title: Kommissionens rekommendation (EU) 2020/648 av den 13 maj 2020 om värdebevis som erbjuds passagerare och resenärer som ett alternativ till ersättning för inställda paketresetjänster och transporttjänster mot bakgrund av covid-19-pandemin

text:
               14.5.2020

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 151/10

      KOMMISSIONENS REKOMMENDATION (EU) 2020/648
      av den 13 maj 2020
      om värdebevis som erbjuds passagerare och resenärer som ett alternativ till ersättning för inställda paketresetjänster och transporttjänster mot bakgrund av covid-19-pandemin
      EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
      med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 292,
      av följande skäl:

                  (1)

                  Världshälsoorganisationen förklarade den 30 januari 2020 att covid-19-utbrottet är ett ”internationellt hot mot människors hälsa” och betecknade den 11 mars 2020 utbrottet som en pandemi (1). Den påföljande allvarliga inverkan på internationella och inrikes resor, både för yrkes- och fritidsändamål, har varit genomgripande i Europa och resten av världen sedan den 1 mars 2020.

                  (2)

                  Covid-19-pandemin har resulterat i nationella reseförbud och varningar eller restriktioner vid gränserna. Detta har lett till ett stort antal inställda resor och till att många medborgare inte kan resa. De aktuella aldrig tidigare skådade reserestriktionerna (2) har i det närmaste lett till ett stillestånd vad gäller resor i Europa och många andra delar av världen. Detta har fått allvarliga konsekvenser för transportföretag, paketresearrangörer (nedan kallade arrangörer) och leverantörer av andra turisttjänster som ingår i paketresor.

                  (3)

                  Samtidigt har många passagerare och resenärer påverkats av krisens ekonomiska effekter och deras inkomster har minskat till följd av inskränkningar i den ekonomiska verksamheten som påverkar både arbetsgivarnas och arbetstagarnas framtidsutsikter (3).

                  (4)

                  Rese- och turismsektorerna i unionen rapporterar en minskning av antalet bokningar på 60–90 % jämfört med samma period förra året. Ansökningarna om återbetalning från resenärer på grund av inställda resor är på en mycket högre nivå än nya bokningar. Enligt preliminära uppskattningar från den europeiska branschorganisationen för resebyråer kan covid-19-pandemin leda till förluster på 30 miljarder euro (vid en minskning på 60 %) under det första kvartalet 2020 och 46 miljarder euro (vid en minskning på 90 %) under det andra kvartalet, jämfört med den förväntade omsättningen som baserar sig på data från tidigare år.

                  (5)

                  Transportföretagen inom alla transportslag står inför en kraftig nedgång i verksamheten och ett nästan fullständigt stopp i transporttjänsterna. Detta leder till en minskning av deras kassaflöde på grund av covid-19-pandemin (4).

                  (6)

                  De villkor och kriterier enligt vilka åtgärderna för att förhindra spridning kan hävas beror i stor utsträckning på data som utvecklas med tiden, bland annat epidemiologiska data. Därav följer att det ännu inte finns någon tydlig tidsplan för när åtgärderna kan lättas så att transporttjänsterna och turismen kan återupptas helt (5).

                  (7)

                  I Europaparlamentets och rådets förordningar (EG) nr 261/2004 (6), (EG) nr 1371/2007 (7), (EU) nr 1177/2010 (8) och (EU) nr 181/2011 (9) (nedan kallade EU:s förordningar om passagerares rättigheter) föreskrivs om passagerarrättigheter vid inställda resor. Om transportföretaget ställer in en resa ska det erbjuda passagerarna möjligheten att välja mellan ersättning (återbetalning) och ombokning (10). Eftersom ombokning knappast är tillämplig under de aktuella omständigheterna görs det faktiska valet främst mellan de olika ersättningsmöjligheterna.

                  (8)

                  Ersättningen av hela kostnaden för biljetten ska betalas inom 7 dagar efter passagerarens begäran vid lufttransport samt transport till sjöss och på inre vattenvägar, 14 dagar efter att erbjudandet gjorts eller begäran har tagits emot för busstransport och 1 månad efter begäran vid järnvägstransport. Enligt unionslagstiftningen kan ersättningen betalas ut i pengar eller i form av ett värdebevis. Ersättning i form av ett värdebevis är dock endast möjlig om passageraren samtycker (11).

                  (9)

                  I Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2015/2302 (12) (nedan kallat paketresedirektivet) föreskrivs att om en paketresa ställs in på grund av ”oundvikliga och extraordinära omständigheter” har resenärer rätt att få full återbetalning av alla de betalningar som gjorts för paketet, utan onödigt dröjsmål och under alla omständigheter senast 14 dagar efter det att avtalet sagts upp. I detta sammanhang kan arrangören erbjuda resenären ersättning i form av ett värdebevis. Denna möjlighet berövar dock inte resenärerna deras rätt till ersättning i pengar.

                  (10)

                  På motsvarande sätt, när ändringar av ett paketreseavtal (till exempel en senareläggning) eller en alternativ paketresa föreslås (13), och om dessa ändringar eller den alternativa paketresan leder till att resenären tar emot en paketresa som har lägre kvalitet eller värde (14) eller till att avtalet sägs upp (15), kan arrangören också erbjuda ett värdebevis, förutsatt att resenärer inte berövas sin rätt till ersättning i pengar.

                  (11)

                  Kommissionen antog den 18 mars 2020 tolkningsriktlinjer om passagerares rättigheter mot bakgrund av den aktuella situationen och utvecklingen avseende covid-19 (16). Kommissionen erinrade om att passagerare kan välja mellan ersättning i pengar och ersättning i form av ett värdebevis.

                  (12)

                  Den 19 mars 2020 offentliggjorde kommissionen informell vägledning om tillämpningen av paketresedirektivet i samband med covid-19 på sin webbplats (17), som bekräftar resenärens rätt att få full ersättning, men också att det är möjligt för resenären att ta emot ett värdebevis.

                  (13)

                  De otaliga fall av inställda resor som följt av covid-19-pandemin har lett till en ohållbar situation vad gäller kassaflöde och intäkter för transport- och resesektorerna. Arrangörernas likviditetsproblem förvärras av att de måste ersätta hela priset för paketresan till resenären medan de själva inte alltid får ersättning för förbetalda tjänster som utgör en del av paketresan i rätt tid. Detta kan i praktiken leda till en orättvis fördelning av bördan mellan aktörerna i reseekosystemet.

                  (14)

                  Om arrangörerna eller transportföretagen blir insolventa finns det en risk för att många resenärer och passagerare inte får någon återbetalning alls, eftersom deras fordringar mot arrangörer och transportföretag inte är skyddade. Samma problem kan uppstå i samband vid marknadsaktiviteter mellan företag, där arrangörerna får ett värdebevis som ersättning för förbetalda tjänster från lufttrafikföretag, som senare blir insolventa.

                  (15)

                  Om värdebevis kunde göras mer attraktiva skulle passagerare och resenärer i större utsträckning ta emot dem som ett alternativ till ersättning i pengar. Detta skulle bidra till att minska likviditetsproblemen för transportföretag och arrangörer och skulle i slutändan kunna leda till ett bättre skydd för passagerarnas och resenärernas intressen.

                  (16)

                  I detta syfte bör värdebevis skyddas mot transportföretagets eller arrangörens insolvens. Ett sådant skydd skulle kunna skapas av den privata eller offentliga sektorn och bör vara tillräckligt effektivt och robust. Det bör omfatta åtminstone de värdebevis som har de egenskaper som beskrivs i denna rekommendation.

                  (17)

                  Dessa egenskaper bör särskilt hänföra sig till den minsta giltighetstiden, tidsperioden efter vilken resenärer eller passagerare har rätt till ersättning om de så önskar i det fall att värdebevisen har en giltighetstid som är längre än minimitiden och villkoren för ersättning för värdebevis som inte har lösts in. De bör också hänföra sig till det utbud av tjänster för vilket värdebeviset kan användas, till den tid under vilken värdebeviset kan användas och till dess överförbarhet. Ytterligare egenskaper kan också övervägas för att göra värdebevisen ännu mer attraktiva.

