title: Rekommendation till rådets beslut om att det föreligger ett alltför stort underskott i Tyskland - tillämpning av artikel 104.6 i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen

text: ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---


A ir *    I EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION

#ä*

                                            Bryssel den 18.12.1998
                                            KOM(1998) 789 slutlig

                                            98/0365 (CNB)
                                            98/0366 (CNB)
                                            98/0367 (CNB)

                          Rekommendation till
                          RÅDETS BESLUT

            om gemenskapens ståndpunkt beträffande ett avtal
         om de monetäraförbindelsernamed Furstendömet Monaco

                          Rekommendation till
                          RÅDETS BESLUT

             om gemenskapens ståndpunkt beträffande ett avtal
         om de monetäraförbindelsernamed Republiken San Marino

                          Rekommendation till
                          RÅDETS BESLUT

             om gemenskapens ståndpunkt beträffande ett avtal
             om de monetäraförbindelsernamed Heliga Stolen

                      (Framlagda av kommissionen)
 ---pagebreak---  ---pagebreak---                         Rekommendation till rådets beslut
          om gemenskapens ståndpunkt beträffande ett avtal om de monetära
                    förbindelserna med Furstendömet Monaco

                                          MOTIVERING

Från och med den 1 januari 1999 kommer gemenskapen att vara ensam behörig i
monetära frågor och växelkursfrågor i de medlemsstater som inför euron. Varje avtal med
tredje land om monetära frågor och växelkursfrågor måste återspegla denna
behörighetsfördelning. Kommissionen måste därför besluta om den framtida
tillämpningen av sådana avtal somförekommermellan medlemsstater som inför euron
och tredje land.
I detta syfte lägger kommissionen fram ett utkast till rådets beslut som riktar sig till
Frankrike och i vilket den ståndpunkt som skall intas vid framförhandlingen av ett nytt
avtal mellan gemenskapen och Furstendömet Monaco definieras.
I. Allmänna överväganden
Frankrike har särskilda monetäraförbindelsermed Furstendömet Monaco. Dessa grundar
sig på olika rättsliga instrument1 genom vilka det säkerställs att sedlar och mynt som ges
ut av Frankrike är lagliga betalningsmedel i Furstendömet Monaco. Mynt som ges ut av
Furstendömet Monaco är lagliga betalningsmedel endast i Furstendömet Monaco.
Furstendömet Monaco har varken en egen valuta eller en centralbank.
Finansiella institut i Furstendömet Monaco har möjlighet till refinansiering i Banque de
France, vilket de inte har utnyttjat tidigare, och har tillgång till några franska
betalningssystem på samma villkor som franska banker. Å andra sidan omfattas de av
samma reservkrav och krav på rapportering av statistik som franska banker. De omfattas
dessutom av samma bestämmelser när det gäller beviljande av bankoktroj och övervakas
av behörig fransk myndighet.
Från och med 1 januari 1999 kommer euron att vara Frankrikes valuta. Enligt fördraget
skall Europeiska centralbankssystemet utforma och genomföra gemenskapens monetära
politik. Därför måste ett nytt avtal slutas mellan gemenskapen och Furstendömet
Monaco.

    Ordonnance monégasque fixant le cours légal et le cours forcé des monnaies et billets
    du 2 janvier 1925; Convention franco-monégasque relative au contrôle des changes, 14 avril 1945 ;
    Echange de lettres entre la France et Monaco du 18 mai 1963 relatif à la réglementation bancaire dans
    la Principauté, enligt ändring i Echange de lettres du 27 novembre 1987.
                                                                                b
 ---pagebreak--- I utkastet till rådets beslut anges de principer somförhandlingarnamed Furstendömet
Monaco skall grunda sig på. Kommissionen rekommenderar att gemenskapen tillåter att
Furstendömet Monaco använder euron som sin officiella valuta samt att eurosedlar som
givits ut av Europeiska centralbankssystemet och euromynt som givits ut av de
medlemsstater som antagit euron blir lagliga betalningsmedel. Dessutom skall finansiella
institut som är belägna i Furstendömet Monaco få tillgång till de betalningssystem som
ESCB erbjuder, på villkor som ECB skall fastställa.
Å andra sidanförväntasFurstendömet Monacoförbindasig att inte ge ut något som helst
slag av sedlar, mynt eller ersättningar för dessa om inte villkoren för sådan utgivning
överenskommits med gemenskapen. Furstendömet Monaco förväntas dessutom göra
gemenskapsbestämmelser om sedlar och mynt i euro tillämpliga i Furstendömet Monaco
och att nära samarbeta med gemenskapen när det gäller åtgärder mot förfalskning av
sedlar och mynt i euro.
Utkastet till rådets beslut grundar sig på artikel 109.3 ifördraget,därföljandeanges: "Om
gemenskapen behöver föra förhandlingar om avtal angående monetära frågor eller
växelkursfrågor med en eller flera stater eller internationella organisationer skall rådet,
med avvikelse från artikel 228, med kvalificerad majoritet på rekommendation av
kommissionen och efter att ha hört ECB besluta om en ordningförförhandlingarnaoch
för hur sådana avtal skall ingås."
Med tanke på de nära historiska banden mellan Frankrike och Furstendömet Monaco
rekommenderar kommissionen att Frankrikeförhandlarfram och ingår det nya avtalet på
gemenskapens vägnar. I enlighet med artikel 109.3 ifördragetskall kommissionen i full
omfattning medverka vidförhandlingarna.Kommissionen rekommenderar att Europeiska
centralbanken medverkar i full omfattning vidförhandlingarnapå sitt behörighetsområde.
Utkastet till avtal måste skickas till Ekonomiska och finansiella kommittén för ett
yttrande. Utkastet till avtal måste framläggas för rådet om kommissionen eller Europeiska
centralbanken eller Ekonomiska och finansiella kommittén anser att det är nödvändigt.

II. Kommentarer till artiklarna

Artikel 1
Denna artikel återspeglar det faktum att avtalen mellan Frankrike och Furstendömet
Monaco i dess nuvarande form inte ärförenligamed denfördelningav behörigheten för
monetära frågor och växelkursfrågor som anges ifördraget.Avtalen måste således ändras
eller ersättas så snart som möjligt. Frankrike uppmanas underrätta Furstendömet Monaco
så att avtalen kan ändras så snart detta är möjligt enligt de befintliga avtalen.

Artikel 2
I artikel 2föreskrivsatt de principer som anges i artiklarna 3-6 bör ligga till grund för den
ståndpunkt som Frankrike skall inta på gemenskapens vägnar iförhandlingarnaom ett
avtal om monetära frågor med Furstendömet Monaco.

                                                                                3
 ---pagebreak--- Artikel 3

I artikel 3 anges att gemenskapen får tillåta att Furstendömet Monaco använder euron
som sin officiella valuta samt att eurosedlar som givits ut av Europeiska
centralbankssystemet och euromynt som givits ut av de medlemsstater som antagit euron
blir lagliga betalningsmedel. Detta säkerställer att Furstendömet Monaco och Frankrike
kan fortsätta att ha samma valuta, det vill säga euron, och att sedlar och mynt sqrn $r
lagliga betalningsmedel i Frankrike kommer att vara det även i Furstendömet Monaco.

Artikel 4

I artikel 4 föreskrivs att Furstendömet Monaco förväntas förbinda sig att inte ge ut några
sedlar, mynt eller ersättningar för dessa, om inte sådant utgivande uttryckligen tillåts i
avtalet. Detta gäller inte enbart sedlar, mynt eller ersättningar för dessa uttryckta i euro
utan alla typer av sedlar, mynt och ersättningar för dessa oavsett denominering.

ArtikelS

Syftet med det första stycket är att säkerställa att gemenskapsbestämmelserna om sedlar
och mynt i euro, som till exempel bestämmelserna om copyright, utbyte av skadade
sedlar och mångfaldigande av sedlar och mynt, följs i Furstendömet Monaco.

I det andra stycket föreskrivs att Furstendömet Monaco skall förbinda sig att nära
samarbeta med gemenskapen när det gäller att skydda sedlar och mynt i euro mot
förfalskning. Detta gäller bland annat utbyte av tekniska och statistiska uppgifter om
förfalskade sedlar och mynt och utbyte av operationell och strategisk information mellan
berörda myndigheter. Furstendömet Monaco förväntas säkerställa lämpliga sanktioner
mot förfalskning av sedlar och mynt i euro.

Artikel 6

I artikel 6 föreskrivs att gemenskapen får tillåta att finansiella institut som är belägna i
Furstendömet Monaco får tillgång till några eller samtliga franska nationella
betalningssystem, på villkor som skall fastställas med Europeiska centralbankens
samtycke. Syftet med denna bestämmelse är inte att ålägga ECBS skyldighet att ge
tillträde till ECBS:s betalningssystem. Sådant tillträde kan endast beviljas om ECB
samtycker till det.

Artiklarna 7 och 8

I artiklarna 7 och 8 föreskrivs att Frankrike skall föra förhandlingarna och ingå avtalet
med Furstendömet Monaco på gemenskapens vägnar. Rådet utnyttjar därmed sin rätt att
besluta om en ordning för förhandlingarna och för hur avtal om monetära frågor eller
växelkursfrågor skall ingås. I enlighet med artikel 109.3 i fördraget skall kommissionen i
full omfattning medverka vid förhandlingarna.

                                                                                H
 ---pagebreak--- Med tanke på att de flesta aspekterna på detta avtal är relevanta för Europeiska
centralbanken skall Europeiska centralbanken medverka i full omfattning vid
förhandlingarna på sitt behörighetsområde.

Innan avtalet kan ingås skall Frankrike lägga fram ett utkast till avtal för Ekonomiska och
finansiella kommittén för yttrande. Om kommissionen eller Europeiska centralbanken,
vilka i full omfattning har medverkat vid förhandlingarna, eller Ekonomiska och
finansiella kommittén anser att avtalet bör läggas fram för rådet kan avtalet ingås först
när rådet fattat ett beslut i enlighet med artikel 109.3 i fördraget.

