				|

		52014PC0436

			Rekommendation till RÅDETS BESLUT om upphävande av beslut 2010/284/EU om förekomsten av ett alltför stort underskott i Tjeckien /* COM/2014/0436 final */

			   	Rekommendation till
RÅDETS BESLUT
om upphävande av beslut 2010/284/EU om
förekomsten av ett alltför stort underskott i Tjeckien
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT
DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska
unionens funktionssätt, särskilt artikel 126.12,
med beaktande av kommissionens rekommendation,
och
av följande skäl:
(1)       Efter en rekommendation från
kommissionen fastslog rådet genom sitt beslut 2010/284/EU av den 2 december
2009[1] att det förelåg ett
alltför stort underskott i Tjeckien. Rådet konstaterade att underskottet i de
tjeckiska offentliga finanserna beräknades uppgå till 6,6 % av BNP år
2009, vilket överskred fördragets referensvärde på 3 % av BNP. Samtidigt
beräknades den offentliga bruttoskulden uppgå till 35,5 % av BNP år 2009,
vilket klart understeg fördragets referensvärde på 60 % av BNP[2].
(2)       I enlighet med artikel 126.7
i EUF-fördraget och artikel 3.4 i rådets förordning (EG) nr 1467/97 av den 7
juli 1997 om påskyndande och förtydligande av tillämpningen av förfarandet vid
alltför stora underskott[3],
och på grundval av en rekommendation från kommissionen, utfärdade rådet den 2
december 2009 en rekommendation till Tjeckien. Landet uppmanades där att senast
2013 korrigera det alltför stora underskottet. Rekommendationen offentliggjordes.
(3)       Enligt artikel 4 i
protokollet om förfarandet vid alltför stora underskott som fogats till
fördragen tillhandahåller kommissionen de uppgifter som ska användas för
genomförandet av förfarandet. Som en del av tillämpningen av detta protokoll
ska medlemsstaterna två gånger per år – före den 1 april och
1 oktober – lämna uppgifter om offentliga underskott och skulder och
därmed sammanhängande nyckeltal, i enlighet med artikel 3 i rådets
förordning (EG) nr 479/2009 av den 25 maj 2009 om tillämpningen av
protokollet om förfarandet vid alltför stora underskott, som är fogat till fördraget
om upprättandet av Europeiska gemenskapen[4].

(4)       Vid överväganden om att
upphäva ett beslut om förekomsten av ett alltför stort underskott bör rådets
beslut grundas på anmälda uppgifter. Dessutom bör ett beslut om förekomsten av
ett alltför stort underskott bara upphävas, om kommissionens prognoser visar
att underskottet inte kommer att överskrida tröskelvärdet på 3 % av BNP
under prognosperioden[5].
(5)       Följande slutsatser kan dras
på grundval av de uppgifter som kommissionen (Eurostat) har lämnat i enlighet
med artikel 14 i förordning (EG) nr 479/2009, efter Tjeckiens anmälan före den
1 april 2014, och på grundval av kommissionens vårprognos 2014:
–
Efter en kulmen på 5,8 % av BNP 2009 har
Tjeckiens underskott i de offentliga finanserna nedbringats och uppgick till
1,5 % av BNP år 2013, som var den tidsfrist som rådet fastställt. Denna
förbättring kom till stånd genom konsolidering både på utgifts- och inkomstsidan,
särskilt genom högre indirekta skatter och offentliga investeringsminskningar.
–
I Tjeckiens konvergensprogram för 2014 beräknas det
offentliga underskottet öka till 1,8 % av BNP år 2014 och till 2,3 %
2015, medan kommissionens vårprognos 2014 beräknar att det hamnar på 1,9 %
av BNP år 2014 och 2,4 % år 2015, med oförändrad politik. Därmed kommer
underskottet att ligga kvar under referensvärdet på 3 % av BNP under
prognosperioden.
–
Det strukturella saldot förbättrades med i
genomsnitt 1,4 % av BNP per år mellan 2009 och 2013 (dvs. efter
justeringar för konjunkturcykeln och netto efter engångsåtgärder och andra
tillfälliga åtgärder). Saldot beräknas försämras med 1 % av BNP år 2014
(till -1,1 % av BNP) och med ytterligare 0,8 % av BNP år 2015, med
oförändrad politik.
–
Skuldkvoten ökade med 11,5
procentenheter mellan 2009 och 2013 till 46 %. I
kommissionens vårprognos 2014 beräknas den offentliga bruttoskulden först
minska till 44,4 % av BNP år 2014 och sedan öka till 45,8 % år 2015.
(6)       Rådet påminner om att Tjeckien
från och med 2014, som är året efter korrigeringen av det alltför stora
underskottet, omfattas av stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del och
bör hålla sitt strukturella saldo på eller över sitt mål på medellång sikt.
(7)       Ett rådsbeslut om att det
föreligger ett alltför stort underskott ska enligt artikel 126.12 i fördraget
upphävas, när det alltför stora underskottet i den berörda medlemsstaten enligt
rådets uppfattning har korrigerats.
(8)       Rådet anser att det alltför
stora underskottet i Tjeckien har korrigerats, och beslut 2010/284/EU bör
därför upphävas.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Det framgår av en allsidig bedömning att det
alltför stora underskottet i Tjeckien har korrigerats.
Artikel 2
Beslut 2010/284/EU ska upphöra att gälla.
Artikel 3
Detta beslut riktar sig till Republiken
Tjeckien.
Utfärdat i Bryssel den
                                                                       På
rådets vägnar
                                                                       Ordförande
[1]               EUT L 125, 21.5.2010, s. 36.
[2]               Underskottet i de offentliga finanserna och den
offentliga skulden för 2009 skrevs därefter ned till 5,8 % respektive
34,6 % av BNP.
[3]               EGT L 209, 2.8.1997, s. 6.
[4]               EUT L 145, 10.6.2009, s. 1.
[5]               I enlighet med Närmare angivelser för genomförandet av
stabilitets- och tillväxtpakten samt riktlinjer för stabilitets- och
konvergensprogrammens utformning och innehåll av den 3 september 2012
(”Specifications on the implementation of the Stability and Growth Pact and
Guidelines on the format and content of Stability and Convergence Programmes”).
Se även följande:
http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/pdf/coc/code_of_conduct_en.pdf


title: Rekommendation till rådets rekommendation i syfte att få situationen med ett alltför stort offentligt underskott att upphöra

text:
Viktigt rättsligt meddelande

|

52006SC0021

Rekommendation till Rådets rekommendation i syfte att få situationen med ett alltför stort offentligt underskott att upphöra  /* SEK/2006/0021 slutlig */