                  (18)

                  Utfärdandet av ett värdebevis parallellt med chargeback (återkreditering) inom kreditkortssystem skulle i slutändan kunna leda till en form av dubbel återbetalning. Om resenären eller passageraren väljer ett värdebevis bör transportföretaget därför vidarebefordra informationen till arrangören, resebyrån eller andra mellanhänder.

                  (19)

                  I syfte att göra värdebevis attraktiva för passagerare eller resenärer kan medlemsstaterna överväga att anta system för att stödja aktörer inom rese- och transportsektorerna i enlighet med unionens regler om statligt stöd. De skulle till exempel kunna inrätta särskilda garantiordningar för värdebevis i enlighet med artikel 107.3 b i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. Dessutom kan medlemsstaterna stödja aktörer inom rese- och transportsektorerna genom att bevilja stöd av mindre betydelse i enlighet med kommissionens förordning (EU) nr 1407/2013 (18).

                  (20)

                  Medlemsstater som tillhandahåller stöd till aktörer inom rese- och transportsektorerna för att säkerställa att ersättningsanspråk som följer av covid-19-pandemin tillgodoses bör säkerställa att sådana system tillämpas på alla passagerare eller resenärer som omfattas av paketresedirektivet eller unionens relevanta förordningar om passagerares rättigheter oavsett vilken tjänsteleverantör de har.

                  (21)

                  Vad gäller eventuella ytterligare likviditetsbehov för aktörer inom transport- och transportsektorerna antog kommissionen den 19 mars 2020 en tillfällig ram för statliga stödåtgärder till stöd för ekonomin under det pågående utbrottet av covid-19 (19), baserat på artikel 107.3 b i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, för att avhjälpa en allvarlig störning av ekonomin i medlemsstaterna. Den tillfälliga ramen ändrades för att omfatta ytterligare stödåtgärder, både den 3 april (20) och den 8 maj 2020 (21).

                  (22)

                  Den tillfälliga ramen gäller i princip för alla sektorer och företag, inbegripet transport- och reseföretag, och identifierar transport- och resesektorn som en av de sektorer som påverkas mest. Ramen har som syfte att avhjälpa företagens likviditetsbrist genom att tillåta exempelvis direkta bidrag, skatteförmåner, statliga garantier för lån och subventionerade offentliga lån. För att åtgärda brådskande likviditetsbehov särskilt för små och medelstora företag på ett snabbt sätt får medlemsstaterna ge lån utan ränta, garantier för lån som täcker 100 % av risken eller tillhandahålla eget kapital, upp till ett nominellt värde på 800 000 euro per företag. I den tillfälliga gemenskapsramen föreskrivs dessutom möjligheter till stöd som täcker likviditetsbehoven utöver 800 000 euro per företag i form av garantier och räntesubventioner, med förbehåll för bland annat minimiprisvillkor. I detta sammanhang får medlemsstaterna besluta om stöd till aktörer inom rese- och transportsektorerna för att säkerställa att ersättningsanspråk som följer av covid-19-utbrottet tillgodoses på så sätt att man säkerställer tryggandet av passagerarnas och konsumenternas rättigheter och en likabehandling av alla passagerare och resenärer.

                  (23)

                  Mot denna bakgrund kommer kommissionen att ta hänsyn till beslut om att bevilja hjälp till luftfartssektorn som redan har tagits av medlemsstaterna för att se till att ytterligare stöd till samma stödmottagare inte leder till överkompensation med tanke på behovet att skydda lika villkor på den inre marknaden.

                  (24)

                  Slutligen får medlemsstaterna besluta att täcka ersättningsanspråk från passagerare eller resenärer om ett transportföretag eller en arrangör har gått i konkurs. En sådan täckning av ersättningsanspråk skulle endast gynna passagerare eller resenärer och inte företag. Den skulle därför inte utgöra statligt stöd och kan därför genomföras av medlemsstaterna utan kommissionens förhandsgodkännande.

                  (25)

                  Kommissionen är beredd att ge stöd och råd till medlemsstaterna på området för statligt stöd vid utformningen av sådana åtgärder.

                  (26)

                  Medlemsstaterna och operatörerna bör uppmanas att överväga användningen av de unionsordningar som finns tillgängliga för att stödja företagens verksamhets- och likviditetsbehov.

                  (27)

                  För att maximera effekterna av denna rekommendation bör alla berörda parter informeras om den och uppmanas att genomföra den.

            HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.

         SYFTE

                  1.

                  Denna rekommendation gäller värdebevis som transportföretag eller arrangörer får föreslå för passagerare eller resenärer, som ett alternativ till ersättning i pengar och med förbehåll för passagerarens eller resenärens frivilliga godtagande under följande omständigheter:

                              a)

                              Om en resa ställs in av transportföretaget eller arrangören från och med den 1 mars 2020 av skäl som har att göra med covid-19-pandemin, inom ramen för följande bestämmelser:

                                          1)

                                          Artikel 8.1 a jämförd med artikel 7.3 i förordning (EG) nr 261/2004.

                                          2)

                                          Artikel 16 a jämförd med artiklarna 17.2 och 17.3 i förordning (EG) nr 1371/2007.

                                          3)

                                          Artikel 19.1 b i förordning (EU) nr 1177/2010.

                                          4)

                                          Artikel 18.1 b i förordning (EU) nr 181/2011.

                                          5)

                                          Artiklarna 12.3 och 12.4 i direktiv (EU) 2015/2302.

                              b)

                              Vid ändring eller uppsägning av avtalet från och med den 1 mars 2020 av skäl som har att göra med covid-19-pandemin, inom ramen för artiklarna 11.4 och 11.5 i direktiv (EU) 2015/2302.

         SKYDD MOT INSOLVENS

                  2.

                  För att bidra till att göra värdebevis ett attraktivt och tillförlitligt alternativ till ersättning i pengar bör åtminstone de värdebevis som har egenskaperna som beskrivs i punkterna 3–12 omfattas av ett tillräckligt effektivt och robust skydd mot transportföretagets eller arrangörens insolvens.

         REKOMMENDERADE EGENSKAPER FÖR VÄRDEBEVIS

                  3.

                  Värdebevis bör ha en giltighetstid på minst 12 månader.
                  Med förbehåll för punkt 5 bör transportföretag och arrangörer automatiskt ersätta beloppet av det berörda värdebeviset till passageraren eller resenären senast 14 dagar efter utgången av giltighetstiden, om värdebeviset inte har lösts in. Detta gäller även för ersättning av det återstående beloppet av ett värdebevis om en del av värdebeviset tidigare har lösts in.

                  4.

                  Om värdebevis har en giltighetstid som är längre än 12 månader bör passagerare och resenärer ha rätt att begära ersättning i pengar senast 12 månader efter utfärdandet av det berörda värdebeviset. De bör ha samma rätt när som helst därefter med förbehåll för tillämpliga rättsliga bestämmelser om tidsbegränsning.
                  Om passageraren eller resenären begär det, bör transportföretag och arrangörer överväga att göra värdebevisen återbetalningsbara vid en tidpunkt tidigare än 12 månader efter att det berörda värdebeviset har utfärdats.

                  5.

                  Passagerare och resenärer bör kunna använda värdebevis för betalning av alla nya bokningar som görs före den sista giltighetsdagen, även om betalningen eller tjänsten äger rum efter denna dag.

                  6.

                  Passagerare och resenärer bör kunna använda värdebeviset till betalning för alla transporttjänster eller paketresor som erbjuds av transportföretaget eller arrangören (22).

                  7.

                  Beroende på tillgänglighet och oavsett prisskillnader

                              —

                              bör transportföretag säkerställa att värdebevisen gör det möjligt för passagerare att resa samma sträcka under samma villkor som de som anges i den ursprungliga bokningen och

                              —

                              bör arrangörer säkerställa att värdebevisen gör det möjligt för resenärer att sluta ett paketreseavtal med samma typ av tjänster eller tjänster av likvärdig kvalitet som i den uppsagda paketresan.

                  8.

                  Transportföretag och arrangörer bör överväga att utvidga möjligheten att använda värdebevisen för bokningar med andra enheter som ingår i samma koncern.

                  9.

                  Om den inställda transporten eller paketresan bokades genom en resebyrå eller annan mellanhand bör transportföretag och arrangörer tillåta att värdebevis används för nya bokningar också via samma resebyrå eller mellanhand.

