väsentligt minska skatteliknande avgifter och avlägsna stora hinder för tjänsteleverantörer. Föreslå och genomföra åtgärder för att förbättra effektiviteten och kvaliteten i rättssystemet, särskilt i handelsdomstolar.

               6.

               Stärka regelverket för företag före och vid insolvens för att underlätta skuldsanering och inrätta ett insolvensförfarande för enskilda. Stärka den finansiella sektorns kapacitet att stödja återhämtningen med hänsyn till risker genererade av stora nödlidande företagslån och bolån i utländsk valuta samt svag styrning i vissa institutioner.

      Utfärdad i Bryssel den 14 juli 2015.

            På rådets vägnar

         P. GRAMEGNA

            Ordförande

      (1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  EUT L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Upprätthålls genom rådets beslut 2014/322/EU av den 6 maj 2014 om riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik för 2014 (EUT L 165, 4.6.2014, s. 49).

      (4)  Rådets rekommendation av den 8 juli 2014 om Kroatiens nationella reformprogram 2014, med avgivande av rådets yttrande om Kroatiens konvergensprogram 2014 (EUT C 247, 29.7.2014, s. 50).

      (5)  Enligt artikel 9.2 i förordning (EG) nr 1466/97.


Avis juridique important

|

32004H0296

Rådets rekommendation av den 30 mars 2004 om utseende av en ledamot i Europeiska centralbankens direktion

Europeiska unionens officiella tidning nr L 097 , 01/04/2004 s. 0065 - 0065

Rådets rekommendationav den 30 mars 2004om utseende av en ledamot i Europeiska centralbankens direktion(2004/296/EG)EUROPEISKA UNIONENS RÅD UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATIONmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 112.2 b och artikel 122.4 i detta, samt artiklarna 11.2 och 43.3 i protokollet om stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken.HÄRIGENOM REKOMMENDERASatt José Manuel GONZÁLEZ-PÁRAMO utses till ledamot i Europeiska centralbankens direktion för en mandattid om åtta år från och med den 1 juni 2004.Denna rekommendation skall för beslut föreläggas stats- eller regeringscheferna i de medlemsstater i Europeiska gemenskapen som har euron som valuta, sedan Europaparlamentet och styrelsen för Europeiska centralbanken har hörts.Denna rekommendation skall offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.Utfärdad i Bryssel den 30 mars 2004.På rådets vägnarM. McDowellOrdförande


title: Europeiska centralbankens rekommendation av den 14 juli 2016 till Europeiska unionens råd om externa revisorer för Eesti Pank (ECB/2016/20)

text:
               22.7.2016

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 266/1

         EUROPEISKA CENTRALBANKENS REKOMMENDATION
   av den 14 juli 2016
   till Europeiska unionens råd om externa revisorer för Eesti Pank
   (ECB/2016/20)
   (2016/C 266/01)
   ECB-RÅDET HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken, särskilt artikel 27.1, och
   av följande skäl:

               (1)

               Räkenskaperna för Europeiska centralbanken (ECB) och de nationella centralbankerna i de medlemsstater som har euron som valuta granskas av oavhängiga externa revisorer som ECB-rådet har rekommenderat och Europeiska unionens råd godkänt.

               (2)

               Förordnandet för Eesti Panks externa revisorer, AS Deloitte Audit Eesti, löpte ut efter revisionen avseende räkenskapsåret 2015. Det är därför nödvändigt att utse externa revisorer från och med räkenskapsåret 2016.

               (3)

               Eesti Pank har valt KPMG Baltics OÜ som sina externa revisorer för räkenskapsåren 2016 till 2020.

         HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.
   Det rekommenderas att KPMG Baltics OÜ utses till Eesti Panks externa revisorer för räkenskapsåren 2016 till 2020.

      Utfärdad i Frankfurt am Main den 14 juli 2016.