	[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |Bryssel den 11.1.2006SEK(2006) 21 slutligRekommendation tillRÅDETS REKOMMENDATIONi syfte att få situationen med ett alltför stort offentligt underskott att upphöra(framlagt av kommissionen)Rekommendation tillRÅDETS REKOMMENDATIONi syfte att få situationen med ett alltför stort offentligt underskott att upphöraEUROPEISKA RÅDET HAR RIKTAT DENNA REKOMMENDATION TILL FÖRENADE KUNGARIKETmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 104.7 i detta,med beaktande av kommissionens rekommendation, ochav följande skäl:1.  Enligt artikel 104 i fördraget skall ett förfarande vid alltför stora överskott inledas för att säkerställa att medlemsstaterna undviker alltför stora överskott eller att dessa skyndsamt rättas till.2.  Enligt punkt 5 i protokollet om vissa bestämmelser angående Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland gäller inte skyldigheten enligt artikel 104.1 i fördraget om att undvika alltför stora underskott för Förenade kungariket om det inte går över till den tredje etappen av den ekonomiska och monetära unionen[1] När Förenade kungariket befinner sig i den andra etappen av den ekonomiska och monetära unionen är det enligt artikel 116.4 i fördraget skyldigt att sträva efter att undvika alltför stora underskott i den offentliga sektorns finanser.3.  Stabilitets- och tillväxtpakten grundas på målsättningen om sunda offentliga finanser som ett medel att stärka förutsättningarna för prisstabilitet och stark varaktig tillväxt som främjar skapandet av sysselsättning.4.  Rådet beslutade den [24 januari 2006] i enlighet med artikel 104.6 i fördraget att det förelåg ett alltför stort underskott i Förenade kungariket.5.  I enlighet med artikel 104.7 i fördraget och artikel 3 i rådets förordning (EG) nr 1467/97 om påskyndande och förtydligande av tillämpningen av förfarandet vid alltför stora underskott[2] (som utgör en del av stabilitets- och tillväxtpakten), skall rådet också ge rekommendationer till den berörda medlemsstaten i syfte att få situationen med alltför stora underskott att upphöra inom en viss tid. I rekommendationen skall en tidsfrist på högst sex månader fastställas inom vilken de berörda medlemsstaterna skall vidta effektiva åtgärder för att komma till rätta med det alltför stora underskottet samt en tidsfrist för korrigeringen av det alltför stora underskottet, vilken skall slutföras under det år (under budgetåret i Förenade kungarikets fall) som följer på året då underskottet fastställdes om det inte föreligger särskilda omständigheter. För att besluta om det föreligger särskilda omständigheter skall hänsyn tas till ”faktorer av betydelse”, som förtydligas i artikel 2.3 i rådets förordning (EG) nr 1467/97. Enligt artikel 3.4 i den förordningen skall rådet i en rekommendation till en medlemsstat om att korrigera ett alltför stort underskott som riktmärke begära en årlig minsta förbättring av det konjunkturrensade saldot på minst 0,5 % av BNP.6.  I sina höstprognoser för 2005 beräknade kommissionen att det offentliga underskottet med en oförändrad politik skulle öka från 3,2 % av BNP under budgetåret 2004/2005 till 3,4 % under 2005/2006, innan det sjunker till 3,2 % under 2006/2007 och till 3,0 % under 2007/2008. Den reala BNP-tillväxten beräknades, efter ett utfall på 3,2 % under 2004, minska till 1,6 % under 2005 till 2,3 % under 2006 och 2,8 % under 2007. Mot bakgrund av att konjunkturläget utvecklades från ett positivt produktionsgap under 2004 till ett negativt under 2005, beräknades underskottet i konjunkturrensade termer att minska från en lägsta nivå på 3½ % av BNP under 2004 till något över 3 % av BNP under 2005. På grund av att det negativa produktionsgapet minskade under 2006 beräknades underskottet sedan forsätta minska i konjunkturrensade termer för att under 2007 nå något över 2½ % av BNP. Till följd av betydande faktiska och beräknade primära underskott beräknades den offentliga skuldkvoten öka från 40,8 % av BNP under budgetåret 2004/2005 till ungefär 44½ % av BNP under 2007/2008.7.  Efter kommissionens höstprognoser tillkännagav Förenade kungariket skatteåtgärder i den preliminära budgetrapport som förelades parlamentet den 5 december 2005. Jämfört med utgångsvärdet i den politik som tillkännagivits (och som beaktats i höstprognoserna)innebär de brittiska myndigheternas kostnader för dessa åtgärder i nettotermer en minskning med 0,1 procentenhet av BNP under innevarande budgetår och åtstramning på 0,1 procentenhet av BNP under 2006/2007. Med hänsyn tagen till dessa åtgärder, som samtliga är strukturella, förväntas underskottet [av kommissionen] att fortsätta att överstiga 3 % av BNP, och uppgå till ungefär 3,1 % av BNP under 2006/2007. Enligt den preliminära budgetrapporten beräknar de brittiska myndigheterna att underskottet kommer att understiga 3 % under 2006/2007.8.  För i sin allsidiga bedömning skall rådet beakta faktorer av betydelse, vilka förtydligas i artikel 2.3 i förordning (EG) nr 1467/97 och som i kommissionens rapport enligt artikel 104.3 bedöms vara ganska gynnsamma, finns inget som tyder på att det i detta lands fall förekommer särskilda omständigheter som berättigar till en avvikelse från den normala tidsfristen för att korrigera underskottet. Medan det negativa produktionsgapet mellan 2005 och 2006 väntas öka till ungefär ½ % procentenhet, beräknade kommissionens höstprognoser att produktionen skulle stärkas från slutet av 2005, till i stort sett normal tillväxtnivå från 2006. De åtgärder som tillkännages i den preliminära budgetrapporten påverkar inte detta tillväxtförlopp. I kommissionens höstprognoser beräknades underskotttet i konjunkturrensade termer förbättras med 0,3 procentenheter av BNP mellan 2005 och 2006. Denna förbättring kan förväntas bli ungefär 0,4 procentenheter av BNP, efter att hänsyn tagits till åtgärderna i den preliminära budgetrapporten. Till följd av de tillkännagivna åtgärderna beräknas produktionstillväxten fortsätta vara ganska stark i en situation med blygsam förbättring av underskottet i konjunkturrensade termer, men med ett faktiskt underskott som ligger något över referensvärdet. Mot bakgrund av detta kräver tillämpningen av riktmärket med en minsta årlig förbättring på minst 0,5 % av BNP bara en något ökad grad av konsolidering. Följaktligen bör en korrigering av de offentliga finanserna ha avslutats senast under budgetåret 2006/2007 eftersom Förenade kungarikets tillväxt fortsätter att vara ganska tillfredsställande och det bara krävs en blygsam strukturförbättring i den offentliga sektorns finanser för att få det alltför stora underskottet att upphöra.9.  Enligt rådets uppfattning bör åtgärder för att konsolidera de offentliga finanserna säkerställa en varaktig förbättring av saldot i den offentliga sektorns finanser samtidigt som de bör inriktas på att höja de offentliga finansernas kvalitet och stärka ekonomins tillväxtpotential. Korrigeringen av de offentliga finanserna i Förenade kungariket bör överensstämma med dessa målsättningar.HÄRIGENOM REKOMMENDERAS-  De brittiska myndigheterna att i enlighet med artikel 3.4 i rådets förordning (EG) nr 1467/97 se till att snarast få den nuvarande situationen med ett alltför stort underskott att upphöra senast under budgetåret 2006/2007.-  De brittiska myndigheterna att minska det offentliga underskottet till under 3 % av BNP på ett trovärdigt och varaktigt sätt och att för detta ändamål säkerställa en förbättring av det konjunkturrensade saldot på minst 0,5 procentenheter av BNP mellan budgetåren 2005/2006 respektive 2006/2007.Rådet fastställer den [24 juli 2006] som tidsfrist för de brittiska myndigheterna att vidta effektiva åtgärder i detta syfte.Rådet uppmanar vidare de brittiska myndigheterna att se till att konsolideringen fortsätter med ett budgetmål på medellång sikt sedan det alltför stora underskottet har korrigerats som (i) ger en säkerhetsmarginal som i förhållande till referensvärdet för det offentliga underskottet på 3 % av BNP (ii) står fast vid försiktiga skuldnivåer som tar hänsyn till den åldrande befolkningens effekt på de offentliga finanserna och dess ekonomiska konsekvenser, och (iii) med hänsyn till punkterna (i) och (ii), ger möjlighet till budgetmässig handlingsfrihet, särskilt vad gäller behovet av offentliga investeringar.Denna rekommendation riktar sig till Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland.Utfärdad i Bryssel den […]På rådets vägnarOrdföranden [1] http://europa.eu.int/eur-lex/en/treaties/selected/livre340.html[2] EGT L 209, 2.8.1997, s. 6. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1056/2005 (EGT L 174, 7.7.2005, s. 5).


title: Rådets rekommendation av den 9 juli 2013 om Finlands nationella reformprogram 2013, med avgivande av rådets yttrande om Finlands stabilitetsprogram för 2012–2017

text:
               30.7.2013

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 217/24

      RÅDETS REKOMMENDATION

   av den 9 juli 2013
   om Finlands nationella reformprogram 2013, med avgivande av rådets yttrande om Finlands stabilitetsprogram för 2012–2017
   2013/C 217/07
   EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,
   med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 5.2,
   med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (2), särskilt artikel 6.1,
   med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,
   med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,
   med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,
   med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,
   med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,
   med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och
   av följande skäl:

               (1)

               Den 26 mars 2010 antog Europeiska rådet kommissionens förslag till en ny strategi för sysselsättning och tillväxt, Europa 2020, som bygger på en utökad samordning av den ekonomiska politiken med inriktning på ett antal nyckelområden där åtgärder behövs för att stärka förutsättningarna för hållbar tillväxt och konkurrenskraft i Europa.

               (2)

               Den 13 juli 2010 antog rådet en rekommendation om de allmänna riktlinjerna för medlemsstaternas och unionens ekonomiska politik (2010–2014) och den 21 oktober 2010 ett beslut om riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik (3), vilka tillsammans utgör de integrerade riktlinjerna. Medlemsstaterna uppmanades att beakta de integrerade riktlinjerna i sin nationella ekonomiska politik och sysselsättningspolitik.

               (3)

               Den 29 juni 2012 beslutade medlemsstaternas stats- och regeringschefer om en tillväxt- och sysselsättningspakt, som ger ett enhetligt ramverk för insatser på nationell nivå, EU-nivå och euroområdesnivå med hjälp av alla tänkbara medel, instrument och politiska åtgärder. De beslutade om insatser som ska utföras på medlemsstatsnivå och förband sig särskilt att uppnå målen i Europa 2020-strategin och genomföra de landsspecifika rekommendationerna.

               (4)

               Den 10 juli 2012 antog rådet en rekommendation (4) om Finlands nationella reformprogram för 2012 och avgav ett yttrande om Finlands stabilitetsprogram för 2012–2015.

               (5)

               Den 28 november 2012 antog kommissionen den årliga tillväxtöversikten, som markerar inledningen av 2013 års europeiska planeringstermin för samordning av den ekonomiska politiken. Den 28 november 2012 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även rapporten om varningsmekanismen, i vilken Finland identifierades som en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning.

               (6)

               Europaparlamentet har vederbörligen involverats i den europeiska planeringsterminen, i enlighet med förordning (EG) nr 1466/97, och antog den 7 februari 2013 en resolution om sysselsättning och sociala aspekter i den årliga tillväxtöversikten 2013 och en resolution om bidraget till den årliga tillväxtöversikten 2013.

               (7)

               Den 14 mars 2013 godkände Europeiska rådet prioriteringarna för att säkerställa finansiell stabilitet, budgetkonsolidering och åtgärder för att främja tillväxt. Europeiska rådet betonade behovet av att eftersträva differentierad och tillväxtvänlig budgetkonsolidering, återställa normala villkor för utlåning till näringslivet, främja tillväxt och konkurrenskraft, ta itu med arbetslösheten och krisens sociala följdverkningar samt modernisera den offentliga förvaltningen.

               (8)

               Den 10 april 2013 offentliggjorde kommissionen resultaten av sin fördjupade granskning av Finland i enlighet med artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011. Av analysen drog kommissionen slutsatsen att Finland har makroekonomiska obalanser som motiverar övervakning och kräver politiska åtgärder. Det är särskilt viktigt att man fortsätter att uppmärksamma den betydande försämringen vad gäller underskottet i bytesbalansen och det svaga exportresultatet, vilka är faktorer som drivs på genom omstruktureringen av industrin, samt konkurrensfaktorer ur ett kostnads- och icke-kostnadsperspektiv.

               (9)

               Den 18 april 2013 lade Finland fram sitt nationella reformprogram för 2013 och sitt stabilitetsprogram för perioden 2012–2017. I syfte att beakta deras inbördes samband har de båda programmen bedömts samtidigt.