                  10.

                  Värdebevis för transporttjänster bör kunna överföras till en annan passagerare utan extra kostnad. Värdebevis för paketresor bör också kunna överföras till en annan resenär utan extra kostnad om leverantörerna av de tjänster som ingår i paketet samtycker till överföringen utan extra kostnad.

                  11.

                  För att göra värdebevis mer attraktiva bör transportföretag och arrangörer överväga att utfärda värdebevis till ett högre värde än det belopp som betalats för den paketresa eller transporttjänst som ursprungligen bokats, till exempel genom ett ytterligare engångsbelopp eller genom ytterligare tjänster.

                  12.

                  Giltighetstiden bör framgå på värdebevisen och likaså alla rättigheter som är knutna till dem. De bör utfärdas på ett varaktigt medium (23) såsom e-post eller papper.

         SAMARBETE MELLAN BERÖRDA AKTÖRER

                  13.

                  Om passageraren har bokat transporttjänsten via en resebyrå eller annan mellanhand eller om transporttjänsten ingick i en paketresa bör transportföretaget informera resebyrån, mellanhanden eller arrangören när passageraren eller resenären väljer värdebevisalternativet.

                  14.

                  De olika ekonomiska aktörerna i värdekedjan för transport och resor bör samarbeta uppriktigt och eftersträva en rättvis fördelning av bördan som orsakats av covid-19-pandemin.

         UNDERSTÖDJANDE ÅTGÄRDER

         Statligt stöd

                  15.

                  Medlemsstaterna får besluta huruvida särskilda system ska införas för att ge stöd till aktörer inom transport- och resesektorerna, för att säkerställa att de ersättningsanspråk som förorsakats av covid-19-pandemin tillgodoses, och besluta om tidpunkten för och typen av åtgärder som de vill införa. Då sådana system utformas bör medlemsstaterna se till att dessa gynnar alla passagerare eller resenärer oberoende av vilken tjänsteleverantör de har använt.

                  16.

                  För att begränsa de negativa konsekvenserna för passagerare eller resenärer under covid-19-pandemin bör medlemsstaterna aktivt överväga att inrätta garantisystem för värdebevis för att säkerställa att passagerare och resenärer ersätts i händelse av att utställaren av värdebeviset blir insolvent.
                  I den mån sådana garantisystem minskar den finansiella risken för passagerare eller resenärer att ta emot värdebevis och ökar sannolikheten för att de väljer att ta emot ett värdebevis i stället för en ersättning i pengar, vilket sålunda förbättrar aktörernas likviditet, erbjuder åtgärderna de berörda aktörerna en fördel i form av att likviditeten förbättras, och åtgärderna utgör statligt stöd.
                  Sådana åtgärder skulle inte omfattas av tillämpningsområdet för den tillfälliga ramen men kan anmälas av medlemsstaterna direkt enligt artikel 107.3 b i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt och bli föremål för en individuell bedömning. I denna bedömning skulle kommissionen godta att den statliga garantin täcker 100 % av värdet av värdebevisen för att säkerställa fullständigt skydd för alla passagerare och resenärer, samtidigt som hänsyn tas till andra relevanta bestämmelser i avsnitt 3.2 av den tillfälliga ramen (24) för att säkerställa stödets proportionalitet.

                  17.

                  Om aktörer inom rese- och transportsektorerna har behov av allmänt likviditetsstöd får medlemsstaterna också besluta om att införa system för att förse dem med likviditetsstöd. Om sådant stöd inte beviljas på marknadsvillkor kan det omfatta statligt stöd och bör anmälas till kommissionen.
                  Genom den tillfälliga ramen är ett sådant likviditetsstöd förenligt med reglerna, vilket gör det möjligt för aktörer inom rese- och transportsektorerna att bland annat få sådant stöd i form av offentliga garantier eller subventionerade lån för att täcka det faktiska likviditetsbehovet för 18 månader för små och medelstora företag och för 12 månader för stora företag (25).

                  18.

                  Medlemsstaterna får besluta att täcka ersättningsanspråk från passagerare eller resenärer om ett transportföretag eller en arrangör har gått i konkurs.
                  I den mån som ersättningen sker efter likvideringsprocessen och därmed inte ger något likviditetsstöd till resebyrån eller transportföretaget, som inte längre skulle bedriva någon ekonomisk verksamhet, gynnar den snarare endast passagerare eller resenärer och inbegriper inte statligt stöd. System av detta slag kan således genomföras av medlemsstaterna utan förhandsgodkännande från kommissionen.

         Stöd till små och medelstora företag inom ramen för Europeiska investeringsfonden

                  19.

                  Kommissionen rekommenderar att medlemsstaterna uppmuntrar finansiella mellanhänder att överväga att använda covid-19-stöd inom ramen för Cosmes lånegarantiinstrument, som lanserats av Europeiska investeringsfonden och Europeiska kommissionen, och andra liknande system som lanserats av Europeiska investeringsbanksgruppen. Inom ramen för dessa system kan särskilt likviditets- och rörelsekapital till små och medelstora företag användas för att tillgodose företagens likviditetsbehov på grund av covid-19-pandemin, inbegripet ersättningen för avbokade biljetter.

         Investeringsinitiativet mot effekter av coronaviruset

                  20.

                  Kommissionen rekommenderar att medlemsstaterna överväger att använda stöd till rörelsekapital för små och medelstora företag inom rese- och transportsektorn inom ramen för den ytterligare flexibilitet som medges inom ramen för unionens sammanhållningspolitik genom investeringsinitiativet mot effekter av coronaviruset. I detta sammanhang kan rörelsekapital till små och medelstora företag användas för att tillgodose företagens likviditetsbehov som beror på covid-19-pandemin, inbegripet kostnader i samband med inställda resor.

         FRÄMJANDE AV GENOMFÖRANDET AV DENNA REKOMMENDATION

                  21.

                  Konsument- och passagerarorganisationer på unionsnivå och nationell nivå bör uppmuntra resenärer och passagerare att i stället för ersättning i pengar ta emot värdebevis med de egenskaper som beskrivs i denna rekommendation, och även dra nytta av insolvensskyddet enligt rekommendationen.

                  22.

                  Näringslivs-, konsument- och passagerarorganisationer på unionsnivå och på nationell nivå samt medlemsstaternas myndigheter, inklusive deras nationella tillsynsorgan, bör bidra till att informera alla berörda parter om denna rekommendation och samarbeta för att den ska genomföras.

         Utfärdad i Bryssel den 13 maj 2020.

               På kommissionens vägnar

            Adina VĂLEAN

               Ledamot av kommissionen

         (1)  https://www.who.int/emergencies/diseases/novel-coronavirus-2019/events-as-they-happen

         (2)  Enligt Världsturismorganisationen har 96 % av resmålen i världen infört reserestriktioner (se rapporten UNWTO, COVID-19 related travel restrictions – a global review for tourism, a first report as of 16 April 2020).

         (3)  Indikatorn för stämningsläget i ekonomin sjönk i april 2020 mer än någonsin på en månad (sedan indikatorn grundades 1985), till 67,0 för euroområdet och till 65,8 för hela unionen. Indikatorn för sysselsättningsförväntningar sjönk i april 2020 till den lägsta nivån någonsin (63,7 i euroområdet och 63,3 i hela unionen). Se https://ec.europa.eu/info/business-economy-euro/indicators-statistics/economic-databases/business-and-consumer-surveys/latest-business-and-consumer-surveys_en

         (4)  Till exempel cirka 90 % minskning inom flygtrafiken jämfört med för ett år sedan (källa: Eurocontrol), 85 % minskning inom fjärrpersontrafik på järnväg, 80 % minskning inom regional persontrafik på järnväg (inklusive förortstrafik), nästan helt avstannad internationell persontrafik på järnväg (källa: CER), över 90 % minskning för kryssningsfartyg och passagerarfartyg i mitten av april jämfört med för ett år sedan (källa: Emsa).