         Mario DRAGHI

            ECB:s ordförande


Avis juridique important

|

52004SC0008

Rekommendation till rådets yttrande i enlighet med artikel 9.3 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Danmarks uppdaterade konvergensprogram för 2003-2010  /* SEK/2004/0008 slutlig */

Rekommendation till RÅDETS YTTRANDE i enlighet med artikel 9.3 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Danmarks uppdaterade konvergensprogram för 2003-2010(framlagd av kommissionen)MOTIVERINGI rådets förordning (EG) nr 1466/97 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken [1] fastställdes att de länder som inte inför den gemensamma valutan skulle lägga fram konvergensprogram till rådet och kommissionen senast den 1 mars 1999. Enligt artikel 9 i förordningen skulle rådet granska dessa program på grundval av de bedömningar som gjorts av kommissionen och av den kommitté som inrättas genom artikel 114 i fördraget, Ekonomiska och finansiella kommittén. Kommissionen antog rekommendationer om samtliga program. På grundval av rekommendationerna och efter att ha hört Ekonomiska och finansiella kommittén granskade rådet programmen och avgav yttranden om dem. Enligt förordningen skall uppdaterade konvergensprogram offentliggöras varje år, och rådet får också granska dessa program enligt samma förfarande.[1]   EGT L 209, 2.8.1997. Alla dokument som det hänvisas till i denna text finns tillgängliga på följande webbplats: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.Danmarks konvergensprogram för perioden 1998-2005 lades fram den 30 oktober 1998 och granskades av rådet den 1 december 1998 [2]. Uppdaterade program lades därefter fram varje år.[2]   EGT C 3, 6.1.1999.Den 28 november 2003 lade Danmark fram sitt femte och senaste uppdaterade konvergensprogram, som omfattar perioden 2003-2010. Kommissionen har gjort en teknisk utvärdering av detta uppdaterade program med beaktande av upplysningar som lämnats i enlighet med uppförandekoden [3], höstprognoserna och därpå följande bedömningar, samt med tillämpning av den allmänt vedertagna beräkningsmetoden för konjunkturrensade saldon, rekommendationerna i de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken och de principer som har fastställts i kommissionens meddelande till rådet av den 27 november 2002 om bättre samordning av finanspolitiken [4].  Denna utvärdering har lett till följande bedömning:[3]   Reviderat yttrande från Ekonomiska och finansiella kommittén om stabilitets- och konvergensprogrammens innehåll och utformning, godkänt av Ekofinrådet den 10 juli 2001.[4]   KOM(2002) 668 slutlig, 27.11.2002.Programmet innehåller mycket information, särskilt med avseende på de uppgifter som lämnats för analysen av de utmaningar som de danska offentliga finanserna kommer att ställas inför på medellång och lång sikt, och det uppfyller i stort sett uppförandekoden [5]. Strategin för de offentliga finanserna är på det hela taget oförändrad och även fortsättningsvis inriktad på att säkerställa hållbara offentliga finanser på medellång och lång sikt. Strategin bygger fortfarande på dels bibehållande av offentliga överskott i storleksordningen 1½-2½ % av BNP i genomsnitt fram till 2010, dels en frysning av skattenivån, som även är avsedd att bidra till att hålla de offentliga utgifterna under kontroll. Sänkningarna av skatten på arbete, som skall genomföras under 2004, syftar till att öka utbudet på arbetskraft. Dessutom har ett antal arbetsmarknadsinitiativ genomförts.[5]   Reviderat yttrande från Ekonomiska och finansiella kommittén om stabilitets- och konvergensprogrammens innehåll och utformning, godkänt av Ekofinrådet den 10 juli 2001.På det hela taget är den danska ekonomin sund. Liksom för EU:s övriga medlemsstater har den dock utvecklats mindre gynnsamt under 2003 än vad som var planerat i det uppdaterade programmet. Efter en kraftig BNP-tillväxt under 2002 avtog tillväxten markant under 2003. För 2004 och 2005 beräknas BNP-tillväxten bli något över 2 %. Tillväxtmönstret i programmets prognos för de kommande åren ligger nära kommissionens prognoser. För 2003 beräknar kommissionen (och nyligen även de danska myndigheterna) emellertid en betydligt lägre tillväxt [6].