               (10)

               Baserat på bedömningen av stabilitetsprogrammet enligt förordning (EG) nr 1466/97 anser rådet att Finlands offentliga finanser på det hela taget varit sunda och att ansträngningar gjorts för att öka intäkterna och kontrollera utgifterna i syfte att närma sig det medelfristiga budgetmålet. Det makroekonomiska scenariot bakom de finanspolitiska beräkningarna i stabilitetsprogrammet är trovärdigt. Tillväxtprognoserna för 2013 är liknande som i kommissionens avdelningars vårprognos 2013, medan prognosen för 2014 ligger 0,6 procentandelar över kommissionens avdelningars vårprognos 2013. Målet för den finanspolitiska strategi som beskrivs i stabilitetsprogrammet är att balansera de statliga finanserna och få statsskulden i förhållande till BNP att sjunka till 2015. I stabilitetsprogrammet ingår en ändring av det medelfristiga budgetmålet från 0,5 % till – 0,5 %. Det nya medelfristiga budgetmålet är i linje med kraven i stabilitets- och tillväxtpakten. I stabilitetsprogrammet förutspås att det medelfristiga budgetmålet kommer att uppnås till 2014 och hållas fram till 2017. Utgående från det (omräknade) strukturella budgetsaldot på grundval av uppgifterna i stabilitetsprogrammet har Finland under 2012 inte uppnått sina tidigare medelfristiga budgetmål och kommer inte att uppnå det nya medelfristiga budgetmålet under 2013.
               I stabilitetsprogrammet prognostiseras att det (omräknade) strukturella budgetsaldot kommer att förbättras från – 1 % av BNP 2012 till – 0,9 % av BNP 2013. Mellan 2014 och 2017 kommer det att ligga stadigt mellan – 0,6 % och – 0,7 % av BNP. Under 2012 ökade Finlands nettoutgifter med 0,4 %, vilket är under det tillämpliga referensvärdet i utgiftsriktmärket för stabilitets- och tillväxtpakten. Till följd av den negativa reala BNP-tillväxten 2012 anses den låga strukturanpassningen vara tillräcklig. Under 2013 förbättras Finlands (omräknade) strukturella budgetsaldo och dess nettoutgifter väntas endast avvika med 0,1 % av BNP från utgiftsriktmärket. Med tanke på Finlands stora negativa produktionsgap anses detta adekvat. Under 2014 väntas Finlands (omräknade) strukturella budgetsaldo förbättras ytterligare, och nå – 0,6 % av BNP, dvs. tillräckligt nära det medelfristiga budgetmålet. Dessutom kommer Finland enligt kommissionens avdelningars vårprognos 2013 att uppnå målet helt och hållet under 2014. På det hela taget innebär detta att den förebyggande delen av stabilitets- och tillväxtpakten efterlevts. Den offentliga konsoliderade bruttoskulden var 53 % av BNP 2012 och kommer enligt stabilitetsprogrammet att ligga kvar under 60 % av BNP under hela programperioden. Stabilitetsprogrammet förutser minskningar av skuldnivån under 2016 och 2017. Långsiktig hållbarhet är fortfarande den största utmaningen för finanspolitiken. Hållbarhetsgapet till följd av en åldrande befolkning, främst beroende på pensioner, hälso- och långtidsvård, har noterats och kräver fortlöpande övervakning.

               (11)

               Produktivitetstillväxten inom offentliga tjänster har inte motsvarat produktivitetstillväxten i ekonomin som helhet, medan belastningen till följd av en åldrande befolkning ökar. Principerna för reformering av kommunerna har fastställts, men sammanslagningar förblir frivilliga, även om det kommer att finnas ekonomiska incitament från staten. Det väntas att den pågående reformen av social- och hälsosystemen inte kommer att medföra några avsevärda minskningar av det nuvarande antalet hälso- och sjukvårdsdistrikt.

               (12)

               Åtgärder har vidtagits för att minska ungdoms- och långtidsarbetslösheten, till exempel ungdomsgarantin, kompetensprogrammet för ungdomar samt pilotprogrammet för långtidsarbetslösa. Dessa program kompletterades under 2013 med ytterligare ekonomiskt stöd till lärlingsprogram som del av ungdomsgarantin och är välkomna med tanke på den väntade ökningen av arbetslösheten. Dessa åtgärder måste nu genomföras med tydligt fokus på att höja målgruppernas kompetensnivå och arbetsmarknadsställning. Det är viktigt att man lyckas öka sysselsättningsgraden bland äldre arbetstagare för att säkerställa hållbara offentliga finanser och kunna tillgodose framtida arbetskraftsbehov. Den arbetande befolkningsandelen i Finland krymper. Flera åtgärder har vidtagits för att komma åt möjligheterna till förtida pension, bland annat en höjning av åldersgränsen för deltidspensionering, upphävande av möjligheten till minskad pension och höjning av pensionsåldern efter arbetslöshet. Den förväntade livslängden har emellertid ökat snabbare än vad som förutsågs under 2005 års pensionsreform, och med tiden kan det nuvarande intervallet för lagstadgad pensionsålder visa sig vara för lågt och pensionerna otillräckliga. I sitt stabilitetsprogram har staten åtagit sig att öka den faktiska pensionsåldern till 62,4 år till 2025, vilket fortfarande är lågt med hänsyn till den förväntade livslängden och de demografiska problemen. Genomförandet av dessa överenskomna åtgärder förblir en prioritering på kort sikt.

               (13)

               Regleringshindren inom Finlands tjänstesektor är fortfarande höga, och marknadskoncentrationerna är stora i viktiga sektorer såsom detaljhandeln. De planerade ändringarna av konkurrenslagen i fråga om livsmedelshandelsaktörers dominerande marknadsposition, målen i programmet om sund konkurrens genom större övervakning av sektorn samt upphävandet av onödiga hinder för konkurrens i befintlig lagstiftning, t.ex. om fysisk planering och byggverksamhet, bör bidra till att lösa de nuvarande problemen. Sammanslagningen av konkurrens- och konsumentmyndigheten, tillsammans med en ökning av deras budget och större befogenheter att ta itu med konkurrensneutralitet mellan offentliga och privata aktörer bör också rent allmänt göra konkurrenspolitiken effektivare och öka dess fördelar. I Finland har de böter som utfärdats enligt konkurrenslagstiftningen av tradition varit låga, och den översikt som planeras för 2013 bör kunna ligga till grund för ytterligare reformer för att öka böternas avskräckande effekt.

               (14)

               Finlands produktionstillväxt fortsätter att hanka efter lönetillväxten, medan landets internationella konkurrenskraft har minskat, vilket visas genom de finska exporternas minskade marknadsandel. Investeringar i forskning, utveckling och innovation är fortfarande höga, men en kritisk punkt är hur effektivt forskningen omvandlas till innovation och nya företag med hög tillväxt, som kan ta sig in på snabbt växande exportmarknader och stärka den internationella konkurrenskraften. På kort sikt bör Finland genomföra sina nyligen antagna strategier och åtgärder för att förbättra forsknings- och innovationssystemet, till exempel den nya handlingsplanen, och vid behov föreslå ytterligare reformer utgående från befintliga utvärderingar och den framtidsrapport som för närvarande förbereds. Energi- och arbetspriserna har identifierats bland de insatspriser som bidrar till att öka kostnaderna för finska producenter. Löneökningen under senare år har varit begränsad, till följd av det gällande trepartslöneavtalet som löper ut under 2013. Det är därför oroande att inget nytt avtal hittills slutits mellan arbetsmarknadens parter.

               (15)

               Kommissionen har inom ramen för den europeiska planeringsterminen genomfört en omfattande analys av Finlands ekonomiska politik. Den har bedömt det nationella reformprogrammet och stabilitetsprogrammet samt lagt fram en fördjupad granskning. Den har beaktat inte bara programmens relevans för en hållbar finanspolitik och socioekonomisk politik utan även i vilken utsträckning EU:s regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i unionen genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på EU-nivå. Kommissionens rekommendationer inom ramen för den europeiska planeringsterminen återspeglas i rekommendationerna 1–5 nedan.

               (16)

               Mot bakgrund av denna bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet, och dess yttrande (5) återspeglas särskilt i rekommendation 1 nedan.

               (17)

               Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och denna bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet och stabilitetsprogrammet. Dess rekommendationer enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 återspeglas i rekommendationerna 3–5 nedan.

               (18)

               I samband med den europeiska planeringsterminen har kommissionen dessutom analyserat den ekonomiska politiken i euroområdet som helhet. På dessa grunder har rådet utfärdat särskilda rekommendationer till de medlemsstater som har euron som valuta (6). I egenskap av ett land som har euron som valuta bör Finland även säkerställa ett fullständigt och snabbt genomförande av dessa rekommendationer.

         HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Finland att vidta följande åtgärder under perioden 2013–2014:

               1.

               Fortsätta en tillväxtfrämjande finanspolitik och upprätthåller en sund finanspolitisk position som planerat, och säkerställer efterlevnad av det medelfristiga budgetmålet under hela programperioden. Fortsätta den årliga utvärderingen av omfattningen av det åldersrelaterade hållbarhetsgapet och justering av offentliga intäkter och utgifter i enlighet med de långsiktiga målen och behoven. Säkerställa långtidsvårdens kostnadseffektivitet och hållbarhet och i större utsträckning beakta förebyggande, rehabilitering och självständigt boende.

               2.

               Se till att de pågående administrativa reformerna kring kommunernas struktur genomförs i praktiken, i syfte att uppnå produktivitetsvinster och kostnadsbesparingar i de offentliga tjänsterna, inbegripet social- och hälsovårdstjänster.

               3.

               Vidta ytterligare åtgärder för att öka sysselsättningsgraden för äldre arbetstagare, inbegripet genom att öka deras anställbarhet och minska möjligheterna till förtida pensionering, höja den faktiska pensionsåldern genom att anpassa pensionsåldern eller pensionsförmånerna till förändringar i den förväntade livslängden. Genomföra och noga övervaka effekterna av pågående åtgärder för att förbättra ungas och långtidsarbetslösas ställning på arbetsmarknaden, med särskilt fokus på yrkesrelevant kompetensutveckling.

               4.

               Fortsätta insatser för att öka konkurrensen inom produkt- och tjänstemarknaderna, särskilt detaljhandeln, genom att genomföra det nya programmet för att främja sund konkurrens.

               5.

               Öka Finlands förmåga att ta fram innovativa produkter, tjänster och högtillväxtföretag i en snabbt föränderlig miljö, fortsätta diversifieringen av industrin, och fortsätta att förbättra ekonomins övergripande energieffektivitet. I den nuvarande situationen med låg tillväxt stödja utvecklingen av reallönerna och produktiviteten, samtidigt som arbetsmarkandens parters roller måste respekteras fullt ut och nationella metoder följas.

      Utfärdad i Bryssel den 9 juli 2013.

            På rådets vägnar

         R. ŠADŽIUS

            Ordförande

      (1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  EUT L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Upprätthålls för 2013 genom rådets beslut 2013/208/EU av den 22 april 2013 om riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik (EUT L 118, 30.4.2013, s. 21).

      (4)  EUT C 219, 24.7.2012, s. 28.

      (5)  Enligt artikel 5.2 i förordning (EG) nr 1466/97.