         (5)  Se den gemensamma europeiska färdplanen i riktning mot att lätta på åtgärderna mot covid-19 av den 15 April 2020, https://ec.europa.eu/info/live-work-travel-eu/health/coronavirus-response/european-roadmap-lifting-coronavirus-containment-measures_sv

         (6)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 261/2004 av den 11 februari 2004 om fastställande av gemensamma regler om kompensation och assistans till passagerare vid nekad ombordstigning och inställda eller kraftigt försenade flygningar och om upphävande av förordning (EEG) nr 295/91 (EUT L 46, 17.2.2004, s. 1).

         (7)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1371/2007 av den 23 oktober 2007 om rättigheter och skyldigheter för tågresenärer (EUT L 315, 3.12.2007, s. 14).

         (8)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1177/2010 av den 24 november 2010 om passagerares rättigheter vid resor till sjöss och på inre vattenvägar och om ändring av förordning (EG) nr 2006/2004 (EUT L 334, 17.12.2010, s. 1).

         (9)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 181/2011 av den 16 februari 2011 om passagerares rättigheter vid busstransport och om ändring av förordning (EG) nr 2006/2004 (EUT L 55, 28.2.2011, s. 1).

         (10)  Artikel 7.3 i förordning (EG) nr 261/2004, artikel 16.1 a i förordning (EG) nr 1371/2007, artikel 18.1 b i förordning (EU) nr 1177/2010, artikel 19.1 b i förordning (EU) nr 181/2011.

         (11)  Artikel 7.3 i förordning (EG) nr 261/2004, artikel 16.1 a i förordning (EG) nr 1371/2007, artikel 18.1 b i förordning (EU) nr 1177/2010, artikel 19.1 b i förordning (EU) nr 181/2011.

         (12)  Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2015/2302 av den 25 november 2015 om paketresor och sammanlänkade researrangemang, om ändring av förordning (EG) nr 2006/2004 och Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/83/EU samt om upphävande av rådets direktiv 90/314/EEG (EUT L 326, 11.12.2015, s. 1).

         (13)  Se artikel 11 i paketresedirektivet.

         (14)  Se artikel 11.4 i paketresedirektivet.

         (15)  Se artikel 11.5 i paketresedirektivet.

         (16)  EUT C 89I, 18.3.2020, s. 1.

         (17)  https://ec.europa.eu/info/sites/info/files/coronavirus_info_ptd_19.3.2020.pdf, som har publicerats på kommissionens covid-19-webbplats https://ec.europa.eu/info/live-work-travel-eu/health/coronavirus-response/travel-and-transportation_sv

         (18)  Kommissionens förordning (EU) nr 1407/2013 av den 18 december 2013 om tillämpningen av artiklarna 107 och 108 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt på stöd av mindre betydelse (EUT L 352, 24.12.2013, s. 1).

         (19)  Meddelande från kommissionen - Tillfällig ram för statliga stödåtgärder till stöd för ekonomin under det pågående utbrottet av covid-19 (EUT C 91I, 20.3.2020, s. 1).

         (20)  Meddelande från kommissionen - Ändring av den tillfälliga ramen för statliga stödåtgärder till stöd för ekonomin under det pågående utbrottet av covid-19 (EUT C 112I, 4.4.2020, s. 1).

         (21)  Meddelande från kommissionen - Ändring av den tillfälliga ramen för statliga stödåtgärder till stöd för ekonomin under det pågående utbrottet av covid-19 (EUT C 164, 13.5.2020, s. 3).

         (22)  Man bör komma ihåg att de rättigheter som gjorts obligatoriska genom artikel 16 a jämförd med artikel 17.2 i förordning (EG) nr 1371/2007 och artikel 18.3 i förordning (EU) nr 1177/2010 i alla händelser är tillämpliga.

         (23)  ”Varaktigt medium” definieras i artikel 3.11 av paketresedirektivet som ”ett medel som gör det möjligt för en resenär eller en näringsidkare att bevara information som riktats till resenären eller näringsidkaren personligen så att den är tillgänglig för framtida bruk under en tid som är lämplig med hänsyn till avsikten med informationen och att den bevarade informationen kan återges oförändrad”.

         (24)  Avsnitt 3.2 av den tillfälliga ramen gör det möjligt att bevilja offentliga lånegarantier under en begränsad tid.

         (25)  Punkterna 25.d och 27.d i den tillfälliga ramen.


title: Rådets rekommendation av den 5 april 2022 om unga volontärers rörlighet i Europeiska unionen (Text av betydelse för EES) 2022/C 157/01

text:
               11.4.2022

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 157/1

      RÅDETS REKOMMENDATION
      av den 5 april 2022
      om unga volontärers rörlighet i Europeiska unionen
      (Text av betydelse för EES)
      (2022/C 157/01)
      EUROPEISKA UNIONENS RÅD UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION
      med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 165 och 166,
      med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
      av följande skäl:

                  1.

                  Den 15 september 2021 tillkännagav Europeiska kommissionens ordförande Ursula von der Leyen i sitt tal om tillståndet i unionen (1) att kommissionen skulle föreslå att 2022 ska bli Europaåret för ungdomar för att värdesätta och uppskatta de unga som har offrat så mycket för andra. Europaåret för ungdomar syftar bland annat till att ”[s]tödja ungdomar när det gäller att skaffa sig en bättre förståelse av, och aktivt främja de olika möjligheter som står till deras förfogande genom, offentlig politik på unionsnivå och på nationell, regional och lokal nivå i syfte att stödja deras personliga, sociala, ekonomiska och yrkesmässiga utveckling i en grön, digital och inkluderande värld, och samtidigt sträva efter att undanröja kvarvarande hinder” (2).

                  2.

                  Såsom framhålls i Europaparlamentets resolution om hur covid-19 inverkar på ungdomar och idrott (2020/2864 (RSP)) (3) har unga spelat en central roll i solidariska insatser som tillgodosett behov som har uppkommit i deras lokalsamhällen till följd av covid-19-pandemin. Det har handlat om allt ifrån att leda upplysningskampanjer till att arbeta i frontlinjen som en del av Europeiska solidaritetskåren och delta i andra volontärinitiativ.

                  3.

                  Genom sin volontärverksamhet inom Europeiska solidaritetskåren och andra program förverkligar de unga det som förs fram i ingressen till fördraget om Europeiska unionen (EU-fördraget), som framhäver signatärernas önskan att fördjupa solidariteten mellan de europeiska folken, och till artikel 2 i EU-fördraget, där solidaritet nämns som ett av medlemsstaternas gemensamma värden, samt till artikel 3 i EU-fördraget, enligt vilken unionen ska ha som mål att främja freden, sina värden och folkens välfärd. Deras frivilliginsatser för humanitärt bistånd bidrar till att främja fred i Europa och i världen samt respekten för människans värdighet och de mänskliga rättigheterna.

                  4.

                  Erfarenheterna från Europeiska volontärtjänsten (1996–2018) och Europeiska solidaritetskåren har, trots framgångarna, visat på behovet av att ytterligare underlätta gränsöverskridande volontärarbete, särskilt för unga personer med begränsade möjligheter. I detta sammanhang har rådet efterlyst en översyn av rådets rekommendation av den 20 november 2008 om unga volontärers rörlighet i Europeiska unionen (rådets rekommendation från 2008) för att stärka de europeiska ungdomsprogrammens potential att nå ut till ungdomar och bidra till att bygga upp en gemenskap (4). Detta uttrycks framförallt i bilaga 4 till handlingsplanen för EU:s ungdomsstrategi 2019–2027. I kommissionens rapport om genomförandet av EU:s ungdomsstrategi av den 14 oktober 2021 (5) hänvisas dessutom till översynen av rådets rekommendation från 2008.

                  5.

                  De flesta av de frågor som togs upp i rådets rekommendation från 2008 är fortfarande väsentliga och finns kvar i detta förslag. Uppdateringen av rådets rekommendation från 2008 har blivit nödvändig på grund av utvecklingen sedan 2008. En av de viktigaste förändringarna är lanseringen av Europeiska solidaritetskåren 2016 och inrättandet av nya nationella volontärprogram och ny nationell volontärverksamhet, även med gränsöverskridande inslag (6) som ibland erbjuder mycket likartade möjligheter för ungdomar. I Europeiska unionens ungdomsstrategi 2019–2027 (7) uppmanas medlemsstaterna och kommissionen att inom sina respektive behörighetsområden eftersträva komplementaritet och synergier mellan EU:s finansieringsinstrument och nationella, regionala och lokala program.

                  6.

                  I en utvärdering av EU:s ungdomsstrategi och rådets rekommendation från 2008 (8) identifierades behovet av att inkludera personer från missgynnade miljöer som en mer angelägen fråga under 2015 än under 2008. Andra behov som identifierades men inte togs upp i 2008 års rekommendation var kvalitetssäkring av volontärprojekt, möjligheter till kapacitetsuppbyggnad för organisationer och en bättre övervakning av genomförandet av rekommendationen. En expertgrupp lämnade ytterligare rekommendationer (9), som även omfattar kunskapsutbyte och nätverksarbete, tillgång till volontärarbete, administrativa hinder, medvetenhet, erkännande, digitalt volontärarbete och miljöfrågor, som har legat till grund för den föreslagna rekommendationen.

                  7.

                  Sedan 2008 har effekterna av kriser, till exempel kriser som hindrar volontärernas fysiska rörlighet över gränserna, varit allvarliga. Covid-19-pandemin har belyst vikten av att alltid säkerställa säkerhet, trygghet samt fysisk och psykisk hälsa för alla deltagare, bland annat genom att vidta åtgärder för att hantera de potentiella konsekvenserna av oförutsedda omständigheter. Under lång tid avsåg begreppet ”gränsöverskridande volontärarbete” dessutom i praktiken uteslutande verksamhet som innebär fysisk rörlighet för volontärer. I takt med de tekniska framstegen och under inverkan av covid-19-pandemin har dock nya tendenser inom volontärarbetet uppstått. Det digitala volontärarbetet har visat sig kunna komplettera den fysiska rörligheten eller vara en alternativ form av volontärarbete, särskilt för ungdomar som inte kan resa fysiskt. Volontärarbetets generationsöverskridande dimension har också tydligt visat dess betydelse för hanteringen av de demografiska utmaningarna i vårt samhälle. Frågor som rör miljö och klimatförändringar står högst upp på EU:s politiska dagordning och måste återspeglas i verksamhet som inbegriper rörlighet över gränserna.

                  8.

                  I Europeiska kommissionens meddelande om inrättande av ett europeiskt område för utbildning senast 2025 (10) betonades vikten av inkludering, kvalitet och erkännande av gränsöverskridande erfarenheter inom ramen för Europeiska solidaritetskåren. Garantier för att kvaliteten upprätthålls när det gäller de möjligheter som erbjuds och att lämpligt stöd tillhandahålls deltagarna i alla skeden av deras volontärtid är en förutsättning för att volontärverksamheten ska kunna vara till nytta för samhällen och unga volontärer.

                  9.

                  I rådets resolution om en strategisk ram för det europeiska utbildningssamarbetet inför och bortom ett europeiskt område för utbildning (2021–2030) bekräftade rådet under prioriterat område 1 av den strategiska ramen att ett område för konkreta åtgärder är att ”[f]rämja, värdera och erkänna icke-formellt lärande, exempelvis volontärarbete, och öka inkluderingen inom, kvaliteten på och erkännandet av gränsöverskridande solidaritetsverksamhet”.

                  10.

                  En av de första svårigheterna som ungdomar som är intresserade av gränsöverskridande volontärarbete stöter på är att få tillgång till användarvänlig information om sin status och sina rättigheter som volontärer på en för ändamålet avsedd nationell webbplats, så att de kan inleda sin gränsöverskridande volontärverksamhet fullt medvetna om hur det kommer att påverka deras rättigheter i fråga om social trygghet i värdmedlemsstaten och i den medlemsstat där de är stadigvarande bosatta (11). Enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1724 av den 2 oktober 2018 om inrättande av en gemensam digital ingång för tillhandahållande av information, förfaranden samt hjälp- och problemlösningstjänster är kommissionen och medlemsstaterna redan skyldiga att tillhandahålla användarvänlig onlineinformation till EU-medborgare om rättigheter, skyldigheter och regler som fastställs i unionsrätten och nationell lagstiftning om volontärarbete i en annan medlemsstat (12).

                  11.

                  Många frågor som rör gränsöverskridande rörlighet kan inte hanteras enbart på nationell nivå, eftersom verksamheten omfattar både utsändande och mottagande medlemsstater. De administrativa och rättsliga ramarna för volontärarbete kan variera mellan medlemsstaterna. Ungdomsvänlig och heltäckande information om de nationella rättsliga och administrativa bestämmelserna om volontärarbete, särskilt information om socialförsäkringsskyddet i både utsändande och mottagande medlemsstater, är mycket viktigt för ungdomar som vill delta i gränsöverskridande volontärverksamhet.

                  12.

                  Meddelandet från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén om handlingsplanen för integration och inkludering för 2021–2027 (13) erkänner betydelsen av volontärverksamhet när det gäller integreringen och inkluderingen av personer med begränsade möjligheter. För många av dem kan volontärverksamhet vara det mest tillgängliga alternativet för att delta i gränsöverskridande rörlighet, särskilt i form av kortvarigt volontärarbete eller volontärarbete i grupper eller team.

                  13.

                  Tredjelandsmedborgare kan stöta på administrativa och praktiska hinder för gränsöverskridande volontärarbete om de behöver ansöka om visering för kortare eller längre vistelse eller uppehållstillstånd för volontärarbete i en annan medlemsstat. I direktiv (EU) 2016/801 regleras villkoren för viseringar för längre vistelse eller ett uppehållstillstånd för inresa i en unionsmedlemstat för volontärarbete. Det innehåller emellertid inte bestämmelser om tredjelandsvolontärers rörlighet inom EU.

                  14.

                  En erfarenhet av volontärarbete ger volontärerna läranderesultat som ökar deras anställbarhet. Det finns nationella ramar eller EU-ramar (dvs. ungdomspasset (14) och Europass (15)) som stöder identifiering, dokumentation och validering av läranderesultat från volontärverksamhet. I rådets rekommendation av den 20 december 2012 om validering av icke-formellt och informellt lärande (16) uppmanas arbetsgivare, ungdomsorganisationer och organisationer i det civila samhället att främja och underlätta identifiering och dokumentation av läranderesultat som förvärvats genom arbete eller volontärarbete. I utvärderingen (17) av rådets rekommendation från 2012 identifierades områden där det krävs ytterligare åtgärder för att uppnå målen i rådets rekommendation från 2012, att ge människor tillgång till fler och bättre valideringsmöjligheter, så att de kan få tillgång till vidareutbildning och utnyttja sina färdigheter på ett bra sätt i det europeiska samhället och på arbetsmarknaden. I Europass-beslutet av den 18 april 2018 definieras volontärer bland målgrupperna.

                  15.

                  Utvecklingen sedan 2008, belägg för hinder för gränsöverskridande volontärarbete och rekommendationerna från en expertgrupp för främjande av unga volontärers rörlighet påvisar behovet av en ny rådsrekommendation om volontärarbete, i syfte att underlätta och förbättra kvaliteten på gränsöverskridande volontärarbete för ungdomar och uppmuntra ömsesidigt lärande, nätverksarbete och synergier mellan volontärprogram och volontärverksamhet i medlemsstaterna och Europeiska solidaritetskåren.

                  16.

                  Denna rekommendation respekterar till fullo principerna om subsidiaritet och proportionalitet.

            EUROPEISKA UNIONENS RÅD KONSTATERAR FÖLJANDE:

                  17.

                  I denna rekommendation används samma definition av volontärarbete som i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/888 av den 20 maj 2021 om inrättande av programmet för Europeiska solidaritetskåren, nämligen solidaritetsverksamhet som under en period på upp till 12 månader äger rum som en frivillig, obetald (18) verksamhet som bidrar till uppnåendet av det allmänna bästa. Om befintliga gränsöverskridande program i medlemsstaterna avser solidaritetsverksamhet som varar längre än 12 månader men som i övrigt motsvarar definitionen av volontärarbete, ska denna betraktas som volontärarbete enligt denna rekommendation och därmed omfattas av dess tillämpningsområde.

                  18.