[6]   Den 11 december offentliggjorde finansministeriet en reviderad prognos, med en BNP-tillväxt för 2003 på 0,4 %, vilket ligger närmare kommissionens prognos.Inflationen har avtagit i Danmark, till cirka 2 %. Detta beror främst på lägre energipriser. Att inflationen har varit något högre än genomsnittet i euroområdet kan bland annat tillskrivas prisökningar inom tjänstesektorn. Löneökningarna i Danmark har varit större än i euroområdet, men tack vare högre produktivitetstillväxt har effekterna på prisinflationen varit begränsade. Enligt 2003 års konvergensprogram kommer inflationen att falla ytterligare under de närmaste åren, tack vare minskade spänningar på arbetsmarknaden, fallande importpriser och lägre punktskatter. På det hela taget ligger inflationsprognosen nära kommissionens.De offentliga finanserna i Danmark är fortfarande sunda, med överskott i den offentliga sektorns finanser sedan 1997. Den offentliga sektorn och socialförsäkringssektorn visar för närvarande överskott. För de kommande åren förväntas enligt det uppdaterade programmet offentliga överskott på mellan 1¼ % och 1¾ % fram till 2005. Detta överensstämmer i stort sett med kommissionens beräkningar. För återstoden av den period som omfattas av programmet förväntas överskott på runt 2 % av BNP. Både kommissionens och konvergensprogrammets beräkningar av konjunkturrensade budgetsaldon visar fortsatta överskott under planperioden, vilket bekräftar att de offentliga finanserna bör förbli sunda. Den offentliga bruttoskuldkvoten förväntas minska från 45,5 % av BNP 2002 till 27,5 % 2010.De lokala förvaltningarna är skyldiga att uppnå balans mellan inkomster och utgifter. Frysningen av skattenivån är en viktig mekanism för att genomdriva utgiftskontroll, eftersom de lokala förvaltningarna har strikt begränsade möjligheter att öka sitt kapital genom lån.  Under 2002 verkar det inte som om skattestoppet ledde till att de lokala offentliga utgifterna hölls helt och hållet under kontroll, eftersom det förekom att utgiftstaken överskreds.  Eftersom den största delen av den offentliga konsumtionen ligger inom de lokala myndigheternas ansvarsområden är möjligheterna att uppnå de övergripande målen för offentlig konsumtion helt och hållet beroende av att dessa uppfyller de överenskommelser de har gjort med den centrala förvaltningen, inbegripet frysningen av skattenivån.   Målet för tillväxten av real offentlig konsumtion har skärpts i det uppdaterade programmet. Från och med 2005 har det fastställts till ½ %, vilket är ett ambitiöst mål i ljuset av den gångna utvecklingen. På det hela taget tycks iakttagandet av skattestoppet och av överenskommelser om budgeten mellan lokala och centrala myndigheter ha förbättrats sedan 2002, men det är inte säkert att befintliga instrument kan garantera att tillväxtmålen för offentlig konsumtion uppnås för 2003 och därefter. Utgiftskontrollen i de danska offentliga finanserna har varit av varierande kvalitet.  Att klara dessa mål är en rekommendation till Danmark i de Allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken 2003.Uppfyllandet av målen för de offentliga finanserna på medellång sikt är i stor utsträckning beroende av att vissa ambitiösa arbetsmarknadsmål kan uppnås, bland annat att andelen sysselsatta kan ökas till en ännu högre nivå än den nuvarande [7]. De åtgärder som redan har genomförts, inbegripet skattereformen, bör leda till ökad sysselsättning. Det medges i programmet att man förutom att realisera effekterna på arbetskraftsutbudet av de reformer som redan har antagits, även behöver genomföra ytterligare reformer. Inriktningen på dessa reformer anges dock inte uttryckligen i programmet. Den senaste tidens avmattning har dessutom åtföljts av en försämring av förhållandena på arbetsmarknaden.  