      (6)  Se sidan 97 i detta nummer av EUT.


title: Rekommendation till rådets yttrande i enlighet med artikel 9.3 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Sveriges uppdaterade konvergensprogram, 2004-2007 (framlagd av kommissionen)

text:
Viktigt rättsligt meddelande

|

52005SC0014

Rekommendation till Rådets yttrande i enlighet med artikel 9.3 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Sveriges uppdaterade konvergensprogram, 2004-2007 (framlagd av kommissionen)  /* SEK/2005/0014 slutlig */

	Bryssel den 11.1. 2005SEK(2005) 14 slutl.Rekommendation tillRÅDETS YTTRANDEi enlighet med artikel 9.3 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Sveriges uppdaterade konvergensprogram, 2004-2007(framlagd av kommissionen)MOTIVERINGI rådets förordning (EG) nr 1466/97 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken[1] fastställs att alla länder som ännu inte infört den gemensamma valutan skall lägga fram konvergensprogram till rådet och kommissionen senast den 1 mars 1999. I enlighet med artikel 9 i förordningen skall rådet granska dessa program på grundval av bedömningar som gjorts av kommissionen och av den kommitté som inrättas genom artikel 114 i fördraget, Ekonomiska och finansiella kommittén. Kommissionen utfärdade rekommendationer om samtliga program, och rådet granskade sedan programmen och avgav sina yttranden med utgångspunkt från kommissionens rekommendationer och efter samråd med Ekonomiska och finansiella kommittén. Enligt förordningen skall uppdaterade stabilitetsprogram läggas fram årligen, och rådet får också granska dessa program enligt samma förfarande.Sveriges första konvergensprogram, som omfattade perioden 1998-2001, lades fram den 23 december 1998 och granskades av rådet den 8 februari 1999. Uppdaterade program har därefter lagts fram varje år. Sverige lade fram den senaste uppdateringen av sitt konvergensprogram den 18 november 2004. Kommissionens avdelningar har gjort en teknisk bedömning av detta uppdaterade program, med beaktande av kommissionens höstprognoser 2004, och med hänsyn till uppförandekoden[2], den gemensamt överenskomna metoden för uppskattning av potentiell total produktion och konjunkturrensade saldon, rekommendationerna i de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken avseende perioden 2003-2005 samt de principer som fastställs i kommissionens meddelande till rådet och Europaparlamentet av den 27 november 2002, och som godkänts av rådet, om bättre samordning av finanspolitiken[3]. Bedömningen kan sammanfattas på följande sätt:-  Det sjätte uppdaterade svenska konvergensprogrammet tillsändes kommissionen den 18 november och omfattar perioden 2004 till 2007. Programmet grundas på den budgetproposition för 2005 som riksdagen antog den 16 december 2004. Programmet uppfyller delvis uppgiftskraven i “uppförandekoden om stabilitets- och konvergensprogrammens innehåll och utformning”[4] med vissa uppgifter inte fullt förenliga med standarder enligt ENS95.-  I 2004 års uppdatering räknar man med en BNP-tillväxt på 3,5 % 2004, 3,0 % 2005, 2,5 % 2006 och 2,3 % 2007. Trots hög tillväxt 2004 utvecklades sysselsättningen negativt men den förväntas återhämta sig de kommande åren. Generellt förefaller det makroekonomiska scenario som ligger till grund för uppdateringen rimligt grundat på den information som nu föreligger och i huvudsak vara i linje med kommissionens avdelningars bedömning inbegripet höstprognosen 2004. För de senare åren framstår tillväxtantagandena som försiktiga och lägre än uppskattad potentiell tillväxt.-  Inflationen i Sverige har gradvis sjunkit sedan början av 2003, delvis som ett resultat av att tidigare höjda energipriser nu ligger utanför referensperiodens basår, och ligger för närvarande klart under Riksbankens inflationsmål på 2 %. Kronan har varit relativt stabil gentemot euron under 2003 och 2004, men har den senaste tiden förstärkts, vilket avspeglar Sveriges stabila makroekonomiska miljö och solida tillväxtutsikter, stora överskott i bytesbalansen samt marknadens förväntningar om relativt högre växelkursnivå 2005. Avkastningen på svenska statsobligationer har de senaste åren följt utvecklingen på de viktigaste obligationsmarknaderna. Den positiva avkastningsdifferensen mellan långfristiga statsobligationer i Sverige och i euroområdet har de senaste åren fluktuerat kring 50 räntepunkter, men den har minskat under loppet av 2004.-  Det finanspolitiska ramverket i Sverige inbegriper ett överskottsmål för de offentliga finanserna på 2 % av BNP i genomsnitt över konjunkturcykeln, fleråriga nominella utgiftstak för statsutgifterna och ett krav på balanserade budgetar i kommuner och landsting. Enligt uppdateringen förväntas ett överskott i den offentliga sektorns finanser på 0,7 % 2004, 0,6 % 2005, 0,4 % 2006 och 0,9 % för år 2007, programperiodens sista år. Såväl utgifts- som intäktskvoterna visar en gradvis sjunkande trend över prognosperioden. Med justering för den förväntade effekten av konjunkturcykeln med hjälp av den allmänt vedertagna metoden, visar det konjunkturrensade saldot för de offentliga finanserna på överskott under hela prognosperioden. Budgetmålen för 2005 och 2006 har skrivits ned i förhållande till tidigare uppdateringar trots att tillväxtantagandena nu är betydligt högre. Detta kan delvis förklaras av lägre beräknade skatteintäkter i linje med utfallet den senaste tiden. Skattesänkningen i 2004 års vårproposition och i 2005 års budget bidrar också till den beräknade måttliga försvagningen under 2005 och 2006. Samtidigt som pensionssystemet och kommun- och landstingssektorn beräknas visa stabila överskott ökar underskottet i statens finanser under 2005 och 2006, vilket driver fram den försämrade ställningen för de totala offentliga finanserna dessa år. År 2007 förväntas de offentliga utgifterna bli lägre.-  Riskerna i programmets budgetberäkningar förefaller i stort sett vara väl balanserade. Å ena sidan framstår budgetberäkningarna som rimliga och Sverige har mycket goda tidigare meriter när det gäller att inte överskrida uppsatta utgiftstak. Dessutom verkar kommunernas och landstingens ekonomiska situation vara på väg att förbättras. Å andra sidan har skatteintäkterna de senaste åren varit tämligen volatila. Dessutom är budgetmarginalen i förhållande till statens utgiftstak mycket snäv inte bara för 2004 utan, enligt 2005 års budget, även för 2005 och 2006. Vidare skulle valen 2006 kunna påverka budgeten för det året. Mot bakgrund av denna riskbedömning förefaller den finanspolitiska inriktningen i programmen tillräcklig för att bibehålla en situation på medellång sikt med offentliga finanser som är ”nära balans eller visar överskott” under hela programperioden i enlighet med kraven i stabilitets- och tillväxtpakten. Den bör också ge en tillräcklig säkerhetsmarginal för att inte tröskelvärdet för underskottet på 3 % av BNP vid normala konjunktursvängningar skall överskridas. De konjunkturrensade saldona för de offentliga finanserna liksom de genomsnittliga överskotten under programperioden ligger emellertid fortfarande under det inhemska målet om ett överskott på 2 % av BNP.-  Bruttoskuldkvoten – som är lägre än 60 % av BNP sedan år 2000 – beräknas fortsätta att minska till 49 % av BNP år 2007. Skuld emitteras huvudsakligen av den statliga sektorn – som har underskott i sin budget – och överskottet i pensionssystemet investeras främst i icke offentliga tillgångar, vilket fördröjer nedgången i bruttoskuldkvoten. Det beräknas att skuldkvoten efter avdrag för finansiella tillgångar förbättras från cirka -2 % av BNP 2004 till under -4 % 2007. Dessa beräkningar förefaller rimliga.-  I konvergensprogrammet görs en genomgång av regeringens bredare program för strukturella reformer som inriktas på att förbättra arbetsmarknadens funktion, öka sysselsättningen och minska antalet förlorade arbetsdagar på grund av sjukfrånvaro. Ett brett spektrum av åtgärder har genomförts men resultaten har hittills varit blandade. Ett vidare steg har tagits för att fullfölja skattereformen och ytterligare lätta skatten på arbete inom ramen för en strategi för ”grön skatteväxling”, även om detta delvis motverkats av skattehöjningar i kommuner och landsting både under 2003 och 2004. Slutförandet av skattereformer och ansträngningar att uppnå de politiska nyckelmålen om höjd sysselsättning, minskning av antalet socialbidragstagare och antalet sjukdagar fortsätter att vara en prioritering inom ramen för sunda offentliga finanser.-  Sverige förefaller befinna sig i ett relativt gynnsamt läge när det gäller de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet, för vilka den beräknade budgetmässiga kostnaden på grund av befolkningens ökande medelålder utgör en viktig faktor. Ett hållbarhetsgap på cirka 2 % av BNP uppkommer om landet vill säkerställa fullständig hållbarhet över tiden. Detta baseras på den beräknade ökningen av den demografiska försörjningsbördan och nuvarande trender vad det gäller sjukvårdsrelaterade utgifter, arbetskraftsdeltagande och sysselsättning. Utan ytterligare reformer som förändrar dessa trender, kommer en nyckelfaktor för att klara de offentliga finansernas hållbarhet på lång sikt gälla att skapa överskott i de offentliga finanserna på 2 % av BNP under de kommande tio åren.Jämförelse mellan makroekonomiska nyckeltal och budgetberäkningar2004 | 2005 | 2006 | 2007 |Real BNP (förändring i %) | KP nov. 2004 | 3,5 | 3,0 | 2,5 | 2,3 |KOM | 3,7 | 3,1 | 2,9 | n.a. |KP nov. 2003 | 2,0 | 2,6 | 2,5 | n.a. |HKPI-Inflation (%) | KP nov. 20042 | 1,3 | 1,5 | n.a. | n.a. |KOM | 1,1 | 1,5 | 1,9 | n.a. |KP nov. 20032 | 1,7 | n.a. | n.a. | n.a. |Offentliga sektorns finansiella sparande (i % av BNP) | KP nov. 2004 | 0,7 | 0,6 | 0,4 | 0,9 |KOM | 0,6 | 0,6 | 0,8 | n.a. |KP nov. 20033 | 0,6 | 1,4 | 1,9 | n.a. |Primärt saldo (i % av BNP) | KP nov. 20041 | 2,8 | 2,8 | 2,7 | 3,3 |KOM | 2,7 | 2,8 | 3,0 | n.a. |KP nov. 2003 | 0,9 | 1,7 | 2,1 | n.a. |Konjunkturrensat saldo (i % av BNP) | KP nov. 20044 | 0,8 | 0,5 | 0,5 | 1,2 |KOM | 0,7 | 0,4 | 0,6 | n,a, |KP nov. 20034 | 1,3 | 1,8 | 2,0 | n.a. |Offentlig bruttoskuld (i % av BNP) | KP nov. 2004 | 51,7 | 50,5 | 50,0 | 49,0 |KOM | 51,6 | 50,6 | 49,7 | n.a. |KP nov. 2003 | 51,5 | 50,0 | 48,3 | n.a. |1I uppdateringen anger de svenska myndigheterna primärsaldon exklusive nettoränta och inte sedvanlig bruttoränta. I tabellen redovisas emellertid primärsaldona exklusive bruttoränta utifrån sifferuppgifterna i uppdateringen. 2 Procentuell förändring december-december 3 Som jämförelse hänvisar de redovisade uppgifterna för det finansiella sparandet i 2002 och 2003 års uppdateringar till siffror som beräknats med hänsyn till en fullständig periodisering av skatter (även om denna redovisningsändring formellt först infördes 2004). 4 Kommissionens avdelningars beräkningar med tillämpning av uppgifterna i programmet. Källor: Sveriges uppdaterade konvergensprogram, november 2003 och november 2004 (KP); Kommissionens höstprognoser 2004 (KOM); Beräkningar från kommissionens avdelningar |Med utgångspunkt från denna bedömning har kommissionen antagit den bifogade rekommendationen till rådets yttrande om Sveriges uppdaterade konvergensprogram, och vidarebefordrar denna rekommendation till rådet.Rekommendation tillRÅDETS YTTRANDEi enlighet med artikel 9.3 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Sveriges uppdaterade konvergensprogram, 2004-2007EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR AVGETT FÖLJANDE YTTRANDE,med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken[5], särskilt artikel 9.3 i denna,med beaktande av kommissionens rekommendation, ochefter samråd med Ekonomiska och finansiella kommittén.HÄRIGENOM FRAMFÖRS FÖLJANDE.Den [18 januari] 2005 granskade rådet Sveriges uppdaterade konvergensprogram, som omfattar perioden 2004–2007. Programmet uppfyller delvis uppgiftskraven i den omarbetade ”uppförandekoden om stabilitets- och konvergensprogrammens innehåll och utformning”. Särskilt redovisningen av vissa uppgifter följer inte helt standarderna i ENS 95. Följaktligen uppmanas Sverige att se till att full förenlighet uppnås med uppgiftskraven.Enligt det makroekonomiska scenario som ligger till grund för programmet förväntas BNP-tillväxten i reala termer minska något från starka 3,5 % 2004 till 3,0 % 2005 och till i genomsnitt 2,4 % för åren 2006–2007. På grundval av nu tillgänglig information förefaller detta scenario avspegla rimliga tillväxtantaganden. Inflationsberäkningarna i programmet verkar vara realistiska.Den finanspolitiska ramen i Sverige inbegriper ett överskottsmål för de offentliga finanserna på 2 % av BNP i genomsnitt över konjunkturcykeln, fleråriga nominella utgiftstak för statsutgifterna och ett krav på balanserade budgetar i kommuner och landsting. Enligt uppdateringen förväntas ett överskott i den offentliga sektorns finanser på 0,7 % 2004, 0,6 % 2005, 0,4 % 2006 och 0,9 % för år 2007, programperiodens sista år. Såväl utgifts- som intäktskvoterna visar en gradvis sjunkande trend över prognosperioden. Efter justering för den förväntade effekten av konjunkturcykeln med hjälp av den allmänt vedertagna metoden, visar det konjunkturrensade budgetsaldot på överskott under hela prognosperioden. De konjunkturrensade saldona för de offentliga finanserna, liksom de genomsnittliga överskotten under programperioden, ligger emellertid fortfarande under det inhemska målet om ett överskott på 2 % av BNP. Samtidigt som pensionssystemet och kommun- och landstingssektorn beräknas visa stabila överskott ökar underskottet i statens finanser under 2005 och 2006, vilket driver fram den försämrade ställningen för de offentliga finanserna dessa år. År 2007 förväntas de offentliga utgifterna bli lägre.Riskerna i programmets budgetberäkningar förfaller i stort sett vara väl balanserade. Å ena sidan framstår budgetberäkningarna som rimliga och Sverige har mycket goda tidigare meriter när det gäller att inte överskrida uppsatta utgiftstak. Dessutom verkar kommunernas och landstingens ekonomiska situation vara på väg att förbättras. Å andra sidan har skatteintäkterna de senaste åren varit tämligen volatila. Dessutom är budgetmarginalen i förhållande till statens utgiftstak mycket snäv inte bara för 2004 utan, enligt 2005 års budget, även för 2005 och 2006. Vidare skulle valen 2006 kunna påverka budgeten för det året.Mot bakgrund av denna riskbedömning förefaller den finanspolitiska inriktningen i programmen tillräcklig för att fortsatt uppnå överskott under perioden 2004–2007 i linje med stabilitets- och tillväxtpaktens mål på medellång sikt om offentliga finanser som är ”nära balans eller visar överskott”. Den ger också en tillräcklig säkerhetsmarginal för att inte tröskelvärdet för underskottet på 3 % av BNP vid normala konjunktursvängningar skall överskridas.Skuldkvoten beräknas ha uppgått till 51,7 % av BNP 2004, betydligt under fördragets referensvärde på 60 % av BNP. Enligt programmet beräknas skuldkvoten sjunka till 49,0 % av BNP år 2007.Sverige förfaller befinna sig i ett relativt gynnsamt läge när det gäller de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet, trots betydande beräknade budgetmässiga kostnader till följd av befolkningens ökande medelålder. Ett hållbarhetsgap på cirka 2 % av BNP uppkommer om landet vill säkerställa fullständig hållbarhet över tiden. Detta baseras på den beräknade ökningen av den demografiska försörjningsbördan och nuvarande trender vad gäller sjukvårdsrelaterade utgifter, arbetskraftsdeltagande och sysselsättning. Utan ytterligare reformer som förändrar dessa trender, kommer en nyckelfaktor för att klara de offentliga finansernas hållbarhet på lång sikt gälla att skapa överskott i de offentliga finanserna på 2 % av BNP under de kommande tio åren.Nyckelberäkningar ur Sveriges uppdaterade konvergensprogram2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |Real BNP-tillväxt (i %) HIKP-Inflation (i %) Off. sektorns finansiella sparande (i % av BNP) Primärt saldo (i % av BNP) Konjunkturrensat saldo (i % av BNP)1 Offentlig bruttoskuld (i % av BNP) | 1,6 1,8 0,5 2,7 1,4 52,0 | 3,5 1,3 0,7 2,8 0,8 51,7 | 3,0 1,5 0,6 2,8 0,5 50,5 | 2,5 n.a. 0,4 2,7 0,5 50,0 | 2,3 n.a. 0,9 3,3 1,2 49,0 |1 Kommissionens avdelningars beräkningar med tillämpning av uppgifterna i programmet |[1] EGT L 209, 2.8.1997. De dokument det hänvisas till i denna text återfinns på följande webbplats: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Reviderat yttrande från Ekonomiska och finansiella kommittén om stabilitets- och konvergensprogrammens innehåll och utformning, godkänt av Ekofinrådet den 10 juli 2001.[3] KOM(2002) 668 slutl., 27.11.2002.[4] Reviderat yttrande från Ekonomiska och finansiella kommittén om stabilitets- och konvergensprogrammens innehåll och utformning, dokument EFC/ECFIN/404/01-REV 1 av den 27 juni 2001 som godkändes av Ekofinrådet den 10 juli 2001.[5] EGT L 209, 2.8.1997, s. 1. De dokument det hänvisas till i denna text återfinns på följande webbplats: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.