                  Volontärarbete för ungdomar enligt denna rekommendation omfattar volontärarbete i hela EU som utförs av EU-medborgare eller tredjelandsmedborgare som är bosatta i en medlemsstat och flyttar till en annan medlemsstat för volontärarbete, inom ramen för Europeiska solidaritetskåren, eller ett nationellt gränsöverskridande volontärprogram eller nationell gränsöverskridande volontärverksamhet i medlemsstaterna. I möjligaste mån bör de åtgärder som vidtas av medlemsstaterna och kommissionen som svar på denna rekommendation också ta hänsyn till volontärverksamhet mellan medlemsstater och tredjeländer. Volontärverksamhet bör inte ha en negativ effekt på potentiell eller befintlig betald anställning och bör inte heller ses som en ersättning för denna. Termerna ”ungdom” och ”ung” avser åldersgruppen 18–30 år.

                  19.

                  Med unga personer med begränsade möjligheter avses unga som av ekonomiska, sociala, kulturella, geografiska eller hälsomässiga skäl, på grund av deras migrantbakgrund, eller av skäl såsom funktionsnedsättning eller inlärningssvårigheter eller av andra skäl, inbegripet ett skäl som kan leda till diskriminering enligt artikel 21 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, möter hinder som gör det svårt för dem att få faktisk tillgång till möjligheter (19).

            HÄRIGENOM REKOMMENDERAS MEDLEMSSTATERNA ATT GÖRA FÖLJANDE:

                  20.

                  Överväga åtgärder som bidrar till eller upprätthåller en lämplig och tydlig ram för lagstiftning och genomförande för hälsa, säkerhet och trygghet för deltagare i gränsöverskridande volontärverksamhet genom att

                              a)

                              säkerställa att alla volontärer kan dra nytta av socialförsäkringsskydd i en medlemsstat i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 883/2004 av den 29 april 2004 om samordning av de sociala trygghetssystemen,

                              b)

                              stödja organisatörer som deltar i genomförandet av volontärverksamhet när det gäller att säkerställa att det finns tydliga och tillförlitliga förfaranden för att ta hand om och bistå volontärer under krissituationer, nödsituationer och andra oförutsedda omständigheter.

                  21.

                  Tillhandahålla tillgänglig information och öka medvetenheten om volontärers rättigheter i enlighet med den särskilda ram som anges ovan, särskilt genom att

                              a)

                              säkerställa att det finns en nationell webbplats som uppfyllde kraven enligt direktivet om tillgänglighet avseende offentliga myndigheters webbplatser och mobila applikationer (20) för att tillhandahålla praktisk, tillgänglig och övergripande information till volontärer om de nationella rättsliga och administrativa bestämmelserna om volontärarbete och om hur volontärarbete i en annan medlemsstat påverkar volontärens befintliga och framtida sociala rättigheter och socialförsäkringsrättigheter (21) (avseende både de EU-volontärer som mottas och de som sänds ut),

                              b)

                              stödja dem som tillhandahåller information till ungdomar genom att främja utbildning i hur man utformar ungdomsvänlig information om nationella rättsliga och administrativa bestämmelser om volontärarbete,

                              c)

                              främja samarbete med etablerade nätverk och tjänster, till exempel Europeiska samarbetsorganisationen för ungdomsinformation och ungdomsrådgivning (Eryica), för att utforma sådan information,

                              d)

                              uppmuntra organisatörer av befintliga nationella gränsöverskridande volontärprogram och befintlig nationell gränsöverskridande volontärverksamhet att hänvisa till relevanta nationella och europeiska webbplatser (22) som informerar volontärer om deras rättigheter, skyldigheter och tillämpliga regler när det gäller volontärarbete i en annan medlemsstat.

                  22.

                  Förbättra kvaliteten på möjligheterna till volontärarbete genom att stödja organisatörer av volontärverksamhet i deras insatser för kapacitetsuppbyggnad. Detta kan framförallt uppnås genom att

                              a)

                              uppmuntra organisatörer i både utsändande och mottagande medlemsstater att samarbeta, bland annat genom att tillhandahålla tillräcklig information om volontärverksamheten, dess organisatörer och volontären, så att båda parter kan fatta ett välgrundat beslut om verksamhetens hållbarhet och uppfylla eventuella rättsliga krav,

                              b)

                              uppmuntra organisatörer volontärverksamhet att lägga tonvikten på kvalitet, bland annat genom att basera anordnandet av volontärverksamhet på en analys som stöder identifierbara behov och leder till positiva resultat i lokalsamhällena,

                              c)

                              uppmuntra organisatörer av volontärverksamhet att lägga tillräcklig vikt vid lärandedimensionen av volontärverksamhet, inbegripet språkinlärning vid gränsöverskridande volontärarbete,

                              d)

                              stödja organisatörer av volontärverksamhet genom en mer systematisk och allmän användning av befintliga nationella ramar eller EU-ramar (t.ex. ungdomspasset och Europass) för att stödja identifiering, dokumentation och validering av läranderesultat från volontärverksamhet.

                              e)

                              erkänna ungdomsarbete som en nyckelfrämjare av möjligheter till volontärarbete för ungdomar och som ett av de viktigaste verktygen för kvalitetsutveckling av volontärverksamhet i EU och på detta sätt bidra till genomförandet av den europeiska agendan för ungdomsarbete (23),

                              f)

                              främja gränsöverskridande rörlighet för dem som är aktiva i ungdomsarbete och ungdomsorganisationer,

                              g)

                              stödja utbildning av ungdomsledare och av dem som organiserar volontärverksamhet genom att erkänna deras viktiga roll när det gäller att följa med och vägleda unga volontärer genom en högkvalitativ volontärerfarenhet,

                              h)

                              uppmuntra organisatörer av gränsöverskridande volontärverksamhet att ansöka om Europeiska solidaritetskårens kvalitetsmärkning,

                              i)

                              utveckla och främja allmänna kvalitetsnormer för volontärarbete med inspiration från det omfattande system för kvalitet, stöd, inkludering och certifiering som ingår i förordning (EU) 2021/888 (24), när så är möjligt i ett nationellt sammanhang,

                              j)

                              Vidta åtgärder för att säkerställa att volontärverksamhet inte ersätter arbetstillfällen.

                  23.

                  Säkerställa att tillgång till gränsöverskridande volontärverksamhet är en realistisk möjlighet för alla ungdomar, även de med begränsade möjligheter, bland annat genom att

                              a)

                              stödja inrättande och/eller drift av nationella portaler och regionala och lokala strukturer, till exempel strukturer för ungdomsarbete och centrum för information till ungdomar, om sådana finns, för att tillhandahålla information och vägledning om befintliga möjligheter till volontärarbete, i format som är tillgängliga för personer med funktionsnedsättning, till unga potentiella volontärer, inbegripet unga personer med begränsade möjligheter, det civila samhället/solidaritetsorganisationer och andra aktörer på området, dessa strukturer kan omfatta alumninätverk (till exempel EuroPeers) och lokala ungdomsledare, genom att utnyttja deras kapacitet att stärka och stödja potentiella volontärkandidater, och skulle i förekommande fall kunna arbeta i samarbete med de nationella programkontor som genomför Europeiska solidaritetskåren,

                              b)

                              underlätta tillgången till gränsöverskridande volontärerfarenheter för unga personer med begränsade möjligheter genom att främja riktad och tillgänglig information och utåtriktad verksamhet från relevanta organisationer och nätverk (25), till exempel Eurodesk och Eryica, bland annat genom att öka medvetenheten om vikten av interkulturell kompetens och språkinlärning som en språngbräda för gränsöverskridande rörlighet,

                              c)

                              säkerställa att organisatörer av volontärverksamhet uppmuntras att främja social delaktighet, bland annat genom att tillhandahålla rimligt och lämpligt boende som är tillgängligt för unga personer, särskilt unga personer med funktionsnedsättning,

                              d)

                              stödja organisatörer av volontärverksamhet så att de kan utveckla möjligheter till inkludering av ungdomar med begränsade möjligheter i sina projekt (26), bland annat genom att sätta dem i kontakt med experter från instanser med ansvar för att främja social inkludering som skulle kunna stödja och utbilda dem,

                              e)

                              tillhandahålla riktat stöd till utvecklingen av volontärverksamhet, särskilt genom att främja inkludering, jämlikhet och egenmakt för missgynnade grupper eller grupper som riskerar diskriminering, och uppmuntra unga volontärer från dessa grupper att delta i volontärarbete och fungera som informationsförmedlare och förebilder i den egna gruppen,

                              f)

                              stödja relevanta organisationer och nätverk i främjandet av lokal volontärverksamhet (inbegripet i korttids-, deltids- och gruppformat) som ett potentiellt första steg mot deltagande i gränsöverskridande verksamhet och tillhandahålla ytterligare riktat stöd för utveckling av möjligheter till volontärarbete för ungdomar som av olika skäl inte kan delta i fysisk gränsöverskridande rörlighet, till exempel genom att erbjuda bland annat digitala möjligheter till volontärarbete,

                              g)

                              ytterligare främja befintliga gränsöverskridande verktyg som kan underlätta ungdomars rörlighet, såsom mobilitetskort och uppmuntra användningen av dem i all gränsöverskridande volontärverksamhet (27),

                              h)

                              när så är möjligt och utan att det påverkar tillämpningen av Schengenregelverket och unionslagstiftningen om tredjelandsmedborgares inresa och vistelse, lösa administrativa och praktiska frågor som skapar svårigheter med att erhålla viseringar och/eller uppehållstillstånd för tredjelandsmedborgare för volontärarbete.