Artikel 9

I artikel 9 föreskrivs att alla befintliga bilaterala avtal mellan Frankrike och Furstendömet
Monaco måste vara förenliga inte endast med den fördelning av behörigheten för
monetära frågor och växelkursfrågor som anges i fördraget, utan även med det nya avtalet
mellan gemenskapen och Furstendömet Monaco om deras monetära förhållanden.

Artikel 10

I denna artikel klargörs att beslutet riktar sig till Frankrike. Beslutet träder i kraft så snart
det har meddelats Frankrike.

                                                                                b
 ---pagebreak---                  Rekommendation till rådets beslut [ ] av den...
         om gemenskapens ståndpunkt beträffande ett avtal om de monetära
                   förbindelserna med Furstendömet Monaco
                                                                                98/ 0365(CNB)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel
109.3 i detta,

med beaktande av kommissionens rekommendation,

med beaktande av Europeiska centralbankens yttrande, och

avföljandeskäl:

1. Enligt rådetsförordning(EG) nr 974/98 av den 3 maj 19982 skall euronfrånoch med
   den 1 januari 1999 ersätta valutorna i varje deltagande medlemsstat till
   omräkningskursen.

2. Från och med samma dag kommer gemenskapen att ha behörighet i monetära frågor
   och växelkursfrågor i de medlemsstater som inför euron.

3. Rådet skall besluta om en ordningförförhandlingarnaochförhur avtal om monetära
   frågor eller växelkursfrågor skall ingås.

4. Frankrike har särskilda monetära förbindelser med Furstendömet Monaco vilka
   grundar sig på olika rättsliga instrument3. Finansiella institut i Furstendömet Monaco
   har möjlighet till refinansiering i Banque de France och deltar i vissa franska
   betalningssystem på samma villkor somfranskabanker.

2
    EGT L 139, 11.5.1998, s.l.

    Ordonnance monégasque fixant le cours légal et le cours forcé des monnaies et billets
    du 2 janvier 1925; Convention franco-monégasque relative au contrôle des changes, 14 avril 1945 ;
    Echange de lettres entre la France et Monaco du 18 mai 1963 relatif à la réglementation bancaire dans
    la Principauté, enligt ändring i Echange de lettres du 27 novembre 1987.
 ---pagebreak--- 5.   Euron kommer att ersätta denfranskafrancenden 1 januari 1999.

6.   Enligt förklaring nr 6 i slutakten i Fördraget om Europeiska unionen åtar sig
     gemenskapen att underlätta de omförhandlingar av den nuvarande ordningen med
     Furstendömet Monaco som kan bli nödvändiga på grund av att den gemensamma
     valutan införs.

7.   Den nuvarande ordningen mellan Frankrike och Furstendömet Monaco måste så
     snart som möjligt ändras eller eventuellt ersättas, eftersom gemenskapen i enlighet
     medfördragettilldelats behörighet i monetärafrågoroch växelkursfrågor.

8.   Med tanke på de nära ekonomiskaförbindelsernamellan Furstendömet Monaco och
     gemenskapen är det lämpligt att ett avtal om sedlar och mynt, tillgång till
     betalningssystem och eurons rättsliga ställning i Furstendömet Monaco ingås mellan
     gemenskapen och Furstendömet Monaco. Med tanke på de historiska kopplingarna
     mellan Frankrike och Furstendömet Monaco är det lämpligt att Frankrike förhandlar
     fram och ingår det nya avtalet på gemenskapens vägnar.

9.   För att göra det möjligt för Furstendömet Monaco att ha samma valuta som
     Frankrike är det lämpligt att komma överens om att Furstendömet Monaco skall
     använda euron som officiell valuta och göra sedlar och mynt i euro som givits ut av
     Europeiska centralbankssystemet och de medlemsstater som antagit euron till lagligt
     betalningsmedel.

10. Det är viktigt att Furstendömet Monaco säkerställer att gemenskapsbestämmelserna
    om sedlar och mynt i euro är tillämpliga i Furstendömet Monaco. Sedlar och mynt i
    euro behöver lämpligt skydd mot förfalskning. Det är viktigt att Furstendömet
    Monaco vidtar alla åtgärder som behövs för att bekämpa förfalskning och för att
    samarbeta med gemenskapen på detta område.

11. Europeiska centralbanken och de nationella centralbankerna kan genomföra alla
    typer av banktransaktioner med finansiella institut i tredje land. Europeiska
    centralbanken och de nationella centralbankerna kan på lämpliga villkor ge
    finansiella institut i tredje land tillgång till deras betalningssystem. Avtalet mellan
    gemenskapen och Furstendömet Monaco får inte medföra att några skyldigheter
    åläggs Europeiska centralbanken eller de nationella centralbankerna.

12. Kommissionen och Europeiska centralbanken inom sina respektive
    behörighetsområden skall i full omfattning medverka vidförhandlingarna.Frankrike
    bör lägga fram utkastet till avtal för Ekonomiska och finansiella kommittén för
    yttrande. Utkastet till avtal skall läggas fram för rådet om kommissionen eller

                                                                                1-
 ---pagebreak---      Europeiska centralbanken eller Ekonomiska och finansiella kommittén anser att det
     är nödvändigt.
13. Befintliga avtal mellan Frankrike och Furstendömet Monaco skall ändras eller
     eventuellt ersättas för att undvika att sådana avtal är oförenliga med avtalet mellan
     gemenskapen och Furstendömet Monaco om deras monetära förhållanden.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

                                         Artikel 1

Frankrike skall meddela Furstendömet Monaco om behovet av att så snart som möjligt
ändra det befintliga avtalet mellan Frankrike och Furstendömet Monaco när det gäller
monetärafrågoroch skall erbjudaförhandlingarom ett nytt avtal.

                                         Artikel 2

Den ståndpunkt som gemenskapen skall inta i förhandlingarna med Furstendömet
Monaco om ett avtal om defrågorsom anges nedan skall grunda sig på de principer som
anges i artiklarna 3-6.

                                         Artikel 3

1.       Furstendömet Monaco skall ha rätt att använda euron som sin officiella valuta.

2.       Furstendömet Monaco skall ha rätt att göra sedlar och mynt i euro till lagliga
betalningsmedel.

                                                                                "B
 ---pagebreak---                                         Artikel 4

Furstendömet Monaco skall förbinda sig att inte ge ut någon som helst typ av sedlar,
mynt eller ersättningar för dessa, om inte villkoren för sådant utgivande har
överrenskommits med Europeiska gemenskapen.

                                         Artikels

1.     Furstendömet Monaco skall förbinda sig att göra gemenskapsbestämmelserna om
sedlar och mynt i euro tillämpliga i Furstendömet Monaco.

2.      Furstendömet Monaco skall förbinda sig att nära samarbeta med gemenskapen när
det gäller åtgärder mot förfalskning av sedlar och mynt i euro.

                                         Artikel 6

Finansiella institut i Furstendömet Monaco kan fä tillgång till några eller samtliga franska
betalningssystem på lämpliga villkor som skall fastställas med Europeiska centralbankens
samtycke.

                                         Artikel 7

Frankrike skall på gemenskapens vägnar föra förhandlingarna med Furstendömet Monaco
på ovannämnda områden. Kommissionen skall i full omfattning medverka vid
förhandlingarna. Europeiska centralbanken skall i full omfattning medverka vid
förhandlingarna inom sitt behörighetsområde. Frankrike skall lägga fram utkastet till
avtal för Ekonomiska och finansiella kommittén för yttrande.

                                                                                B
 ---pagebreak---                                           Artikel 8

Frankrike skall ha rätt att ingå avtalet på gemenskapens vägnar om inte kommissionen
eller Europeiska centralbanken eller Ekonomiska och finansiella kommittén anser att
avtalet bör läggas fram för rådet.

                                          Artikel 9

Frankrike och Furstendömet Monaco skall se över sina befintliga avtal i syfte att göra
dem förenliga med avtalet mellan gemenskapen och Furstendömet Monaco om deras
monetära förhållanden.

                                          Artikel 10
Detta beslut riktar sig till Frankrike.

Utfärdat i Bryssel,

                                                                 På rådets vägnar

                                                                 Ordförande

                                                                                /i°
 ---pagebreak---   .•*•**«#*.,

                               Rekommendation till rådets beslut
                om gemenskapens ståndpunkt beträffande ett avtal om de monetära
                          förbindelserna med Republiken San Marino

                                         MOTIVERING

Från och med den 1 januari 1999 kommer gemenskapen att vara ensam behörig i
monetära frågor och växelkursfrågor i de medlemsstater som inför euron. Varje avtal med
tredje land om monetära frågor och växelkursfrågor måste återspegla denna
behörighetsfördelning. Kommissionen måste därför besluta om den framtida
tillämpningen av sådana avtal som förekommer mellan medlemsstater som inför euron
och tredje land.

I detta syfte lägger kommissionen fram ett utkast till rådets beslut som riktar sig till
Italien och i vilket den ståndpunkt som skall intas vid framförhandlingen av ett nytt avtal
mellan gemenskapen och Republiken San Marino definieras.

I. Allmänna överväganden

Italien har ingått flera avtal med Republiken San Marino. Dessa omfattar bestämmelser
om monetära frågor1 och genom vilka det säkerställs att sedlar och mynt som ges ut av
Italien är lagliga betalningsmedel i Republiken San Marino. De mynt av annat material än
guld som ges ut av Republiken San Marino har samma form, dimension och
sammansättning som de som är i omlopp i Italien. Den volym som får ges ut av dessa
mynt, som är lagliga betalningsmedel i Republiken San Marino och Italien, begränsas i
avtalen. Republiken San Marino har förbundit sig att inte ge ut några andra mynt, sedlar
eller ersättningar för dessa. Republiken San Marino har varken en egen valuta eller en
centralbank, även om Instituto di Credito Sammarinese har vissa uppgifter som liknar en
centralbanks uppgifter.