Denna utveckling behöver inte nödvändigtvis utgöra ett hot mot möjligheterna att uppnå arbetsmarknadsmålen på medellång sikt, men faktisk sysselsättning behöver ökas ytterligare för att man även skall komma till rätta med den konjunkturbetingade delen av den nuvarande arbetslösheten.[7]   Den övergripande sysselsättningsgraden i Danmark var 76 % 2002. Sysselsättningsgraden för äldre arbetstagare (55-64 år gamla) var samma år 58 %.De danska myndigheterna avser att sänka skattenivån under programperioden, samtidigt som hållbarheten i de offentliga finanserna bibehålls. Enligt vad som konstaterades i rådets yttrande om 2002 års uppdaterade konvergensprogram för Danmark, är landets skattenivå dock fortfarande hög jämfört med andra industriländer.I programmet läggs beräkningar fram om de offentliga finansernas hållbarhet på lång sikt, inbegripet känslighetsanalyser. Kvantifieringen av vilka konsekvenser det kommer att ha för de offentliga finanserna om inga ytterligare reformer genomförs är belysande. Med beaktande av de potentiella effekterna av en sådan brist på hållbarhet i de offentliga finanserna, skulle det ha varit värdefullt för programmet om mer information hade lämnats om reformernas framtida inriktning. Den finanspolitiska strategi som beskrivs i programmet är förenlig med en förbättring av hållbarheten i de offentliga finanserna. Strategin är omfattande och inbegriper åtgärder för att minska den offentliga skulden genom att ett överskott bibehålls under programperioden och att ytterligare inkomster som genereras genom Nordsjöavtalet används för att minska skulden i snabbare takt. Om beräkningarna på medellång sikt visar sig vara korrekta så som de förekommer i programmet, kommer de stora nettotillgångar som väntas inom såväl den offentliga sektorns som pensionsfondernas finansiella sparande göra Danmarks offentliga finanser väl rustade att klara effekterna av den åldrande befolkningen.Den ekonomiska politik som speglas i det uppdaterade programmet överensstämmer i stort sett med 2003 års allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken, där de danska myndigheterna rekommenderas att fortsätta att öka incitamenten för att delta på arbetsmarknaden, så att det lönar sig att arbeta, att säkerställa utgiftskontroll på alla förvaltningsnivåer, att öka ansträngningarna att stärka konkurrensen inom sektorer där den hittills har varit otillräcklig och att fortsätta verka för att öka den offentliga sektorns effektivitet.Med utgångspunkt från denna bedömning har kommissionen antagit den bifogade rekommendationen till rådets yttrande över Danmarks uppdaterade konvergensprogram, och överlämnar denna rekommendation till rådet.Rekommendation till RÅDETS YTTRANDE i enlighet med artikel 9.3 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Danmarks uppdaterade konvergensprogram för 2003-2010EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR AVGIVIT FÖLJANDE YTTRANDEmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken [8], särskilt artikel 9.3 i denna,[8]   EGT L 209, 2.8.1997.med beaktande av kommissionens rekommendation, ochefter att ha hört Ekonomiska och finansiella kommittén.HÄRIGENOM FRAMFÖRS FÖLJANDE.Den [20 januari 2004] granskade rådet Danmarks uppdaterade konvergensprogram, som omfattar perioden 2003-2010. Programmet innehåller rikligt med information, särskilt uppgifter som behövs för en analys av utmaningarna på medellång och lång sikt för Danmarks offentliga finanser, och det är i stort sett förenligt med uppförandekoden för stabilitets- och konvergensprogrammens innehåll