Rekommendation till rådets yttrande enligt artikel 9.3 irådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Tjeckiens uppdaterade konvergensprogram, 2004–2007


title: Rådets rekommendation av den 8 mars 2005 om beviljande av ansvarsfrihet för kommissionen för genomförandet av operationerna inom Europeiska utvecklingsfonden (sjunde EUF) för räkenskapsåret 2003

text:
               23.3.2005

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 77/13

         RÅDETS REKOMMENDATION
   av den 8 mars 2005
   om beviljande av ansvarsfrihet för kommissionen för genomförandet av operationerna inom Europeiska utvecklingsfonden (sjunde EUF) för räkenskapsåret 2003
   (2005/255/EG)
   EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR UTFÄRDAT DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
   med beaktande av fjärde AVS–EG-konventionen, som undertecknades i Lomé den 15 december 1989 och ändrades genom det i Mauritius den 4 november 1995 undertecknade avtalet,
   med beaktande av den interna överenskommelsen 91/401/EEG om finansiering och förvaltning av gemenskapsstödet inom ramen för den fjärde AVS-EEG-konventionen (1), genom vilken bland annat sjunde Europeiska utvecklingsfonden (sjunde EUF) inrättas, särskilt artikel 33.3 i denna överenskommelse,
   med beaktande av budgetförordningen av den 29 juli 1991 tillämplig på samarbete för utvecklingsfinansiering enligt fjärde AVS-EEG-konventionen (2), särskilt artiklarna 69–77 i denna,
   efter att ha granskat räkenskaperna och balansräkningen för sjunde EUF:s operationer till och med den 31 december 2003, samt revisionsrättens redogörelse för räkenskapsåret 2003, tillsammans med kommissionens svar (3), och
   av följande skäl:

               (1)

               I enlighet med artikel 33.3 i den ovannämnda interna överenskommelsen skall kommissionen beviljas ansvarsfrihet för den ekonomiska förvaltningen av sjunde EUF av Europaparlamentet på rådets rekommendation.

               (2)

               Kommissionens genomförande av sjunde EUF:s operationer under räkenskapsåret 2003 har i sin helhet varit tillfredsställande.

         HÄRIGENOM REKOMMENDERAS
   att Europaparlamentet beviljar kommissionen ansvarsfrihet för genomförandet av sjunde EUF:s operationer för räkenskapsåret 2003.

      Utfärdad i Bryssel den 8 mars 2005.

            På rådets vägnar

         J.-C. JUNCKER

            Ordförande

      (1)  EGT L 229, 17.8.1991, s. 288.

      (2)  EGT L 266, 21.9.1991, s. 1.

      (3)  EUT C 293, 30.11.2004, s. 315.


title: Europeiska centralbankens rekommendation av den 7 april 2005 till Europeiska unionens råd om externa revisorer för Nationale Bank van België/Banque Nationale de Belgique (ECB/2005/8)

text:
               15.4.2005

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 91/5

      EUROPEISKA CENTRALBANKENS REKOMMENDATION

   av den 7 april 2005
   till Europeiska unionens råd om externa revisorer för Nationale Bank van België/Banque Nationale de Belgique
   (ECB/2005/8)
   (2005/C 91/05)
   ECB-RÅDET HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken, särskilt artikel 27.1 i denna, och
   av följande skäl:

               (1)

               Europeiska centralbankens (ECB) och Eurosystemets nationella centralbankers räkenskaper granskas av oavhängiga externa revisorer som ECB-rådet har rekommenderat och Europeiska unionens råd godkänt.

               (2)

               Mandatet för de nuvarande externa revisorerna för Nationale Bank van België/Banque Nationale de Belgique (nedan kallad NBB/BNB) har gått ut och kommer inte att förnyas. Det är därför nödvändigt att utse externa revisorer från och med räkenskapsåret 2005.

               (3)

               NBB/BNB har valt Ernst & Young Bedrijfsrevisoren/Réviseurs d'Entreprises som sina nya externa revisorer i enlighet med sina upphandlingsregler och ECB anser att de utvalda revisorerna uppfyller de nödvändiga kraven för förordnande.

               (4)

               De externa revisorernas mandat skall vara tre år och kunna förlängas en gång.

         HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.
   Det rekommenderas att Ernst & Young Bedrijfsrevisoren/Réviseurs d'Entreprises utses som externa revisorer för NBB/BNB från och med räkenskapsåret 2005 för en tidsperiod om tre år som kan förlängas en gång.

      Utfärdad i Frankfurt am Main den 7 april 2005.

         Jean-Claude TRICHET

            ECB:s ordförande


title: Kommissionens rekommendation av den 22 december 2008 om säker förvaring av metalliskt kvicksilver som inte längre används inom kloralkaliindustrin [delgivet med nr K(2008) 8422]

text:
               20.1.2009

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 14/10

      KOMMISSIONENS REKOMMENDATION

   av den 22 december 2008
   om säker förvaring av metalliskt kvicksilver som inte längre används inom kloralkaliindustrin
   [delgivet med nr K(2008) 8422]
   (Endast den engelska texten är giltig)
   (2009/39/EG)
   EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 211 andra strecksatsen, och
   av följande skäl:

               (1)

               Kommissionen har antagit en kvicksilverstrategi för gemenskapen (1).

               (2)

               I åtgärd 9 föreskrivs lagring av kvicksilver från kloralkaliindustrin och det anges att kommissionen kommer att undersöka möjligheten till ett avtal med industrin.

               (3)

               Den 24 juni 2005 antog rådet positiva slutsatser om strategin och uppmanade kommissionen att fortsätta åtgärderna för lagring och bortskaffande av kvicksilver från bland annat kloralkaliindustrin i enlighet med en tidtabell som överensstämmer med den planerade utfasningen av kvicksilverexporten.

               (4)

               Den 14 mars 2006 antog Europaparlamentet en resolution i vilken man välkomnar strategin och uppmanar kommissionen att vidta åtgärder för att säkra att allt kvicksilver från kloralkaliindustrin lagras på ett säkert sätt.

               (5)

               Den 22 oktober 2008 antog Europaparlamentet och rådet förordning (EG) nr 1102/2008 om exportförbud för metalliskt kvicksilver och vissa kvicksilverföreningar och kvicksilverblandningar och säker förvaring av metalliskt kvicksilver (2).

               (6)

               Euro Chlor, som är kloralkaliindustrins branschorganisation i Europa, har i samförstånd med sina medlemmar åtagit sig att sörja för säker lagring av kvicksilver som inte längre används i den kloralkaliska produktionsprocessen (avvecklat kvicksilver). Alla företag inom kloralkaliindustrin som bedriver verksamhet i gemenskapen kan förbinda sig för detta åtagande på objektiva och icke-diskriminerande villkor.

               (7)

               Kommissionen välkomnar Euro Chlors åtagande som kompletterar bestämmelserna i förordningen.

               (8)

               Åtagandet uppfyller de kriterier som anges i kommissionens meddelande om miljöavtal på gemenskapsnivå inom ramen för handlingsplanen för en bättre och enklare lagstiftning (3).

         HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.
   1.   Medlemmarna av Euro Chlor och andra företag inom kloralkaliindustrin som bedriver verksamhet inom gemenskapen och som har för avsikt att ansluta sig till det frivilliga avtalet om säker lagring av avvecklat kvicksilver bör tillämpa största möjliga noggrannhet vid valet av lagringsplatser för avvecklat kvicksilver (dvs. kvicksilver som i framtiden inte kommer att behövas för driften av anläggningar som tillämpar kvicksilvercellprocessen) och bör förbinda sig att endast ingå avtal om lagring med aktörer som driver lagringsanläggningar som är särskilt avsedda och godkända för lagring av farligt avfall. Avtalen bör baseras på objektiva och icke-diskriminerande villkor.
   2.   Medlemmarna av Euro Chlor bör förbinda sig att iaktta höga tekniska krav i samband med att kvicksilver innesluts, i förberedelse- och fyllningsarbetet och vid lastning och lossning av containrar.
   3.   Euro Chlor bör årligen tillhandahålla uppgifter om avvecklat kvicksilver.
   Denna rekommendation riktar sig till Euro Chlor.

      Utfärdad i Bryssel den 22 december 2008.

            På kommissionens vägnar

         Stavros DIMAS

            Ledamot av kommissionen

      (1)  KOM(2005) 20 slutlig, 28.1.2005.

      (2)  EUT L 304, 14.11.2008, s. 75.

      (3)  KOM(2002) 412 slutlig, 17.7.2002.


				|

		52014PC0100

			Förslag till RÅDETS BESLUT om godkännande av ingåendet, av Europeiska kommissionen, på Europeiska atomenergigemenskapens vägnar, av protokollet till avtalet om partnerskap och samarbete om upprättande av ett partnerskap mellan Europeiska gemenskaperna och deras medlemsstater, å ena sidan, och Ryska federationen, å andra sidan, för att ta hänsyn till Republiken Kroatiens anslutning till Europeiska unionen /* COM/2014/0100 final - 2014/ () */

			   	MOTIVERING
Det bifogade förslaget utgör det rättsliga
instrumentet för rekommendationen till rådets beslut om godkännande av
ingåendet av protokollet, av Europeiska kommissionen på Europeiska
atomenergigemenskapens vägnar, till avtalet om partnerskap och samarbete om
upprättande av ett partnerskap mellan Europeiska gemenskaperna och deras
medlemsstater, å ena sidan, och Ryska federationen, å andra sidan, för att ta
hänsyn till Republiken Kroatiens anslutning till Europeiska unionen:
i)       Rekommendation till rådets beslut om godkännande
av Europeiska kommissionens ingående av protokollet på Europeiska
atomenergigemenskapens vägnar.
Detta förslag läggs fram tillsammans med
ii)      Ett förslag till rådets beslut om undertecknande
och provisorisk tillämpning av protokollet på Europeiska unionens och dess
medlemsstaters vägnar.
iii)     Ett förslag till rådets beslut om
ingåendet av protokollet på Europeiska unionens och dess medlemsstaters vägnar.
Enligt anslutningsakten
för Kroatien ska det landet tillträda de internationella avtal som
undertecknats eller ingåtts av Europeiska unionen och dess medlemsstater genom
ett protokoll till avtalen i fråga.
Avtalet om partnerskap och samarbete som
upprättar ett partnerskap mellan Europeiska gemenskaperna och deras
medlemsstater, å ena sidan, och Ryska federationen, å andra sidan,
undertecknades den 24 juni 1994. Avtalet trädde i kraft den 1 december 1997.
Genom rådets beslut av den
14 september 2012[1]
bemyndigades kommissionen att inleda förhandlingar med de berörda
tredjeländerna i syfte att sluta relevanta protokoll. Förhandlingarna med Ryska
federationen har slutförts. Ryska federationen samtyckte till protokolltexten i
en verbalnot av den 4 september; Europeiska samtyckte i en verbalnot av den 24
september. Denna utväxling av verbalnoter, på begäran av de ryska federationen,
ersatte paraferingen av protokollet.
Genom det föreslagna
protokollet blir Kroatien avtalsslutande part i avtalet och EU förpliktigas att
tillhandahålla den giltiga versionen av avtalet på det nya officiella
EU-språket.
Protokollet innehåller en klausul om att
avtalet ska ändras efter det att Kroatiens anslutningsfördrag till Europeiska
unionen trädde i kraft den 1 juli 2013.
Partnerskaps- och samarbetsavtalet med Ryska
federationen syftar i synnerhet till att främja handel och investeringar, även
inom handel med transporttjänster, och genom det inrättas en ram för samarbete
inom olika sektorer som begränsas till ett globalt ekonomiskt, finansiellt och
tekniskt samarbete. Förutom de tillämpliga förfaranderättsliga grunder
rättsliga grunderna, bör protokollet undertecknas och ingås av Europeiska
unionen på grundval av artikel 6.2 i anslutningsakten för Republiken
Kroatien, å ena sidan, och artiklarna  91, 100.2, 207 och 212  i fördraget om
Europeiska unionens funktionssätt, å andra sidan.
Kommissionen bedömer förhandlingsresultatet
som tillfredsställande och föreslår att rådet
–
rekommenderar ett rådsbeslut om godkännande av
ingåendet, av Europeiska kommissionen, på Europeiska atomenergigemenskapens
vägnar, av protokollet till avtalet om partnerskap och samarbete om upprättande
av ett partnerskap mellan Europeiska gemenskaperna och deras medlemsstater, å
ena sidan, och Ryska federationen, å andra sidan, för att ta hänsyn till
Republiken Kroatiens anslutning till Europeiska unionen.
Europaparlamentet kommer att uppmanas att
lämna sitt samtycke till protokollet.
Förslag till
RÅDETS BESLUT
om godkännande av ingåendet, av Europeiska
kommissionen, på Europeiska atomenergigemenskapens vägnar, av protokollet  till
avtalet om partnerskap och samarbete om upprättande av ett partnerskap mellan
Europeiska gemenskaperna och deras medlemsstater, å ena sidan, och Ryska
federationen, å andra sidan, för att ta hänsyn till Republiken Kroatiens
anslutning till Europeiska unionen
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT
DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska
unionens funktionssätt, särskilt artikel 101 andra stycket,
med beaktande av Europeiska kommissionens
förslag, och
av följande skäl:
1)         I enlighet med
artikel 6.2 i anslutningsakten för Republiken Kroatien ska Republiken
Kroatiens anslutning till avtalet om partnerskap och samarbete som upprättar
ett partnerskap mellan Europeiska gemenskaperna och deras medlemsstater, å ena
sidan, och Ryska federationen, å andra sidan[2]
(nedan kallat avtalet), godkännas genom ett protokoll till avtalet
(nedan kallat protokollet).
2)         Den 14 september 2012
bemyndigade rådet kommissionen att inleda förhandlingar med berörda
tredjeländer[3].
Förhandlingarna slutfördes med framgång med Ryska federationen. Detta
bekräftades i en notväxling den 24 september 2013.
3)         Kommissionens ingående av
protokollet bör godkännas när det gäller frågor som omfattas av Europeiska
atomenergigemenskapens behörighet.
4)         Undertecknandet och ingåendet
av protokollet omfattas av ett separat förfarande vad gäller frågor som
omfattas av unionens och dess medlemsstaters behörighet.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Enda artikel
Ingåendet av Europeiska kommissionen, på
Europeiska atomenergigemenskapens vägnar, av protokollet till avtalet om
partnerskap och samarbete om upprättande av ett partnerskap mellan Europeiska gemenskaperna
och deras medlemsstater, å ena sidan, och Ryska federationen, å andra sidan,
för att ta hänsyn till Republiken Kroatiens anslutning till Europeiska unionen
godkänns härmed.
Texten till
protokollet åtföljer beslutet om undertecknande av protokollet.
Utfärdat i Bryssel den
                                                                       På
rådets vägnar
                                                                       Ordförande
[1]               Rådets beslut om bemyndigande att inleda förhandlingar
om anpassning, inför Kroatiens anslutning till Europeiska unionen, av de avtal
som har undertecknats eller ingåtts av Europeiska unionen eller Europeiska
unionen och dess medlemsstater med ett eller flera tredjeländer eller
internationella organisationer (rådets dok. 13351/12 LIMITED).
[2]               EGT L 327, 28.11.1997, s. 3.
[3]               Rådets beslut om bemyndigande att inleda förhandlingar
om anpassning, inför Kroatiens anslutning till Europeiska unionen, av de avtal
som har undertecknats eller ingåtts av Europeiska unionen eller Europeiska
unionen och dess medlemsstater med ett eller flera tredjeländer eller
internationella organisationer (rådets dok. 13351/12 LIMITED).


title: Europeiska centralbankens rekommendation av den 7 april 2005 till Europeiska unionens råd om externa revisorer för Bank of Greece (ECB/2005/7)

text:
               15.4.2005

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 91/4

      EUROPEISKA CENTRALBANKENS REKOMMENDATION

   av den 7 april 2005
   till Europeiska unionens råd om externa revisorer för Bank of Greece
   (ECB/2005/7)
   (2005/C 91/04)
   ECB-RÅDET HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken, särskilt artikel 27.1 i denna, och
   av följande skäl:

               (1)

               Europeiska centralbankens (ECB) och Eurosystemets nationella centralbankers räkenskaper granskas av oavhängiga externa revisorer som ECB-rådet har rekommenderat och Europeiska unionens råd godkänt.

               (2)

               Enligt grekisk lagstiftning kan samma externa revisor inte utses för mer än 4 räkenskapsår. Mandatet för Charalambos Stathakis, som är en av de två nuvarande externa revisorerna, kan därför inte förnyas. Bank of Greece kan behålla Ernst & Young (Hellas) Certified Auditors SA som sina externa revisorer, förutsatt att den ansvarige partnern roteras.

               (3)

               Bank of Greece har beslutat att Ernst & Young (Hellas) Certified Auditors SA skall vara dess enda externa revisor för räkenskapsåret 2005 och ECB anser att detta företag uppfyller de nödvändiga kraven för ett sådant förordnande.

               (4)

               Det nuvarande mandatet för de externa revisorerna bör behållas för en tidsperiod om ett år med möjlighet till förlängning.

         HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.
   Det rekommenderas att Ernst & Young (Hellas) Certified Auditors SA utses som externa revisorer för Bank of Greece för räkenskapsåret 2005 och att detta förordnande kan förlängas med ett år.

      Utfärdad i Frankfurt am Main den 7 april 2005.

         Jean-Claude TRICHET

            ECB:s ordförande


title: Rådets rekommendation av den 12 juli 2011 om Förenade kungarikets nationella reformprogram för 2011 och om avgivande av rådets yttrande om Förenade kungarikets uppdaterade konvergensprogram 2011–2014

text:
               23.7.2011

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 217/12

         RÅDETS REKOMMENDATION
   av den 12 juli 2011
   om Förenade kungarikets nationella reformprogram för 2011 och om avgivande av rådets yttrande om Förenade kungarikets uppdaterade konvergensprogram 2011–2014
   2011/C 217/04
   EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,
   med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 9.3,
   med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,
   med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,
   med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,
   efter att ha hört ekonomiska och finansiella kommittén, och
   av följande skäl:

               (1)

               Den 26 mars 2010 antog Europeiska rådet kommissionens förslag om att lansera en ny strategi för sysselsättning och tillväxt, Europa 2020. Strategin bygger på en utökad samordning av den ekonomiska politiken med inriktning på ett antal nyckelområden där åtgärder måste vidtas för att stärka förutsättningarna för hållbar tillväxt och god konkurrenskraft i Europa.

               (2)

               Rådet antog den 13 juli 2010 en rekommendation om de allmänna riktlinjerna för medlemsstaternas och unionens ekonomiska politik (2010–2014) och den 21 oktober 2010 ett beslut om riktlinjerna för medlemsstaternas sysselsättningspolitik (2), vilka tillsammans utgör de integrerade riktlinjerna. Medlemsstaterna uppmanades att beakta de integrerade riktlinjerna i sin nationella ekonomiska politik och sysselsättningspolitik.

               (3)

               Den 12 januari 2011 antog kommissionen den första årliga tillväxtöversikten, som markerar inledningen av en ny planeringscykel för den ekonomiska styrningen i EU och den första europeiska planeringsterminen av integrerad förhandssamordning av den ekonomiska politiken, vilken är förankrad i Europa 2020-strategin.

               (4)

               Den 25 mars 2011 godkände Europeiska rådet prioriteringarna för finanspolitisk konsolidering och strukturreformer (i linje med rådets slutsatser av den 15 februari och 7 mars 2011 och med hänvisning till kommissionens årliga tillväxtöversikt). Däri underströks behovet att prioritera återställandet av sunda budgetställningar och hållbara offentliga finanser, få ned arbetslösheten genom arbetsmarknadsreformer och göra nya ansträngningar för att stärka tillväxten. I dokumentet uppmanades medlemsstaterna att omvandla dessa prioriteringar i konkreta åtgärder som ska inkluderas i deras stabilitets- och konvergensprogram och nationella reformprogram.

               (5)

               Den 28 april 2011 överlämnade Förenade kungariket sitt uppdaterade konvergensprogram för 2011 som täcker perioden 2011–2014 samt sitt nationella reformprogram för 2011. För att kunna beakta inbördes samband mellan de båda programmen har de bedömts samtidigt. För första gången innehöll Förenade kungarikets konvergensprogram ekonomiska och finanspolitiska prognoser som tagits fram av den nya, oberoende byrån för budgetansvar (Office for Budget Responsibility, OBR).

               (6)

               Förenade kungariket drabbades särskilt hårt av finanskrisen till följd av landets stora, globalt integrerade finansiella sektor och hushållens höga skuldsättningsnivåer. BNP föll med 0,1 % 2008 och 4,9 % 2009. Den brittiska regeringen ingrep massivt för att stödja banksektorn och tillhandahöll tillfällig tillskottslikviditet till hela sektorn. Regeringens underskott steg med 8,5 procentenheter på två år till 11,2 % av BNP 2009. Arbetslösheten steg från 5,3 % 2007 till 7,6 % 2009. Under det fjärde kvartalet 2009 visade ekonomin åter tillväxt jämfört med föregående kvartal, även om den totala produktionsvolymen (output) fortfarande ligger under den högsta nivå som uppmättes före krisen. Utsikterna på kort sikt visar på en måttlig tillväxt som drivs av kraftigt ökande företagsinvesteringar samt ett uppsving för nettoexporten med stöd av växelkursutvecklingen. Tillväxten kommer emellertid att hållas tillbaka av en svag eller negativ tillväxt i hushållens och den offentliga sektorn konsumtion. Inflationen väntas under 2011 ligga kvar på en nivå betydligt över det officiella inflationsmålet på 2 %, vilket avspeglar mervärdesskattehöjningar och högre import- och energipriser, för att därefter falla tillbaka under 2012. Hög inflation kommer troligen att urgröpa realinkomsterna i och med att lönetillväxten förblir låg. Den främsta risken för ett sämre utfall jämfört med prognosen är att uppsvinget för företagsinvesteringarna eller nettoexporten inte förverkligas och att varaktigt hög inflation kan förhindra penningpolitikens möjligheter att motväga den lägre offentliga konsumtionen.

               (7)

               På grundval av en bedömning av det uppdaterade konvergensprogrammet enligt förordning (EG) nr 1466/97 anser rådet att det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetberäkningarna är rimligt utom för 2012 då det kan vara något för optimistiskt. Konvergensprogrammet innehåller inte något medelfristigt mål för de offentliga finanserna såsom föreskrivs i uppförandekoden, även om ett sådant kan härledas från de mål som anges i programmet. Målet i budgetstrategin är att minska underskottet från 9,9 % budgetåret 2010-2011 till 1,7 % budgetåret 2015-2016, främst genom utgiftsnedskärningar, en strategi som är förenlig med belägg för finanspolitiska konsolideringar till stöd för tillväxt. I konvergensprogrammet planerar man att få ned underskottet under referensvärdet 3 % av BNP till budgetåret 2014-2015, vilket är den tidsfrist som satts av rådet. Med utgångspunkt i en skuldkvot på 78,7 % 2010–2011, väntas skuldkvoten enligt konvergensprogrammets budgetberäkningar komma att stiga till 87,2 % 2013–2014 för att därefter långsamt minska. Den genomsnittliga årliga finanspolitiska ansträngningen under perioden 2010–2011 till 2014-2015 uppgår till 1,6 % av BNP. Det är något lägre än det rådet rekommenderade i december 2009 (1,75 % av BNP), men inte desto mindre lämpligt med tanke på att ansträngningen görs från ett betydligt lägre budgetunderskott 2009–2010 än väntat och är därför förenlig med målet att få ned det totala underskottet under referensvärdet senast budgetåret 2014–2015. I enlighet med kommissionens senaste utvärdering, förefaller risken med avseende på den långsiktiga hållbarheten i de offentliga finanserna vara hög.
               Den långsiktiga kostnaden för en åldrande befolkning är högre än genomsnittet för EU och den aktuella ställningen i de offentliga finanserna förvärrar kostnaden för åldrandet. Med utgångspunkt i den aktuella ställningen i de offentliga finanserna skulle skulden komma att öka till 128 % av BNP år 2020. Det fulla genomförandet av konvergensprogrammet skulle emellertid vara tillräckligt för att vända skuldutvecklingen så att skulden åter börjar minska, men den skulle likväl komma att överstiga 80 % av BNP år 2020. Utöver sina konsolideringsplaner, har Förenade kungarikets regering aviserat åtgärder som kommer att stödja långsiktig hållbarhet; dessa inbegriper att skjuta fram datumet för den planerade höjningen av pensionsåldern från 65 till 66 år och ändringar i metoden för att uppgradera vissa förmåner och skattetröskelnivåer.

               (8)

               Verkställandet av den föreslagna finanspolitiska konsolideringen förblir en betydande utmaning. För att återupprätta en hållbar ställning i de offentliga finanserna kommer det vara avgörande att säkerställa att de offentliga utgiftsplanerna inte överskrids. Med förbehåll för detta innebär de historiskt låga nivåerna för investeringar i infrastruktur, särskilt transporter, att tillväxtfrämjande utgifter bör prioriteras. Genom att säkerställa tillräckliga primära överskott på medellång sikt, vilket redan planeras i konvergensprogrammet, kommer de offentliga finansernas hållbarhet att förbättras.

               (9)

               Förenade kungarikets flexibla arbetsmarknad gjorde det möjligt för landet att någorlunda väl hantera det stora BNP-fallet under krisen. Den ökade arbetslösheten drabbade emellertid i särskilt hög grad unga människor. Mellan 2008 och 2010 steg ungdomsarbetslösheten från 15 % till närmare 20 %. En svag arbetsmarknad för unga sammanhänger med mer allmänna och strukturella brister i utbildning och yrkesfärdigheter. Andelen unga i åldern 18–24 år i Förenade kungariket som hoppar av i förtid från utbildnings- och yrkesutbildningsprogram är 15,7 %, vilket är högre än genomsnittet i EU på 14,4 %.; Samtidigt som andelen personer i åldern 25–64 år som har nått höga nivåer av yrkeskompetens är särskilt stor i Förenade kungariket finns det en svaghet på medelkompetensnivå, och andelen av arbetskraften i denna grupp är för närvarande lägre än genomsnittet i EU. En fortsatt nyckelutmaning för den brittiska arbetsmarknaden är att en betydande andel barn lever i hushåll där ingen förvärvsarbetar: med en andel på 17,5 % av hushållen är detta den högsta nivån i EU, där nivån i genomsnitt ligger på 10,2 %. Problemet är särskilt akut för hushåll med en ensamstående förälder, vilket återpeglar svaga finansiella incitament och en brist på fungerande barnomsorgsalternativ. Mer än 32 % av personer med omsorgsansvar står utanför arbetslivet eller arbetar deltid på grund av brist på omsorgstjänster (detta är 4 procentenheter högre än genomsnittet i EU).

               (10)

               Förenade kungariket upplevde en bostadsprishausse under årtiondet före krisen. Efter det att krisen bröt ut föll priserna kraftigt, men de har sedan dess delvis återhämtat sig och ligger kvar på historiskt höga nivåer. Transaktionsnivåerna rasade och har legat kvar på mycket låga nivåer. Husprishaussen bidrog till en kraftigt ökad skuldsättningsnivå bland hushållen och en ohållbar ökning i hushållens konsumtion under det decennium som föregick krisen. Den abrupta och kraftiga nedgången i antalet transaktioner på bostadsmarknaden resulterade i motsvarande minskade skatteintäkter från fastighetsaffärer, vilket bidrog till en försämrad ställning i Förenade kungarikets offentliga finanser. Den svaga fastighetsmarknaden utgör även en del av förklaringen till Förenade kungarikets höga utgifter för bostadsbidrag samt till den höga andelen av befolkningen i statligt subventionerat boende. Förenade kungariket har aviserat inledande reformer av sitt planeringssystem och av reglerna för hypotekslån. Med tanke på att denna problemställning är så viktig för alla sektorer av den brittiska ekonomin finns det anledning att utifrån dessa åtgärder utveckla ett mer heltäckande reformpaket som även omfattar hypotekslånemarknaden och fastighetsbeskattning för att kunna lösa dessa frågor.

               (11)

               En återhämtning i privat investeringsaktivitet kan vara ett väsentligt inslag i en nödvändig omläggning av ekonomin från en alltför stor tonvikt på inhemsk konsumtion och kan medverka till att driva fram produktivitetsförbättringar. Enkäter tyder på att tillgång på krediter och kreditkostnader utgör en betydande begränsning för investerings- och expansionsplaner i den privata sektorn, bland annat för mindre företag som är beroende av bankfinansiering. Den årliga tillväxttakten i utlåningen till små och medelstora företag har varit negativ sedan slutet av 2009 och utlåningen föll med 3 % i februari 2011, med en ännu kraftigare minskning för utlåningen till småföretagen. Dessutom har räntespreaden i förhållande till referensräntesatserna ökat något för småföretagen, medan de verkar ha stabiliserats för de medelstora företagen. Förenade kungariket har nyligen infört en rad åtgärder för att förbättra de små och medelstora företagens tillgång till finansiering som inbegriper av staten främjade investeringsmekanismer och har träffat en överenskommelse med brittiska banker som innebär att de uppmanas att öka sin bruttoutlåning till små och medelstora företag. Det är även viktigt att erkänna utmaningarna på efterfrågesidan och att företag också kommer att behöva delta i de system som görs tillgängliga för dem. För att kunna utveckla en lösning som ska fungera framöver utan fortlöpande statliga ingrepp finns det starka skäl att gå vidare med reformer som syftar till att stärka konkurrensen i banksektorn och främja den vidare utvecklingen av marknader för andra finansieringsformer än bankfinansiering som kan utnyttjas av små och medelstora företag.

               (12)

               Kommissionen har bedömt konvergensprogrammet och det nationella reformprogrammet. Den har beaktat inte bara programmens och åtagandenas relevans för en hållbar finanspolitik och socioekonomisk politik i Förenade kungariket utan även i vilken utsträckning som EU:s regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i EU genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på EU-nivå. Kommissionen anser att programmet anger ambitiösa åtgärder för att få ned budgetunderskottet och uppmanar regeringen att fullfölja planerna i programmet. Ytterligare åtgärder bör också vidtas för att reformera bostadsmarknaden, få ned ungdomsarbetslösheten, minska andelen elever som lämnar skolan utan examen och andelen barn som lever i hushåll utan förvärvsinkomster samt förbättra den privata sektorns tillgång till krediter.

               (13)

               Mot bakgrund av denna bedömning, och med beaktande av rådets rekommendation av den 2 juni 2010 enligt artikel 126.7 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, har rådet granskat 2011 års uppdatering av Förenade kungarikets konvergensprogram och dess yttrande (3) avspeglas särskilt i rekommendationerna 1 och 2 nedan. Med beaktande av Europeiska rådets slutsatser av den 25 mars 2011 har rådet granskat Förenade kungarikets nationella reformprogram.

         HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Förenade kungariket att vidta följande åtgärder under perioden 2011–2012:

               1.

               Genomföra den planerade konsolideringen av de offentliga finanserna med målsättningen att senast budgetåret 2012–2013 minska underskottet till 6,2 % av BNP, i linje med rådets rekommendationer om korrigering av det alltför stora underskottet, och vända utvecklingen av den offentliga skuldkvoten så att skulden åter börjar minska när det alltför stora underskottet har korrigerats mot slutet av programpersioden. Säkerställa att överskridanden av de ambitiösa utgiftsminskningsmålen undviks och på så sätt stärka den långsiktiga hållbarheten; och, utan avsteg från detta, prioritera tillväxtfrämjande utgiftssatsningar.

               2.

               Utforma ett reformprogram för att komma till rätta med huspriscykelns destabiliserande effekter på de offentliga finanserna, den finansiella sektorn och hela ekonomin i syfte att avhjälpa problemen med bristen på bostäder till överkomliga priser och minska behovet av statliga bostadsbidrag. En bred uppsättning åtgärder och politiska instrument skulle kunna övervägas, inbegripet reformer av bolånemarknaden, finansreglering, fastighetsbeskattningen och systemet för beviljande av bygglov, i syfte att förhindra en alltför stor instabilitet.

               3.

               Vidta åtgärder för att senast till slutet av 2012 se till att en högre andel yngre människor kommer in på arbetsmarknaden med tillräckliga kvalifikationer och för att förbättra anställbarheten för 18–24-åringar som har avslutat sin utbildning utan kvalifikationer. Avhjälpa brister i utbildning och yrkesfärdigheter genom att öka andelen av arbetskraften som uppnår medelkompetensnivå, i linje med arbetsmarknadens krav.

               4.

               Vidta åtgärder, inom de nuvarande budgetplanerna, för att minska andelen av hushåll där ingen förvärvsarbetar genom att rikta sig till de som är inaktiva på grund av omhändertagandeansvar, inklusive ensamma föräldrar.

               5.

               Genomföra åtgärder som redan har aviserats och fortsätta att förbättra tillgången på bankfinansiering och annan finansiering än bankfinansiering till den privata sektorn och särskilt till små och medelstora företag, samtidigt som de eventuella utmaningarna på efterfrågesidan erkänns. Uppmuntra konkurrens inom banksektorn och undersöka sätt att förbättra tillgången till annan finansiering än bankfinansiering på marknaden som exempelvis venture- och riskkapitalfinansiering och emitterad skuld på offentliga marknader.

      Utfärdad i Bryssel den 12 juli 2011.

            På rådets vägnar

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

            Ordförande

      (1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Bibehålls för 2011 genom rådets beslut 2011/308/EU av den 19 maj 2011 om riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik (EUT L 138, 26.5.2011, s. 56).

      (3)  I enlighet med artikel 9.3 i förordning (EG) nr 1466/97.