Finansiella institut i Republiken San Marino har inte möjlighet till refinansiering i Banca
d'Italia. Däremot har ett finansiellt institut i Republiken San Marino tillgång till det

    Convenzione di amicizia e di buon vicinatofraSan Marino e Lltalia del 31 marzo 1939, i dess ändrade
    ordalydelse, Convenzione monetaria tra la Repubblica Italiana e la Repubblica di San Marino, 21-
    XII. 1991; Convenzione in materia di rapporti finanziari e valutan tra la Repubblica Italiana e la
    Repubblica di San Marino con atto aggiuntivo corredato da Processo Verbale finnato a Roma il 4
    marzo 1994.

                                                                                AA
 ---pagebreak--- italienska RTGS-systemet. Detfinnsinget formelltförhållandemellan Banca d'Italia och
Institute di Credito Sammarinese.
Från och med 1 januari 1999 kommer euron att vara Italiens valuta. Enligtfördragetskall
Europeiska centralbankssystemet utforma och genomföra gemenskapens monetära
politik, Därför måste ett nytt avtal slutas mellan gemenskapen och Republiken San
Marino.
I utkastet till rådets beslut anges de principer somförhandlingarnamed Republiken San
Marino skall grunda sig på. Kommissionen rekommenderar att gemenskapen tillåter att
Republiken San Marino använder euron som sin officiella valuta samt att eurosedlar som
givits ut av Europeiska centralbankssystemet och euromynt som givits ut av de
medlemsstater som antagit euron blir lagliga betalningsmedel. Dessutom skall finansiella
institut som är belägna i Republiken San Marino få tillgång till de betalningssystem som
ESCB erbjuder, på villkor som ECB skall fastställa.
Å andra sidan förväntas Republiken San Marino förbinda sig att inte ge ut något som
helst slag av sedlar, mynt eller ersättningar för dessa om inte villkoren för sådan
utgivning överenskommits med gemenskapen. Republiken San Marino förväntas
dessutom göra gemenskapsbestämmelserna om sedlar och mynt i euro tillämpliga i
Republiken San Marino och att nära samarbeta med gemenskapen när det gäller åtgärder
motförfalskningav sedlar och mynt i euro. Det bekräftas att Italien kan välja att ge ut
mynt med en särskild symbolförRepubliken San Marino.
Utkastet till rådets beslut grundar sig på artikel 109.3 ifördraget,därföljandeanges: "Om
gemenskapen behöver föra förhandlingar om avtal angående monetära frågor eller
växelkursfrågor med en eller flera stater eller internationella organisationer skall rådet,
med avvikelse från artikel 228, med kvalificerad majoritet på rekommendation av
kommissionen och efter att ha hört ECB besluta om en ordningförförhandlingarnaoch
för hur sådana avtal skall ingås."

Med tanke på de nära historiska banden mellan Italien och Republiken San Marino
rekommenderar kommissionen att Italien förhandlar fram och ingår det nya avtalet på
gemenskapens vägnar. I enlighet med artikel 109.3 ifördragetskall kommissionen i full
omfattning medverka vidförhandlingarna.Kommissionen rekommenderar att Europeiska
centralbanken medverkar i full omfattning vidförhandlingarnapå sitt behörighetsområde.
Utkastet till avtal måste skickas till Ekonomiska och finansiella kommittén för ett
yttrande. Utkastet till avtal måsteframläggasförrådet om kommissionen eller Europeiska
centralbanken eller Ekonomiska och finansiella kommittén anser att det är nödvändigt.

II. Kommentarer till artiklarna

Artikel 1
Denna artikel återspeglar det faktum att avtalen mellan Italien och Republiken San
Marino i dess nuvarande form inte ärförenligamed denfördelningav behörigheten för
monetära frågor och växelkursfrågor som anges ifördraget.Avtalen måste således ändras

                                                                                AV
 ---pagebreak--- eller ersättas så snart som möjligt. Italien uppmanas underrätta Republiken San Marino så
att avtalen kan ändras så snart detta är möjligt enligt de befintliga avtalen.

Artikel 2

I artikel 2 föreskrivs att de principer som anges i artiklarna 3-6 bör ligga till grund för den
ståndpunkt som Italien skall inta på gemenskapens vägnar i förhandlingarna om ett avtal
om monetära frågor med Republiken San Marino.

Artikel 3

I artikel 3 anges att gemenskapen får tillåta att Republiken San Marino använder euron
som sin officiella valuta samt att eurosedlar som givits ut av Europeiska
centralbankssystemet och euromynt som givits ut av de medlemsstater som antagit euron
blir lagliga betalningsmedel. Detta säkerställer att Republiken San Marino och Italien kan
fortsätta att ha samma valuta, det vill säga euron, och att sedlar och mynt som är lagliga
betalningsmedel i Italien kommer att vara det även i Republiken San Marino.

Artikel 4

I artikel 4 föreskrivs att Republiken San Marino skall förbinda sig att inte ge ut några
sedlar, mynt eller ersättningar för dessa, om inte sådant utgivande uttryckligen tillåts i
avtalet. Detta gäller inte enbart sedlar, mynt eller ersättningar för dessa uttryckta i euro
utan alla typer av sedlar, mynt och ersättningar för dessa oavsett denominering.

ArtikelS

Syftet med det första stycket är att säkerställa att gemenskapsbestämmelserna om sedlar
och mynt i euro, som till exempel bestämmelserna om copyright, utbyte av skadade
sedlar och mångfaldigande av sedlar och mynt, följs i Republiken San Marino.

I det andra stycket föreskrivs att Republiken San Marino skall förbinda sig att nära
samarbeta med gemenskapen när det gäller att skydda sedlar och mynt i euro mot
förfalskning. Detta gäller bland annat utbyte av tekniska och statistiska uppgifter om
förfalskade sedlar och mynt och utbyte av operationell och strategisk information mellan
berörda myndigheter. Republiken San Marino förväntas säkerställa lämpliga sanktioner
mot förfalskning av sedlar och mynt i euro.

Artikel 6

I artikel 6 föreskrivs att gemenskapen får tillåta att finansiella institut som är belägna i
Republiken San Marino får tillgång till det italienska nationella RTGS-sygtemet2, på
villkor som Europeiska centralbanken skall fastställa. Syftet med denna bestämmelse är
inte att ålägga ECBS skyldighet att ge tillträde till ECBS:s betalningssystem. Sådant

    System för bruttoavveckling i realtid (Real-Time Gross Settlement System)

                                                                                /Ii
 ---pagebreak--- tillträde till det italienska nationella RTGS-systemet kan endast beviljas om ECB
samtycker till det och på de villkor som ECB anger.

Artiklarna 7 och 8

I artiklarna 7 och 8 föreskrivs att Italien skall föra förhandlingarna och ingå avtalet med
Republiken San Marino på gemenskapens vägnar. Rådet utnyttjar därmed sin rätt att
besluta om en ordning för förhandlingarna och för hur avtal om monetära frågor eller
växelkursfrågor skall ingås. I enlighet med artikel 109.3 i fördraget skall kommissionen i
full omfattning medverka vid förhandlingarna.

Med tanke på att de flesta aspekterna på detta avtal är relevanta för Europeiska
centralbanken skall Europeiska centralbanken medverka i full omfattning vid
förhandlingarna på sitt behörighetsområde.

Innan avtalet kan ingås skall Italien lägga fram ett utkast till avtal för Ekonomiska och
finansiella kommittén för yttrande. Om kommissionen eller Europeiska centralbanken,
vilka i full omfattning har medverkat vid förhandlingarna, eller Ekonomiska och
finansiella kommittén anser att avtalet bör läggas fram för rådet kan avtalet ingås först
när rådet fattat ett beslut i enlighet med artikel 109.3 i fördraget.

Artikel 9

I artikel 9 föreskrivs att alla befintliga bilaterala avtal mellan Italien och Republiken San
Marino måste vara förenliga inte endast med den fördelning av behörigheten för
monetära frågor och växelkursfrågor som anges i fördraget, utan även med det nya avtalet
mellan gemenskapen och Republiken San Marino om deras monetära förhållanden.

Artikel 10

I denna artikel klargörs att beslutet riktar sig till Italien. Beslutet träder i kraft så snart det
har meddelats Italien.

                                                                                A
 ---pagebreak---                    Rekommendation till rådets beslut [ ] av den ...
          om gemenskapens ståndpunkt beträffande ett avtal om de monetära
                    förbindelserna med Republiken San Marino
                                                                                98/ 0366(CNB)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel
109.3 i detta,

med beaktande av kommissionens rekommendation,

med beaktande av Europeiska centralbankens yttrande, och

avföljandeskäl:

1. Enligt rådetsförordning(EG) nr 974/98 av den 3 maj 19981 skall euronfrånoch med
   den 1 januari 1999 ersätta valutorna i varje deltagande medlemsstat till
   omräkningskursen.

2. Från och med samma dag kommer gemenskapen att ha behörighet i monetära frågor
   och växelkursfrågor i de medlemsstater som inför euron.

3. Rådet skall besluta om en ordningförförhandlingarnaochförhur avtal om monetära
   frågor eller växelkursfrågor skall ingås.

4. Italien har ingått flera avtal med Republiken San Marino vilka omfattar
   bestämmelser om monetära frågor2.

5. Euron kommer att ersätta den italienska liran den 1 januari 1999.

1
    EGTL 139, 11.5.1998, s.l.

2
    Convenzione di amicizia e di buon vicinato fra San Marino e L'Italia del 31 marzo 1939, i dess ändrade
    ordalydelse, Convenzione monetaria tra la Repubblica Italiana e la Repubblica di San Marino, 21-
    XII. 1991; Convenzione in materia di rapporti finanziari e valutari tra la Repubblica Italiana e la
    Repubblica di San Marino con atto aggiuntivo corredato da Processo Verbale fïrmato a Roma il 4
    marzo 1994.
                                                                                AÎ
 ---pagebreak--- 6.   Enligt förklaring nr 6 i slutakten i Fördraget om Europeiska unionen åtar sig
     gemenskapen att underlätta de omförhandlingar av den nuvarande ordningen med
     Republiken San Marino som kan bli nödvändiga på grund av att den gemensamma
     valutan införs.

7. De nuvarande avtalen mellan Italien och Republiken San Marino måste så snart som
   möjligt ändras eller eventuellt ersättas, eftersom gemenskapen i enlighet med
   fördraget tilldelats behörighet i monetärafrågoroch växelkursfrågor.

8.   Med tanke på de nära ekonomiskaförbindelsernamellan Republiken San Marino och
     gemenskapen är det lämpligt att ett avtal om sedlar och mynt, tillgång till
     betalningssystem och eurons rättsliga ställning i Republiken San Marino ingås
     mellan gemenskapen och Republiken San Marino. Med tanke på de historiska
     kopplingarna mellan Italien och Republiken San Marino är det lämpligt att Italien
     förhandlarframoch ingår det nya avtalet på gemenskapens vägnar.

9.   För att göra det möjligt för Republiken San Marino att ha samma valuta som Italien
     är det lämpligt att komma överens om att Republiken San Marino skall använda
     euron som officiell valuta och göra sedlar och mynt i euro som givits ut av
     Europeiska centralbankssystemet och de medlemsstater som antagit till lagligt
     betalningsmedel.

10. Det är viktigt att Republiken San Marino säkerställer att gemenskapsbestämmelserna
    om sedlar och mynt i euro är tillämpliga i Republiken San Marino. Sedlar och mynt i
    euro behöver lämpligt skydd mot förfalskning. Det är viktigt att Republiken San
    Marino vidtar alla åtgärder som behövs för att bekämpa förfalskning och för att
    samarbeta med gemenskapen på detta område.

11. Europeiska centralbanken och de nationella centralbankerna kan genomföra alla
    typer av banktransaktioner med finansiella institut i tredje land. Europeiska
    centralbanken och de nationella centralbankerna kan på lämpliga villkor ge
    finansiella institut i tredje land tillgång till deras betalningssystem. Avtalet mellan
    gemenskapen och Republiken San Marino får inte medföra att några skyldigheter
    åläggs Europeiska centralbanken eller de nationella centralbankerna.

12. Kommissionen och Europeiska centralbanken inom sina respektive
    behörighetsområden skall i full omfattning medverka vidförhandlingarna.Italien bör
    läggaframutkastet till avtal för Ekonomiska och finansiella kommittén för yttrande.
    Utkastet till avtal skall läggas fram för rådet om kommissionen eller Europeiska
    centralbanken eller Ekonomiska och finansiella kommittén anser att det är
    nödvändigt.

                                                                                /ib
 ---pagebreak--- 13. Befintliga avtal mellan Italien och Republiken San Marino skall ändras eller
     eventuellt ersättas för att undvika att sådana avtal är oförenliga med avtalet mellan
     gemenskapen och Republiken San Marino om deras monetära förhållanden.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

                                        Artikel 1

Italien skall meddela Republiken San Marino om behovet av att så snart som möjligt
ändra det befintliga avtalet mellan Italien och Republiken San Marino när det gäller
monetära frågor och skall erbjuda förhandlingar om ett nytt avtal.

                                        Artikel 2

Den ståndpunkt som gemenskapen skall inta i förhandlingarna med Republiken San
Marino om ett avtal om de frågor som anges nedan skall grunda sig på de principer som
anges i artiklarna 3-6.

                                        Artikel 3

1.      Republiken San Marino skall ha rätt att använda euron som sin officiella valuta.

2.      Republiken San Marino skall ha rätt att göra sedlar och mynt i euro till lagliga
betalningsmedel.

                                                                                fr
 ---pagebreak---                                         Artikel 4

Republiken San Marino skall förbinda sig att inte ge ut någon som helst typ av sedlar,
mynt eller ersättningar för dessa, om inte villkoren för sådant utgivande har
överrenskommits med Europeiska gemenskapen.

                                        Artikel 5

.1.    Republiken San Marino skall förbinda sig att göra gemenskapsbestämmelserna
om sedlar och mynt i euro tillämpliga i Republiken San Marino.

2.      Republiken San Marino skall förbinda sig att nära samarbeta med gemenskapen
när det gäller åtgärder motförfalskningav sedlar och mynt i euro.

                                        Artikel 6

Finansiella institut i Republiken San Marino kan få tillgång till det italienska nationella
RTGS-systemet på lämpliga villkor som skall fastställas av Europeiska centralbanken.

                                        Artikel 7

Italien skall på gemenskapens vägnarföraförhandlingarnamed Republiken San Marino
på ovannämnda områden. Kommissionen skall i full omfattning medverka vid
förhandlingarna. Europeiska centralbanken skall i full omfattning medverka vid
förhandlingarna inom sitt behörighetsområde. Italien skall lägga fram utkastet till avtal
för Ekonomiska och finansiella kommittén för yttrande.

                                                                                /fl
 ---pagebreak---                                        Artikel 8

Italien skall ha rätt att ingå avtalet på gemenskapens vägnar om inte kommissionen eller
Europeiska centralbanken eller Ekonomiska ochfinansiellakommittén anser att avtalet
bör läggas fram för rådet.

                                       Artikel 9

Italien och Republiken San Marino skall säkerställa att befintliga avtal ärförenligamed
avtalet mellan gemenskapen och Republiken San Marino om deras monetära
förhållanden.

                                      Artikel 10
Detta beslutriktarsig till Italien.

Utfärdat i Bryssel,

                                                                   På rådets vägnar

                                                                   Ordförande

                                                                                A3
 ---pagebreak---                        Rekommendation till rådets beslut
         om gemenskapens ståndpunkt beträffande ett avtal om de monetära
                       förbindelserna med Heliga Stolen

                                         MOTIVERING

Från och med den 1 januari 1999 kommer gemenskapen att vara ensam behörig i
monetärafrågoroch växelkursfrågor i de medlemsstater som inför euron. Varje avtal med
tredje land om monetära frågor och växelkursfrågor måste återspegla denna
behörighetsfördelning. Kommissionen måste därför besluta om den framtida
tillämpningen av sådana avtal somförekommermellan medlemsstater som inför euron
och tredje land.

I detta syfte lägger kommissionen fram ett utkast till rådets beslut som riktar sig till
Italien och i vilket den ståndpunkt som skall intas vidframfbrhandlingenav ett nytt avtal
mellan gemenskapen och Heliga Stolen definieras.

I. Allmänna överväganden                      »
Italien har särskilda monetäraförbindelsermed Heliga Stolen. Dessa grundar sig på en
monetär konvention1 genom vilken det säkerställs att sedlar och mynt som ges ut av
Italien är lagliga betalningsmedel i Heliga Stolen. Sedlar som givits ut av Banca d'Italia är
inte lagliga betalningsmedel men är i praktiken i omlopp på Heliga Stolens område. De
mynt av annat material än guld som ges ut av Heliga Stolen har samma form, dimension
och sammansättning som de som är i omlopp i Italien. Den volym som får ges ut av
dessa mynt, som är lagliga betalningsmedel i Heliga Stolen och Italien, begränsas genom
konventionen. Heliga Stolen har varken en egen valuta eller en centralbank.

Finansiella institut i Heliga Stolen har varken möjlighet till refinansiering i Banca d'Italia
eller tillgång till det italienska RTGS-systemet. De är inte föremål för någon tillsyn från
de italienska tillsynsmyndigheterna.
Från och med 1 januari 1999 kommer euron att vara Italiens valuta. Enligtfördragetskall
Europeiska centralbankssystemet utforma och genomföra gemenskapens monetära
politik. Därför måste ett nytt avtal slutas mellan gemenskapen och Heliga Stolen.

1
    Convenzione monetaria tra la Repubblica Italiana e lo Stato délia Città del Vaticano il 3 dicembre
    1991.

                                                                                JtP
 ---pagebreak--- I utkastet till rådets beslut anges de principer som förhandlingarna med Heliga Stolen
skall grunda sig på. Kommissionen rekommenderar att gemenskapen tillåter att Heliga
Stolen använder euron som sin officiella valuta samt att eurosedlar som givits ut av
Europeiska centralbankssystemet och euromynt som givits ut av de medlemsstater som
antagit euron blir lagliga betalningsmedel. Dessutom skall finansiella institut som är
belägna i Heliga Stolen få tillgång till de betalningssystem som ESCB erbjuder, på villkor
som ECB skall fastställa.

Å andra sidan förväntas Heliga Stolen förbinda sig att inte ge ut något som helst slag av
sedlar, mynt eller ersättningar för dessa om inte villkoren för sådan utgivning
överenskommits med gemenskapen. Heliga Stolen förväntas dessutom göra
gemenskapsbestämmelserna om sedlar och mynt i euro tillämpliga i Heliga Stolen och att
nära samarbeta med gemenskapen när det gäller åtgärder mot förfalskning av sedlar och
mynt i euro. Det bekräftas att Italien kan välja att ge ut mynt med en särskild symbol för
Heliga Stolen.

Utkastet till rådets beslut grundar sig på artikel 109.3 i fördraget, där följande anges: "Om
gemenskapen behöver föra förhandlingar om avtal angående monetära frågor eller
växelkursfrågor med en eller flera stater eller internationella organisationer skall rådet,
med avvikelse från artikel 228, med kvalificerad majoritet på rekommendation av
kommissionen och efter att ha hört ECB besluta om en ordning för förhandlingarna och
för hur sådana avtal skall ingås."

Med tanke på de nära historiska banden mellan Italien och Heliga Stolen rekommenderar
kommissionen att Italien förhandlar fram och ingår det nya avtalet på gemenskapens
vägnar. I enlighet med artikel 109.3 i fördraget skall kommissionen i full omfattning
medverka vid förhandlingarna. Kommissionen rekommenderar att Europeiska
centralbanken medverkar i full omfattning vid förhandlingarna på sitt behörighetsområde.
Utkastet till avtal måste skickas till Ekonomiska och finansiella kommittén för ett
yttrande. Utkastet till avtal måste framläggas för rådet om kommissionen eller Europeiska
centralbanken eller Ekonomiska och finansiella kommittén anser att det är nödvändigt.

II. Kommentarer till artiklarna

Artikel 1

Denna artikel återspeglar det faktum att avtalen mellan Italien och Heliga Stolen i dess
nuvarande form inte är förenliga med den fördelning av behörigheten för monetära frågor
och växelkursfrågor som anges i fördraget. Avtalen måste således ändras eller ersättas så
snart som möjligt. Italien uppmanas underrätta Heliga Stolen så att avtalen kan ändras så
snart detta är möjligt enligt de befintliga avtalen.

Artikel 2

I artikel 2 föreskrivs att de principer som anges i artiklarna 3-6 bör ligga till grund för den
ståndpunkt som Italien skall inta på gemenskapens vägnar i förhandlingarna om ett avtal
om monetära frågor med Heliga Stolen.
                                                                                U
 ---pagebreak--- Artikel 3
I artikel 3 anges att gemenskapen får tillåta att Heliga Stolen använder euron söm sin
officiella valuta samt att eurosedlar som givits ut av Europeiska centralbankssystemet och
euromynt som givits ut av de medlemsstater som antagit euron blir lagliga
betalningsmedel. Detta säkerställer att Heliga Stolen och Italien kan fortsätta att ha
samma valuta, det vill säga euron, och att sedlar och mynt som är lagliga betalningsmedel
i Italien kommer att vara det även i Heliga Stolen.

Artikel 4

I artikeMföreskrivsatt Heliga Stolen skallförbindasig att inte ge ut några sedlar; mynt
eller ersättningar'för dessa, om inte sådant utgivande uttryckligen tillåts i avtalet. Detta
gäller inte enbart sedlar, mynt eller ersättningar för dessa uttryckta i euro utan alla typer
av sedlar, mynt och ersättningar för dessa oavsett denominering.

Artikel5
Syftet med det första stycket är att säkerställa att gemenskapsbestämmelserna om sedlar
och mynt i euro, som till exempel bestämmelserna om copyright, utbyte av skadade
sedlar och mångfaldigande av sedlar och mynt,följsi Heliga Stolen.

I det andra stycketföreskrivsatt Heliga Stolen skall förbinda sig att nära samarbeta med
gemenskapen när det gäller att skydda sedlar och mynt i euro mot förfalskning. Detta
gäller bland annat utbyte av tekniska och statistiska uppgifter omförfalskadesedlar och
mynt och utbyte av operationell och strategisk information mellan berörda myndigheter.
Heliga Stolen förväntas säkerställa lämpliga sanktioner mot förfalskning av sedlar och
mynt i euro.                              •            .•

Artikel 6

I artikel 6 föreskrivs att gemenskapen får tillåta att finansiella institut som är belägna i
Heliga Stolen får tillgång till det italienska nationella RTGS-systemet2, på villkor som
Europeiska centralbanken skall fastställa. Syftet med denna bestämmelse är inte att
ålägga ECBS skyldighet att ge tillträde till ECBS:s betalningssystem. Sådant tillträde till
det italienska nationella RTGS-systemet kan endast beviljas om ECB samtycker till det
och på de villkor som ECB anger.

Artiklarna 7 och 8           '
I artiklarna 7 och 8föreskrivsatt Italien skallföraförhandlingarnaoch ingå avtalet med
Heliga Stolen på gemenskapens vägnar. Rådet utnyttjar därmed sin rätt att besluta om en
ordningförförhandlingarnaoch för hur avtal om monetära frågor eller växelkursfrågor

    Systemförbruttoaweckling i realtid (Real-Time Gross Settlement System)

                                                                                it
 ---pagebreak--- skall ingås. I enlighet med artikel 109.3 i fördraget skall kommissionen i full omfattning
medverka vid förhandlingarna.

Med tanke på att de flesta aspekterna på detta avtal är relevanta för Europeiska
centralbanken skall Europeiska centralbanken medverka i full omfattning vid
förhandlingarna på sitt behörighetsområde.

Innan avtalet kan ingås skall Italien lägga fram ett utkast till avtal för Ekonomiska och
finansiella kommittén för yttrande. Om kommissionen eller Europeiska centralbanken,
vilka i full omfattning har medverkat vid förhandlingarna, eller Ekonomiska och
finansiella kommittén anser att avtalet bör läggas fram för rådet kan avtalet ingås först
när rådet fattat ett beslut i enlighet med artikel 109.3 i fördraget.

Artikel 9

I artikel 9 föreskrivs att alla befintliga bilaterala avtal mellan Italien och Heliga Stolen
måste varaförenligainte endast med denfördelningav behörigheten för monetära frågor
och växelkursfrågor som anges i fördraget, utan även med det nya avtalet mellan
gemenskapen och Heliga Stolen om deras monetära förhållanden.

Artikel 10

I denna artikel klargörs att beslutet riktar sig till Italien. Beslutet träder i kraft så snart det
har meddelats Italien.

                                                                                iti
 ---pagebreak---                    Rekommendation till rådets beslut [] av den...
          om gemenskapens ståndpunkt beträffande ett avtal om de monetära
                        förbindelserna med Heliga Stolen
                                                                                98/ 0367CCNB)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel
109.3 i detta,

med beaktande av kommissionens rekommendation,

med beaktande av Europeiska centralbankens yttrande, och                    !

avföljandeskäl:

1. Enligt rådetsförordning(EG) nr 974/98 av den 3 maj 19981 skall euron från och med
   den 1 januari 1999 ersätta valutorna i varje deltagande medlemsstat till
   omräkningskursen.

2. Från och med samma dag kommer gemenskapen att ha behörighet i monetära frågor
   och växeikursfrågor i de medlemsstater som inför euron.

3. Rådet skall besluta om en ordningförförhandlingarnaoch för hur avtal om monetära
   frågor eller växelkursfrågor skall ingås.

4. Italien här ingått flera avtal med Heliga Stolen vilka omfattar bestämmelser om
   monetära frågor2.

5. Euron kommer att ersätta den italienska liran den 1 januari 1999.

1
    EGT L 139, 11.5.1998, s.l.

2
     Convenzione monetaria tra la Repubblica Italiana e lo Stato délia Città del Vaticano il 3 dicembre
    1991.

                                                                                *IH
 ---pagebreak--- 6.   Enligt förklaring nr 6 i slutakten i Fördraget om Europeiska unionen åtar sig
     gemenskapen att underlätta de omförhandlingar av den nuvarande ordningen med
     Heliga Stolen som kan bli nödvändiga på grund av att den gemensamma valutan
     införs.

7. Det nuvarande avtalet mellan Italien och Heliga Stolen måste så snart som möjligt
   ändras eller eventuellt ersättas, eftersom gemenskapen i enlighet med fördraget
   tilldelats behörighet i monetärafrågoroch växelkursfrågor.

8.   Med tanke på de nära ekonomiska förbindelserna mellan Heliga Stolen och
     gemenskapen är det lämpligt att ett avtal om sedlar och mynt, tillgång till
     betalningssystem och eurons rättsliga ställning i Heliga Stolen ingås mellan
     gemenskapen och Heliga Stolen. Med tanke på de historiska kopplingarna mellan
     Italien och Heliga Stolen är det lämpligt att Italienförhandlarframoch ingår det nya
     avtalet på gemenskapens vägnar.

9.   För att göra det möjligt för Heliga Stolen att ha samma valuta som Italien är det
     lämpligt att komma överens om att Heliga Stolen skall använda euron som officiell
     valuta och göra sedlar och mynt i euro som givits ut av Europeiska
     centralbankssystemet och de medlemsstater som antagit till lagligt betalningsmedel.

10. Det är viktigt att Heliga Stolen säkerställer att gemenskapsbestämmelserna om sedlar
    och mynt i euro är tillämpliga i Heliga Stolen. Sedlar och mynt i euro behöver
    lämpligt skydd motförfalskning.Det är viktigt att Heliga Stolen vidtar alla åtgärder
    som behövs för att bekämpaförfalskningoch för att samarbeta med gemenskapen på
    detta område.

11. Europeiska centralbanken och de nationella centralbankerna kan genomföra alla
    typer av banktransaktioner med finansiella institut i tredje land. Europeiska
    centralbanken och de nationella centralbankerna kan på lämpliga villkor ge
    finansiella institut i tredje land tillgång till deras betalningssystem. Avtalet mellan
    gemenskapen och Heliga Stolen får inte medföra att några skyldigheter åläggs
    Europeiska centralbanken eller de nationella centralbankerna.

12. Kommissionen och Europeiska centralbanken inom sina respektive
    behörighetsområden skall i full omfattning medverka vidförhandlingarna.Italien bör
    läggaframutkastet till avtal för Ekonomiska och finansiella kommittén för yttrande.
    Utkastet till avtal skall läggas fram för rådet om kommissionen eller Europeiska
    centralbanken eller Ekonomiska och finansiella kommittén anser att det är
    nödvändigt.

                                                                                ti
 ---pagebreak--- 13. Befintliga avtal mellan Italien och Heliga Stolen skall ändras eller eventuellt ersättas
      för att undvika att sådana avtal är oförenliga med avtalet mellan gemenskapen och
      Heliga Stolen om deras monetära förhållanden.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

                                          Artikel 1

Italien skall meddela Heliga Stolen om behovet av att så snart som möjligt ändra det
befintliga avtalet mellan Italien och Heliga Stolen när det gäller monetärafrågoroch skall
erbjudaförhandlingarom ett nytt avtal.

                                           Artikel 2

 Den ståndpunkt som gemenskapen skall inta iförhandlingarnamed Heliga Stolen om ett
 avtal om de frågor som anges nedan skall grunda sig på de principer som anges i
 artiklarna 3-6.

                                           Artikel 3

 1.       Heliga Stolen skall ha rätt att använda euron som sin officiella valuta.

 2.       Heliga Stolen skall ha rätt att göra sedlar och mynt i euro till lagliga
 betalningsmedel.

                                                                                île
 ---pagebreak---                                         Artikel 4

Heliga Stolen skallförbindasig att inte ge ut någon som helst typ av sedlar, mynt eller
ersättningar för dessa, om inte villkoren för sådant utgivande har överrenskommits med
Europeiska gemenskapen.

                                        ArtikelS

1.     Heliga Stolen skall förbinda sig att göra gemenskapsbestämmelserna om sedlar
och mynt i euro tillämpliga i Heliga Stolen.

2.      Heliga Stolen skall förbinda sig att nära samarbeta med gemenskapen när det
gäller åtgärder motförfalskningav sedlar och mynt i euro.

                                        Artikel 6

Finansiella institut i Heliga Stolen kan få tillgång till det italienska nationella RTGS-
systemet på lämpliga villkor som skall fastställas av Europeiska centralbanken.

                                        Artikel 7

Italien skall på gemenskapens vägnar föra förhandlingarna med Heliga Stolen på
ovannämnda områden. Kommissionen skall i full omfattning medverka vid
förhandlingarna. Europeiska centralbanken skall i full omfattning medverka vid
förhandlingarna inom sitt behörighetsområde. Italien skall lägga fram utkastet till avtal
för Ekonomiska och finansiella kommitténföryttrande.

                                                                                Vt
 ---pagebreak---                                         Artikel 8

Italien skall ha rätt att ingå avtalet på gemenskapens vägnar om inte kommissionen eller
Europeiska centralbanken eller Ekonomiska och finansiella kommittén anser att avtalet
bör läggasframförrådet.

                                        Artikel 9

Italien och Heliga Stolen skall säkerställa att befintliga avtal är förenliga med avtalet
mellan gemenskapen och Heliga Stolen om deras monetära förhållanden.

                                        Artikel 10
Detta beslut riktar sig till Italien.

Utfärdat i Bryssel,

                                                                    På rådets vägnar

                                                                    Ordförande

                                                                                ft>
 ---pagebreak---                                                                   ISSN 1024-4506

                                                        KOM(98) 789 slutlig

                                              DOKUMENT

SV                                                             09 10 11 06

                                    Katalognummer : CB-CO-98-789-SV-C

Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer
L-2985 Luxemburg


               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 13.5.2015
            COM(2015) 244 final
            Rekommendation till
            RÅDETS BESLUT
            om fastställande av att Förenade kungariket inte har vidtagit effektiva åtgärder för att följa rådets rekommendation av den 2 december 2009
            {SWD(2015) 112 final}

               Rekommendation till

               RÅDETS BESLUT

               om fastställande av att Förenade kungariket inte har vidtagit effektiva åtgärder för att följa rådets rekommendation av den 2 december 2009

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 126.8,

               med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation, och

               av följande skäl:

               (1)Enligt artikel 126 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) ska medlemsstaterna undvika alltför stora underskott i sina offentliga finanser.

               (2)Enligt punkt 4 i protokoll (nr 15) om vissa bestämmelser angående Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland ska inte skyldigheten enligt artikel 126.1 i EUF-fördraget att undvika alltför stora underskott tillämpas på Förenade kungariket, såvida landet inte inför euron. I punkt 5 i protokollet fastställs att Förenade kungariket ska bemöda sig om att undvika ett alltför stort underskott.

               (3)Stabilitets- och tillväxtpakten grundas på målet om sunda offentliga finanser, som ett sätt att stärka förutsättningarna för prisstabilitet och stark varaktig tillväxt som kan bidra till ökad sysselsättning. Stabilitets- och tillväxtpakten omfattar rådets förordning (EG) nr 1467/97 av den 7 juli 1997 om påskyndande och förtydligande av tillämpningen av förfarandet vid alltför stora underskott
                  1
               , som antogs i syfte att främja en snabb korrigering av alltför stora underskott i de offentliga finanserna.

               (4)Den 8 juli 2008 beslöt rådet, i enlighet med artikel 104.6 i fördraget om upprättande av Europeiska gemenskapen (EG-fördraget), att det föreligger ett alltför stort underskott i Förenade kungariket och utfärdade rekommendationer till landet att försöka åtgärda det alltför stora underskottet senast till budgetåret 2009-2010, i enlighet med artikel 104.7 i EG-fördraget och artikel 3 i rådets förordning (EG) nr 1467/97 Rådet fastställde också att effektiva åtgärder skulle vidtas senast den 8 januari 2009
                  2
               .

               (5)Rådet antog den 27 april 2009 ett beslut i enlighet med artikel 104.8 i EG-fördraget där det konstaterades att Förenade kungariket inte hade vidtagit effektiva åtgärder som svar på rådets rekommendation av den 8 juli 2008.

               (6)Med tanke på Förenade kungarikets budgetmässiga läge 2009-10 är ett resultat av åtgärder motsvarande cirka 1½ % av BNP, vilket var ett väl anpassat svar på den ekonomiska återhämtningsplanen för Europa, och av de automatiska stabilisatorernas fria verkan så som de antagits den 2 december 2009, utfärdade rådet reviderade rekommendationer till Förenade kungariket i enlighet med artikel 126.7 i EUF-fördraget, i vilka det rekommenderas att de brittiska myndigheterna åtgärdar situationen med ett alltför stort underskott senast 2014-15.
                   För att få ned det offentliga underskottet till under 3 % av BNP på ett trovärdigt och hållbart sätt, rekommenderades Förenade kungariket att a) genomföra de i 2009 års budget planerade finanspolitiska åtgärderna 2009–10, undvika ytterligare åtgärder som bidrar till försämringen av de offentliga finanserna och inleda konsolideringen 2010–11 för att få ner underskottet under referensvärdet senast 2014–15, b) säkerställa en genomsnittlig finanspolitisk ansträngning på över 1¾ % av BNP per år under perioden mellan budgetåren 2010–11 och 2014–15, vilket också torde bidra till att den offentliga bruttoskuldkvoten åter börjar minska och genom tillräckliga primära överskott närmar sig referensvärdet i tillfredsställande takt, c) ytterligare specificera de kompletterande åtgärder som krävs för att korrigera det alltför stora underskottet senast 2014–15, om konjunkturförhållandena tillåter detta, samt minska underskottet snabbare, om de ekonomiska eller finanspolitiska villkoren blir bättre än nuvarande beräkningar. I sina rekommendationer fastställde rådet den 2 juni 2010 som tidsfrist för att vidta effektiva åtgärder i enlighet med bestämmelserna i artikel 3.4 i förordning (EG) nr 1467/97.

               (7)Den 6 juli 2010 drog kommissionen slutsatsen att Förenade kungariket på grundval av kommissionens vårprognos 2010 hade vidtagit effektiva åtgärder i enlighet med rådets rekommendation av den 2 december 2009. Kommissionen ansåg därför att inga ytterligare steg i förfarandet vid alltför stora underskott  var nödvändiga vid den tidpunkten.

               (8)En ny bedömning av de brittiska åtgärderna för att korrigera det alltför stora underskottet senast år 2014–15, i enlighet med rådets rekommendation enligt artikel 126.7 i EUF-fördraget, utmynnar i följande slutsatser:

               –Förenade kungariket drabbades av en kraftig nedgång i real BNP-tillväxt till följd av den globala ekonomiska och finansiella krisen 2008–09, vilket även drabbade de offentliga finanserna. Underskottet i de offentliga finanserna rusade upp till 10,9 % av BNP år 2009. Detta uppkom till stor del till följd av minskade intäkter och högre sociala utgifter på grund av nedgången i den ekonomiska aktiviteten och stimulansåtgärder som aviserats av regeringen för 2009-10. Den genomförda konsolideringsplanen, som främst omfattade utgiftsminskningar, fick underskottet att visa en nedåtgående trend.

               –Det offentliga underskottet uppgick 2010–11 till 9,1 % av BNP. De åtgärder som genomfördes det året har sin grund i den preliminära budgetrapporten för 2009, som presenterades i december, i mars-budgeten och i en andra nödbudget i juni efter de allmänna valen. Dessutom offentliggjordes en utgiftsöversyn i oktober 2010. Åtgärderna var i allmänhet inriktade på framtiden och omfattade snarare utgiftsminskningar än beskattningsökningar. Under perioden fram till 2014–15 påverkade mars-budgeten, höstdeklarationen och utgiftsöversynen inte de ursprungliga konsolideringsplanerna avsevärt. Programmet, som genomfördes under fem år, omfattade avsevärda nedskärningar av ministeriernas utgifter, frysta löner och nedskärningar av de sociala utgifterna. De viktigaste skattebestämmelser som aviserades var en ökning av den allmänna mervärdesskatten, införande och ökning av bankavgiften, högre socialförsäkringsavgifter, sänkning av bolagsskattesatsen, höjningar av det inkomstskattefria grundbeloppet, minskade tullsatser och åtgärder för att bekämpa skatteflykt. Från 2012–13 kommer underskottssiffrorna också att påverkas i positiv riktning av utdelningen av överföringar från Bank of England via Asset Purchase Facility (instrumentet för tillgångsförvärv). Till följd av genomförandet av konsolideringsplanerna minskade det nominella underskottet varje år; till 7,7 % av BNP under åren 2011–12, till 7,6 % av BNP under 2012–13, till 5,9 % av BNP under 2013–14 och till 5,2 % av BNP under 2014–15. Det strukturella underskottet uppgick till 7,0 % av BNP 2010–11, 5,9 % av BNP både 2011–12 och 2012–13, 4,6 % av BNP 2013–14 och 4,7 % av BNP 2014–15.

               –Den genomsnittliga strukturåtgärden uppgick till 0,7 % av BNP mellan 2010–11 och 2014–15. Efter justering för effekterna av ändringar av den potentiella produktionstillväxten i den nuvarande prognosen i förhållande till den som låg till grund för rådets rekommendationer av den 2 december 2009, samt för effekterna av utvecklingar på inkomstsidan jämfört med normal elasticitet i fråga om BNP-tillväxten, beräknas den genomsnittliga årliga justerade strukturella ansträngningen under perioden till 1,1 % av BNP, vilket understiger de av rådet rekommenderade 1¾ % för den genomsnittliga årliga finanspolitiska ansträngningen.

               –Det beräknade sammanlagda omfånget av de diskretionära konsolideringsåtgärder som presenteras mellan den preliminära budgetrapporten 2009 och höstdeklarationen 2014 uppgår till cirka 3,5 % av BNP mellan 2010–11 och 2014–15.

               –Den offentliga bruttoskulden har fortsatt att öka under förfarandet vid alltför stora underskott, och  uppgick till 88,4 % av BNP under 2014–15. Denna försämring av skuldkvoten berodde huvudsakligen på det nominella underskottet, men också på interventioner inom finanssektorn.

               (9)Detta leder till slutsatsen att Förenade kungariket, trots det finanspolitiska konsolideringsprogram som fastställts och håller på att genomföras, inte har avhjälpt sitt alltför stora underskott till 2014–15. Dessutom har Förenade kungariket underlåtit att iaktta den årliga genomsnittliga finanspolitiska ansträngning på 1¾% som rådet rekommenderade den 2 december 2009. Sammantaget har Förenade kungarikets reaktioner på rådets rekommendation enligt artikel 126.7 i EUF-fördraget av den 2 december 2009 varit otillräckliga.

               HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

               Artikel 1

               Förenade kungariket har inte vidtagit effektiva åtgärder för att följa rådets rekommendation av den 2 december 2009 i enlighet med artikel 126.7 i EUF-fördraget.

               Artikel 2

               Detta beslut riktar sig till Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland.

               Utfärdat i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordförande

                     (1)
                  EGT L 209, 2.8.1997, s. 6.

                     (2)
                  Alla dokument som rör förfarandet vid alltför stora underskott i Förenade kungariket finns på

                     http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/countries/uk_en.htm


               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 27.7.2016
            COM(2016) 520 final
            Rekommendation till
            RÅDETS BESLUT
            med föreläggande för Portugal att vidta de åtgärder för att minska underskottet som anses nödvändiga för att komma till rätta med situationen med ett alltför stort underskott
            {SWD(2016) 264 final}

               Rekommendation till

               RÅDETS BESLUT

               med föreläggande för Portugal att vidta de åtgärder för att minska underskottet som anses nödvändiga för att komma till rätta med situationen med ett alltför stort underskott

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 126.9,

               med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation, och

               av följande skäl:

               (1)Enligt artikel 126 i fördraget ska medlemsstaterna undvika alltför stora underskott i den offentliga sektorns finanser.

               (2)Stabilitets- och tillväxtpakten grundas på målet om sunda offentliga finanser, som ett sätt att stärka förutsättningarna för prisstabilitet och stark varaktig tillväxt som kan bidra till ökad sysselsättning. Stabilitets- och tillväxtpakten omfattar rådets förordning (EG) nr 1467/97 av den 7 juli 1997 om påskyndande och förtydligande av tillämpningen av förfarandet vid alltför stora underskott
                  1
               , som antogs i syfte att främja en snabb korrigering av alltför stora underskott i de offentliga finanserna.

               (3)Den 2 december 2009 fastslog rådet i enlighet med artikel 104.6 i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen att det förelåg ett alltför stort underskott i Portugal och utfärdade en rekommendation, i enlighet med artikel 104.7 i det fördraget och artikel 3 i rådets förordning (EG) nr 1467/97, att korrigera det alltför stora underskottet senast 2013. Efter att de portugisiska myndigheterna begärt ekonomiskt bistånd från Europeiska unionen, de medlemsstater som har euron som valuta och Internationella valutafonden (IMF) beviljade rådet Portugal ekonomiskt bistånd
                  2
               . Den 17 maj 2011 undertecknades ett samförståndsavtal om särskilda villkor för den ekonomiska politiken mellan kommissionen och de portugisiska myndigheterna. Sedan dess har rådet riktat två nya rekommendationer till Portugal (den 9 oktober 2012 och den 21 juni 2013) på grundval av artikel 126.7 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, där fristen för att korrigera det alltför stora underskottet förlängdes till 2014 respektive 2015. I båda rekommendationerna ansåg rådet att Portugal hade vidtagit effektiva åtgärder, men att oväntade negativa ekonomiska händelser med stora negativa effekter på de offentliga finanserna hade inträffat
                  3
               .

               (4)I enlighet med artikel 126.8 i fördraget beslutade rådet den 12 juli 2016 att Portugal inte hade vidtagit effektiva åtgärder för att följa rådets rekommendation av den 21 juni 2013.

               (5)Om faktiska uppgifter enligt förordning (EG) nr 479/2009 visar att ett alltför stort underskott inte har korrigerats av en deltagande medlemsstat inom den tidsfrist som fastställs i en rekommendation enligt artikel 126.7 i fördraget, bör rådet omedelbart fatta ett beslut enligt artikel 126.9 i fördraget.

               (6)Enligt kommissionens vårprognos 2016 väntas en blygsam återhämtning av Portugals ekonomi. Under 2016 beräknas BNP i fasta priser öka med 1,5 % i samma takt som under 2015, främst pådriven av inhemsk efterfrågan i en situation av alltjämt stora makroekonomiska obalanser. Den privata konsumtionen väntas tappa fart under 2016, på grund av högre indirekta skatter och en något tilltagande ökning av energipriserna. Den starka återhämtningen i fråga om efterfrågan på kapitalvaror under första halvåret 2015 beräknas inte bibehållas på medellång sikt, i det att alltjämt höga arbetslöshets- och skuldnivåer beräknas motivera ett högt hushållssparande. Företagsinvesteringarna avstannade redan märkbart under andra halvåret 2015 och väntas inte återta den tidigare tillväxttakten inom den närmaste framtiden, trots ett relativt högt kapacitetsutnyttjande. De totala investeringarna väntas öka något under 2017, med stöd av EU:s strukturfonder och förbättrade finansieringsvillkor. Exporten prognostiseras stiga i takt med den utländska efterfrågan, men importen beräknas alltjämt bli större än exporten. Till följd av detta prognostiseras nettohandelns bidrag till BNP-ökningen bli svagt negativt, men väsentligt mindre negativt än 2015. Inflationen mätt i HIKP väntas öka till 0,7 % under 2016, främst till följd av höjda indirekta skatter. Riskerna för att utvecklingen kan bli sämre har ökat sedan offentliggörandet av vårprognosen, men data för första kvartalet 2016 och preliminära uppgifter om det andra kvartalet bekräftar utsikterna för prognosen för återstoden av året.

               (7)Enligt kommissionens vårprognos 2016 väntas underskottet i de offentliga finanserna minska till 2,7 % av BNP under 2016. Enligt 2016 års budget, som trädde i kraft den 31 mars 2016, är målet ett underskott på 2,2 % av BNP, vilket bekräftades i stabilitetsprogrammet för 2016. Skillnaden mellan regeringens mål och kommissionens prognos beror på kommissionens mindre optimistiska makroekonomiska scenario, vilket innebär lägre skatteinkomster och större sociala utgifter, och kommissionens mer försiktiga bedömning av resultatet av vissa konsolideringsåtgärder, i synnerhet planerade besparingar på insatsförbrukning och andra löpande utgifter. Enligt kommissionens vårprognos 2016 beräknas underskottet i de offentliga finanserna att minska ytterligare till 2,3 % av BNP under 2017. Denna förbättring är till stor del knuten till en underskottsminskande engångsinsats i samband med en förväntad återvinning av bankgarantin för Banco Privado Português (BPP) motsvarande omkring ¼ % av BNP. Justerat för denna engångsåtgärd beräknas underskottet uppgå till 2,6 % av BNP under 2017. Baserat på kommissionens bedömning av resultatet av de åtgärder som anges i 2016 års budget och stabilitetsprogrammet för 2016 väntas det strukturella underskottet försämras med ¼ % av BNP varje år under 2016 och 2017 enligt kommissionens vårprognos 2016.

               (8)Den offentliga bruttoskuldkvoten var i stort sett stabil under perioden 2013–2015, med en nivå på 129,2 % för 2013, 130,2 % för 2014 och 129,0 % för 2015. Med beaktande av stora skuldminskande stock-/flödesjusteringar under 2016 och fortsatta primära överskott beräknas i kommissionens vårprognos 2016 skuldkvoten att sjunka till 126 % under 2016 och till 124,5 % under 2017. Risken för statsfinansiell stress verkar inte vara betydande på kort sikt, även om kortfristiga utmaningar trots allt inte kan uteslutas (härrörande från offentlig brutto- och nettoskuld, bruttofinansieringsbehov, den finansiella nettoställningen mot omvärlden och nivån på och den ändrade andelen av nödlidande lån eller allmänna kapitalbehov inom banksystemet). På medellång sikt framstår dock riskerna som betydande till följd av hög skuldstock och skuldkvotens stora känslighet för möjliga räntehöjningar och chocker i fråga om nominell tillväxt. På lång sikt och förutsatt att tillräckliga strukturella primära balanser bibehålls på ett konsekvent sätt framstår riskerna för de offentliga finansernas hållbarhet som låga till följd av tidigare genomförda pensionsreformer.
                  4

               (9)Med de finanspolitiska åtgärder som vidtagits i 2016 års budget bör det offentliga underskottet ligga under 3 % av BNP under 2016. Enligt kommissionens vårprognos 2016 är säkerhetsmarginalen mot överskridande av fördragets referensvärde emellertid snäv. Mot bakgrund av stora osäkerheter avseende konjunktur- och budgetutvecklingen bör de budgetmål som rekommenderas för korrigeringsåret sättas till en nivå klart under fördragets referensvärde på 3 % av BNP, för att garantera en varaktig korrigering av situationen med ett alltför stort underskott inom den begärda tidsfristen.

               (10)Enligt artikel 5 i förordning (EG) nr 1467/97 ska rådet, i sitt beslut om att förelägga medlemsstaten att vidta åtgärder för att minska underskottet enligt artikel 126.9 i fördraget, begära att medlemsstaten uppnår årliga budgetmål som på grundval av den prognos som ligger till grund för föreläggandet som ett riktmärke motsvarar en årlig förbättring på minst 0,5 % av BNP, sett till det konjunkturrensade saldot utan engångsåtgärder och tillfälliga åtgärder. Eftersom detta rådsbeslut om föreläggande antas under årets andra hälft, och med hänsyn till kommissionens aktuella uppskattningar i vårprognosen, skulle det krävas ett oförändrat strukturellt saldo under 2016 för att få en tillräcklig säkerhetsmarginal mot en varaktig korrigering av det alltför stora underskottet.

               (11)En trovärdig och hållbar anpassningsbana skulle följaktligen innebära att Portugal måste uppnå ett underskott i de offentliga finanserna på 2,5 % av BNP för 2016, vilket är förenligt med ett oförändrat strukturellt saldo i förhållande till 2015. I dessa budgetmål beaktas behovet av att kompensera för de negativa sekundära effekter som budgetkonsolideringen får på de offentliga finanserna genom dess effekter på ekonomin i allmänhet.

               (12)Det underskottsmål som följer av den föreslagna anpassningsbanan beaktar inte den möjliga direkta finanspolitiska effekten av potentiella stödåtgärder för banksektorn under andra halvåret 2016. Detta beror på att det finns stor osäkerhet när det gäller det faktiska genomförandet och den statistiska redovisningen av dessa åtgärder och därmed även när det gäller deras eventuella inverkan på underskottet och skulden. Alla eventuella stödåtgärder för banksektorn bör syfta till att begränsa de finanspolitiska effekterna till ett minimum för att säkerställa en hållbar skuldsättning.

               (13)För att uppnå de budgetmål som väntas följa av den föreslagna anpassningsbanan anses ytterligare konsolideringsåtgärder med en uppskattad effekt på 0,25 % av BNP för 2016 nödvändiga, inte minst med tanke på den försämring av det strukturella saldot som konstateras i kommissionens vårprognos 2016. I synnerhet måste Portugal genomföra de åtgärder som tas upp i 2016 års budget samt den utgiftskontrollmekanism för upphandling av varor och tjänster, vilket för närvarande betonas i stabilitetsprogrammet för 2016 Dessa besparingar kommer att behöva kompletteras med andra åtgärder av strukturell art inriktade på inkomstsidan med syftet att öka inkomsterna från indirekt beskattning genom en breddad skattebas och minskade skatteutgifter. Ett sätt att uppnå detta skulle kunna vara en justering av den alltjämt omfattande användningen av reducerade mervärdesskattesatser.

               (14)Portugal bör vidare skärpa strukturreformerna för ökad konkurrenskraft och långfristig och hållbar tillväxt i linje med de rådsrekommendationer som riktats till Portugal inom ramen för den europeiska planeringsterminen och särskilt de som är knutna till korrigeringen av landets alltför stora makroekonomiska obalanser. I synnerhet krävs ytterligare åtgärder avseende de offentliga utgifternas och inkomsternas struktur för att stärka de offentliga finansernas motståndskraft. Om den reviderade budgetramlagen samt lagen om kontroll av åtaganden genomförs strikt och snabbt och om uppbörden och utgiftskontrollerna förbättras ytterligare kan detta avsevärt bidra till att landet uppnår och bibehåller en sund statsfinansiell situation för framtiden. Portugal bör lägga fram en tydlig tidtabell och vidta åtgärder för att reglera utestående betalningar till fullo och effektivisera hälso- och sjukvårdssystemet, minska pensionssystemets beroende av budgetöverföringar och säkerställa lägre offentliga utgifter i samband med omstrukturering av statsägda företag.

               (15)Enligt artikel 126.9 i fördraget får rådet, som en del av sina rekommendationer om förelägganden enligt den artikeln, begära att den berörda medlemsstaten inkommer med rapporter om anpassning i enlighet med en särskild tidsplan. Enligt artikel 5.1a i förordning (EG) nr 1467/97 bör medlemsstaternas rapport innehålla målen för de offentliga utgifterna och inkomsterna och för de diskretionära åtgärderna på både utgifts- och intäktssidan samt information om de åtgärder som vidtagits med anledning av rådets specifika rekommendationer. För att underlätta övervakningen av tidsfristen för efterlevnad av rekommendationerna i detta föreläggande samt tidsfristen för korrigering av det alltför stora underskottet ombes Portugal att inkomma med en sådan rapport före den 15 oktober 2016 parallellt med sitt utkast till budgetplan.

               (16)Inom samma tidsfrist bör Portugal också lämna in ett program för ekonomiskt partnerskap i enlighet med artiklarna 9.1 och 17.2 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 473/2013 av den 21 maj 2013. Detta program bör innehålla en beskrivning av de politiska åtgärder och strukturreformer som krävs för att säkerställa en faktiskt varaktig korrigering av det alltför stora underskottet, i form av en utveckling av landets nationella reformprogram och stabilitetsprogram, och med fullt beaktande av rådets rekommendationer om genomförandet av de integrerade riktlinjerna för den ekonomiska politiken och sysselsättningspolitiken.

               (17)Enligt artikel 10 i rådets förordning (EU) nr 473/2013 bör Portugal också lämna in rapporter till kommissionen och Ekonomiska och finansiella kommittén som bygger på de specifikationer som anges i kommissionens delegerade förordning (EU) nr 877/2013. Rapporten bör läggas fram för första gången senast den 15 januari 2017 och därefter var tredje månad.

               HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

               Artikel 1

               1.Portugal ska få den rådande situationen med ett alltför stort underskott att upphöra senast år 2016.

               2.Portugal ska minska underskottet i de offentliga finanserna till 2,5 % av BNP år 2016. Detta mål inbegriper inte den direkta effekten av ett potentiellt stöd till banksektorn. Denna förbättring av underskottet i de offentliga finanserna är förenlig med ett oförändrat strukturellt saldo i förhållande till 2015, baserat på kommissionens vårprognos 2016. Portugal ska också utnyttja alla oförutsedda intäkter till att påskynda minskningen av underskottet och skulden.

               3.Utöver de besparingar som redan tas upp i kommissionens vårprognos 2016 ska Portugal anta och till fullo genomföra konsolideringsåtgärder motsvarande 0,25 % av BNP under 2016. I synnerhet ska Portugal till fullo genomföra de konsolideringsåtgärder som tas upp i 2016 års budget, inbegripet den ytterligare utgiftskontroll för upphandling av varor och tjänster som betonas i stabilitetsprogrammet. Portugal ska komplettera dessa besparingar med ytterligare åtgärder av strukturell karaktär, så att man kan uppnå den rekommenderade strukturella korrigeringen.

               4.Portugal ska vara redo att vidta ytterligare åtgärder, om det skulle uppstå risker för budgetplanerna. De finanspolitiska konsolideringsåtgärderna ska på ett tillväxtfrämjande sätt säkerställa en varaktig förbättring av saldot i de offentliga finanserna.

               5.För att säkerställa en varaktig förbättring av de offentliga finanserna ska Portugal strikt genomföra budgetramlagen samt lagen om kontroll av åtaganden och ytterligare förbättra uppbörden och utgiftskontrollen. Portugal ska lägga fram en tydlig tidtabell och vidta åtgärder för att till fullo reglera utestående betalningar och effektivisera hälso- och sjukvårdssystemet, minska pensionssystemets beroende av budgetöverföringar och säkerställa lägre offentliga utgifter i samband med omstrukturering av statsägda företag.

               Artikel 2

               6.Rådet fastställer den 15 oktober 2016 som Portugals tidsfrist för att vidta effektiva åtgärder och lämna en rapport till rådet och kommissionen om de åtgärder som vidtagits med anledning av rådets föreläggande. Rapporten ska innehålla målen för de offentliga utgifterna och inkomsterna och ange de diskretionära åtgärderna på både utgifts- och inkomstsidan samt information om de åtgärder som vidtagits i enlighet med artikel 1.5.

               Artikel 3

               Detta beslut riktar sig till Republiken Portugal.

               Utfärdat i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordförande

                     (1)
                  EGT L 209, 2.8.1997, s. 6.

                     (2)
                  Rådets genomförandebeslut 2011/344/EU av den 30 maj 2011 om beviljande av ekonomiskt bistånd från unionen till Portugal (EUT L 159, 17.6.2011, s. 88).

                     (3)
                  Alla handlingar som rör förfarandet vid alltför stora underskott beträffande Portugal finns på följande webbplats:

                     http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/countries/portugal_en.htm

                     (4)
                  Europeiska kommissionen (2016), Rapport om de offentliga finansernas hållbarhet 2015, European Economy, Institutional Paper nr 18.