                  24.

                  Öka medvetenheten om fördelarna med volontärverksamhet genom information, vägledning och utåtriktad verksamhet, bland annat genom att involvera nationella aktörer inom utbildning, sysselsättning, sociala tjänster och ungdomssektorerna. Ägna särskild uppmärksamhet åt att på ett rättvist sätt nå ut till ungdomar med begränsade möjligheter. I detta ingår att främja att

                              a)

                              volontärverksamheten ger ungdomar ett konkret sätt att bidra till att ta itu med samhällsutmaningar och att visa solidaritet med personer i utsatta situationer,

                              b)

                              volontärerfarenheter stärker de ungas personliga, utbildningsmässiga, sociala, medborgerliga och yrkesmässiga utveckling och hjälper dem att utveckla den kompetens som arbetsmarknaden behöver och värdesätter,

                              c)

                              det finns ramar för att stödja identifiering, dokumentation och validering av läranderesultat från volontärverksamhet (inklusive ungdomspasset och Europass).

                  25.

                  Stödja och främja samhällsbyggande verksamhet med anknytning till volontärarbete. Detta omfattar bland annat att

                              a)

                              på nationell nivå uppmuntra driften av volontärnätverk, särskilt sådana som deltar i verksamhet som har en långsiktig vision, dvs. som inte är knutna till eller begränsade av enskilda projekts varaktighet,

                              b)

                              främja befintliga europeiska nätverk som är kopplade till volontärarbete, särskilt det europeiska solidaritetsnätverket och EuroPeers, samt andra resurser och plattformar som är tillgängliga via Europeiska solidaritetskårens portal på Europeiska ungdomsportalen,

                              c)

                              uppmuntra tidigare volontärer att dela med sig av sina erfarenheter genom ungdomsnätverk, på olika utbildningsanstalter och i workshoppar i roller såsom ambassadörer eller som medlemmar i ett nätverk, och utbilda nuvarande eller framtida volontärer,

                              d)

                              uppmuntra organisatörer av volontärverksamhet att stödja volontärer så att de kan integreras i värdsamhället under sin verksamhet och fortsätta att delta i volontärverksamhet efter hemkomsten, med särskilt fokus på att hjälpa ungdomar med begränsade möjligheter.

                  26.

                  Utforska nya trender och alternativa omfång och former för volontärarbete, bland annat genom att

                              a)

                              främja testning av olika format av och insamling av bevis på digitalt volontärarbete, i ett gränsöverskridande sammanhang, som ett komplement till fysisk rörlighet eller rent av som ett fristående format för volontärverksamhet,

                              b)

                              erkänna värdet av generationsöverskridande volontärarbete och främja denna verksamhet som ett värdefullt bidrag till de utmaningar som ett åldrande samhälle står inför samt ett sätt att engagera ungdomar i en generationsöverskridande dialog, underlätta kunskapsöverföring mellan generationerna och förbättra den sociala sammanhållningen.

                  27.

                  Skapa synergier, komplementaritet och kontinuitet mellan volontärprogram och volontärverksamhet på europeisk nivå och på olika nivåer i medlemsstaterna. Det kan till exempel röra sig om att

                              a)

                              utbyta information mellan medlemsstaterna om befintliga volontärprogram, inbegripet nationella program och nationell verksamhet för samhällstjänst om detta finns, och överföra sådan information till Europeiska kommissionen, i syfte att underlätta dess offentliggörande på Europeiska ungdomsportalen, wikinätverket för ungdomsfrågor och utvecklingen av bästa praxis,

                              b)

                              överväga åtgärder som främjar och stöder överföringen av bästa praxis mellan volontärprogram eller volontärverksamheter.

                  28.

                  Stödja volontärverksamhet som på ett meningsfullt sätt bidrar till att ta itu med klimat- och miljörelaterade utmaningar genom att

                              a)

                              uppmuntra integrering av miljövänliga metoder i alla volontärprojekt och volontärverksamheter samt främja ett miljömässigt hållbart och ansvarsfullt beteende bland deltagare och deltagande organisationer,

                              b)

                              främja en minskning av volontärverksamhetens miljöavtryck, till exempel genom att minska avfallet, idka återvinning och närhelst det är möjligt använda hållbara transportmedel,

                              c)

                              främja utvecklingen av volontärverksamhet som behandlar miljöskydd, hållbarhet, klimatmål samt förebyggande av katastrofer och därtill hörande återhämtningsåtgärder.

                  29.

                  Inkludera information om framstegen med att följa denna rekommendation i regelbundna uppdateringar som görs inom ramen för EU:s ungdomsstrategi, särskilt som en del av Youth Wiki.

            HÄRIGENOM UPPMANAS KOMMISSIONEN ATT GÖRA FÖLJANDE:

                  30.

                  Underlätta utbytet mellan medlemsstaterna av praxis när det gäller att ta itu med hinder som kan hindra ungdomar från att delta i volontärarbete, till exempel genom peer learning, kommissionens expertgrupper eller plattformen för EU:s ungdomsstrategi.

                  31.

                  Hjälpa medlemsstaterna att följa denna rekommendation genom samarbetsmekanismerna och samarbetsverktygen i EU:s ungdomsstrategi, den europeiska agendan för ungdomsarbete och EU:s ungdomsprogram, särskilt Europeiska solidaritetskåren.

                  32.

                  Underlätta ömsesidigt lärande och utbyten mellan medlemsstaterna och alla berörda parter på olika nivåer genom verksamhet som peer learning, inbördes rådgivning, expertgrupper, nätverksarbete och andra samarbetsstrukturer, bland annat med fokus på synergier och komplementaritet mellan system och verksamhet på EU-nivå och nationell nivå, inbegripet nationella system för samhällstjänst, om sådana finns. För detta ändamål utnyttja befintliga utrymmen som wikinätverket för ungdomsfrågor och Europeiska ungdomsportalen, där resurser och kunskap kan delas mellan medlemsstaterna och icke-statliga organisationer på olika nivåer.

                  33.

                  Utforska nya trender och format för volontärarbete som respekterar de grundläggande principerna för verksamheten när det gäller lika möjligheter och icke-diskriminering, tillgänglighet, inkludering och hög kvalitet, genom insamling av information, utveckling av bästa praxis och utarbetande av vägledning och handböcker, särskilt när det gäller digitalt eller blandat volontärarbete och generationsöverskridande volontärarbete.

                  34.

                  Främja och sprida information om europeiska möjligheter till volontärarbete för ungdomar, särskilt för personer med begränsade möjligheter, via Europeiska ungdomsportalen, som innehåller ett registreringsverktyg för solidaritetsverksamhet inom Europeiska solidaritetskåren. Förse den europeiska ungdomsportalen med länkar till relevanta nationella webbplatser i samarbete med medlemsstaterna (28).

                  35.

                  Vidareutveckla, främja och stödja användningen av befintliga EU-verktyg som stöder validering av resultat av icke-formellt och informellt lärande, särskilt ungdomspasset och Europass-plattformen, bland annat genom europeiska digitala meriter för lärande.

                  36.

                  Stödja forskning och datainsamling om hur volontärarbete och solidaritetsverksamhet på lång sikt inverkar på både enskilda personer och organisationer samt på samhällsnivå, inbegripet lärdomar och insikter från covid-19-pandemin vad gäller volontärsektorn och dess beredskap för liknande kriser, genom studier, enkäter, statistik, forskning och dataanalys.

                  37.

                  Använda onlineplattformen Youth Wiki för att samla in information om medlemsstaternas framsteg med att följa denna rekommendation.

                  38.

                  Rapportera om användningen av denna rådsrekommendation i samband med arbetet med genomförandet av EU:s ungdomsstrategi och den strategiska ramen för europeiskt utbildningssamarbete inför och bortom det europeiska området för utbildning.

            Denna rekommendation ersätter rådets rekommendation av den 20 november 2008 om unga volontärers rörlighet i Europeiska unionen.

         Utfärdad i Luxemburg den 5 april 2022.

               På rådets vägnar

            R. BACHELOT-NARQUIN

               Ordförande

         (1)  https://ec.europa.eu/info/sites/default/files/soteu_2021_address_sv_0.pdf

         (2)  Europaparlamentets och rådets beslut (EU) 2021/2316 av den 22 december 2021 om ett Europaår för kulturarv (2022) (EUT L 462, 28.12.2021, s. 1).

         (3)  Antagna texter – Hur covid-19 påverkar ungdomar och idrott – onsdagen den 10 februari 2021 (europa.eu)

         (4)  EUT C 456, 18.12.2018, s. 1.

         (5)  Rapport från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén om genomförandet av EU:s ungdomsstrategi (2019–2021), COM/2021/636 final.

         (6)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/888 av den 20 maj 2021 om inrättande av programmet för Europeiska solidaritetskåren. Volontärverksamhet kan bedrivas i länder utanför EU enligt följande:
      – I enlighet med artikel 7.2 i förordning (EU) 2021/888 ”[får v]olontärarbete [...] utföras i ett annat land än det där deltagaren är bosatt (gränsöverskridande volontärarbete) eller i det land där deltagaren är bosatt (volontärarbete inom landet)”. Ett annan land än deltagarens bosättningsland kan vara ett tredjeland som är associerat till programmet eller ett annat deltagande land.
      – I enlighet med artikel 10.2 i förordning (EU) 2021/888 ”[får v]olontärarbete inom Europeiska frivilligkåren för humanitärt bistånd [...] endast utföras i de regioner i tredjeländer där [...] det bedrivs verksamhet och insatser för humanitärt bistånd, och [...] det inte pågår några internationella eller icke-internationella väpnade konflikter”.
      Enligt artikel 2.3 är dessutom deltagande i programmet öppet även för tredjelandsmedborgare ”som är lagligen bosatt i en medlemsstat, i ett tredjeland som är associerat till programmet eller i ett annat deltagande land enligt denna förordning”.

         (7)  https://eur-lex.europa.eu/legal-content/SV/TXT/PDF/?uri=CELEX:42018Y1218(01)&qid=1578414694481&from=SV

         (8)  Evaluation of the EU Youth Strategy and the Council Recommendation on the mobility of young volunteers, 2016.

         (9)  Promoting the mobility of young volunteers and cross-border solidarity, a practical toolbox for actors and stakeholders in the field of youth and recommendations for policymakers, utarbetad av den expertgrupp som inrättades av Europeiska kommissionen för att stödja översynen av rådets rekommendation från 2008 om unga volontärers rörlighet, 2021 (arbetet utfördes från september 2019 till september 2020).

         (10)  Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén om att förverkliga det europeiska området för utbildning senast 2025 COM(2020) 625 final, som finns tillgänglig på följande adress: EUR-Lex - 52020DC0625 - SV - EUR-Lex (europa.eu).

         (11)  Det bör erinras om att Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 883/2004 av den 29 april 2004 om samordning av de sociala trygghetssystemen föreskriver samordning av rättigheter till social trygghet, inbegripet förmåner vid sjukdom, i gränsöverskridande situationer och är tillämplig på volontärer som flyttar mellan medlemsstater.

         (12)  EUT L 295, 21.11.2018, s. 32, bilaga I, avsnitt E. via portalen ”Your Europe” (välj svenska som språk): Your Europe (europa.eu)

         (13)  COM (2020) 758 final.

         (14)  Ungdomspasset är det viktigaste instrument för erkännande och validering som finns tillgängligt för alla deltagare i Erasmus+ och Europeiska solidaritetskåren för att återspegla lärandeprocessen och dokumentera läranderesultaten

         (15)  Genom Europaparlamentets och rådets beslut (EU) 2018/646 av den 18 april 2018 om en gemensam ram för tillhandahållande av bättre tjänster för kompetens och kvalifikationer (Europass) och om upphävande av beslut 2241/2004/EG (EUT L 112, 2.5.2018, s. 42) inrättas en europeisk ram för att främja öppenhet och förståelse av färdigheter och kvalifikationer som förvärvats i formella, icke-formella och informella sammanhang, bland annat genom praktiska erfarenheter, rörlighet och volontärarbete.

         (16)  EUT C 398, 22.12.2012, s. 1.

         (17)  Evaluation of the EU Youth Strategy and the Council Recommendation on the mobility of young volunteers (europa.eu), 2016

         (18)  Volontärer får ingen ersättning för sin tid, men kostnader som vanligtvis är begränsade till resor, mat eller logi och/eller andra mindre personliga utgifter kan ersättas.

         (19)  Se samma definition i artikel 2.4 i förordning (EU) 2021/888.

         (20)  Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2016/2102 av den 26 oktober 2016 om tillgänglighet avseende offentliga myndigheters webbplatser och mobila applikationer (EUT L 327, 2.12.2016, s. 1).

         (21)  Inbegripet information om förfarandena för att ansöka om ett europeiskt sjukförsäkringskort och detaljerad information om vad som omfattas och inte omfattas av de nationella hälso- och sjukvårdssystemen.

         (22)  Den flerspråkiga portalen ”Your Europe” enligt förordning (EU) 2018/1724, EUT L 295, 21.11.2018, s. 1, avsnittet ”Youth Wiki” på Europeiska ungdomsportalen, information på Europa-portalen, t.ex. om det europeiska sjukförsäkringskortet: Ansökan om ett kort - Sysselsättning, socialpolitik och inkludering - Europeiska kommissionen (europa.eu).

         (23)  Resolution från rådet och företrädarna för medlemsstaternas regeringar, församlade i rådet, om ramen för inrättandet av en europeisk agenda för ungdomsarbete (2020/C 415/01).

         (24)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/888 av den 20 maj 2021 om inrättande av programmet för Europeiska solidaritetskåren och om upphävande av förordningarna (EU) 2018/1475 och (EU) nr 375/2014 (EUT L 202, 8.6.2021, s. 32).

         (25)  Se strategin för inkludering och mångfald inom Erasmus+ och Europeiska solidaritetskåren för vägledning om hur detta ska göras: https://ec.europa.eu/programmes/erasmus-plus/resources/implementation-guidelines-erasmus-and-european-solidarity-corps-inclusion-and-diversity_sv

         (26)  I linje med EU:s strategier för jämlikhet och inkludering riktade mot särskilda diskriminerade och missgynnade grupper som antogs 2020–2021: EU:s handlingsplan mot rasism 2020–2025 (COM(2020) 565 final, 18 september 2020), EU:s strategiska ram för romers jämlikhet, inkludering och delaktighet (COM(2020) 620 final, 7 oktober 2020), jämlikhetsstrategin för hbtqi-personer (COM(2020) 698 final, 12 november 2020), handlingsplanen för integration och inkludering (COM(2020) 758 final, 24 november 2020), strategin för rättigheter för personer med funktionsnedsättning (COM(2021) 101 final, 3 mars 2021).

         (27)  Detta var redan god praxis inom den tidigare europeiska volontärtjänsten. Nu ger Europeiska solidaritetskåren varje volontär ett kostnadsfritt europeiskt ungdomskort.

         (28)  Med information enligt punkt 2 a i denna rekommendation samt information om nationella volontärprogram eller nationell volontärverksamhet.