och utformning.Strategin för de offentliga finanserna är på det hela taget oförändrad och även fortsättningsvis inriktad på att säkerställa hållbara offentliga finanser på medellång och lång sikt. Strategin bygger fortfarande på dels bibehållande av offentliga överskott i storleksordningen 1½-2½ % av BNP i genomsnitt fram till 2010, dels en frysning av skattenivån, som även är avsedd att bidra till att hålla de offentliga utgifterna under kontroll. Minskningarna av skatten på arbete, som skall genomföras under 2004, syftar till att öka utbudet på arbetskraft. Dessutom har ett antal arbetsmarknadsinitiativ genomförts. Det medges dock i programmet att ytterligare åtgärder krävs i syfte att öka utbudet på arbetskraft.I det uppdaterade programmet beräknas BNP-tillväxten öka från den prognostiserade nivån på 1,4 % till över 2 % under 2004 respektive 2005. Tillväxtmönstret i programmets prognos för 2004 och 2005 är realistisk och ligger nära kommissionens prognoser. För 2003 beräknar kommissionen (och nyligen även de danska myndigheterna) en betydligt lägre tillväxt.De offentliga finanserna i Danmark förblir även fortsättningsvis sunda. Vad gäller 2003-2005 räknar mani uppdateringen med budgetöverskott på mellan 1¼ och 1¾ % av BNP, vilket i stort sett stämmer överens med kommissionens uppskattningar. För resten av programperioden räknar man i programmet med överskott på strax under 2 % av BNP. Även i underliggande termer bör de offentliga finanserna förbli sunda över planperioden. Skulden förväntas minska från 45,5 % av BNP 2002 till 27,5 % av BNP 2010. Danmark kommer därför att uppfylla kraven i stabilitets- och tillväxtpakten fullständigt även i fortsättningen.De offentliga finanserna bör ge en säkerhetsmarginal mot att överskrida underskottstaket på 3 % av BNP vid normala makroekonomiska svängningar. På grundval av trovärdiga makroekonomiska och budgetmässiga antaganden bör målet att nå ett saldo i de offentliga finanserna som är nära balans eller visar överskott kunna uppfyllas under programperioden.Uppfyllandet av målen för de offentliga finanserna på medellång sikt är i stor utsträckning beroende av att vissa ambitiösa arbetsmarknadsmål uppnås, bland annat att andelen sysselsatta ökas till ännu högre nivåer. I det uppdaterade programmet medges att ytterligare arbetsmarknadsreformer behövs för att nå dessa mål. Om arbetsmarknadsmålen inte uppfylls skulle detta kunna få viktiga följder för den beräknade utvecklingen av de offentliga finanserna. Det skulle därför ha varit värdefullt för programmet om mer information hade lämnats om reformernas framtida inriktning.De danska myndigheterna avser att sänka skattenivån under programperioden, samtidigt som hållbarheten i de offentliga finanserna bibehålls. Enligt vad som konstaterades i rådets yttrande om 2002 års uppdaterade konvergensprogram för Danmark, kommer "skatteandelen i Danmark dock att förbli hög jämfört med andra industriländer, och ytterligare sänkningar skulle kunna övervägas inom ramen för sunda offentliga finanser".På grundval av den politik som drivs för närvarande och beräkningarna på medellång sikt så som de förekommer i programmet, kommer de stora nettotillgångar som väntas inom såväl den offentliga sektorns som pensionsfondernas finansiella sparande göra Danmarks offentliga finanser väl rustade att klara effekterna av den åldrande befolkningen.I 2003 års allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken ingick det rekommendationer om att de danska myndigheterna skall fortsätta att öka incitamenten att delta på arbetsmarknaden, så att det lönar sig att arbeta, och säkerställa utgiftskontroll på alla myndighetsnivåer. Den ekonomiska politik som kommer till uttryck i det uppdaterade konvergensprogrammet överensstämmer i stort sett med 2003 års allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken.