				|

		52013DC0374

			Rekommendation till RÅDETS REKOMMENDATION om Sloveniens nationella reformprogram 2013, med avgivande av rådets yttrande om Sloveniens stabilitetsprogram för 2012–2016 /* COM/2013/0374 final - 2012/ () */

Rekommendation till
RÅDETS REKOMMENDATION
om Sloveniens nationella reformprogram 2013,
med avgivande av rådets yttrande om Sloveniens stabilitetsprogram för 2012–2016
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT
DENNA REKOMMENDATION
med beaktande av fördraget om Europeiska
unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr
1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga
finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken[1], särskilt artikel 5.2,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets
förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och
korrigering av makroekonomiska obalanser[2],
särskilt artikel 6.1,
med beaktande av Europeiska kommissionens
rekommendation[3],
med beaktande av Europaparlamentets yttrande[4],
med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,
med beaktande av sysselsättningskommitténs
yttrande,
efter att ha hört ekonomiska och finansiella
kommittén, och
av följande skäl:
(1)       Den 26 mars 2010 antog
Europeiska rådet kommissionens förslag till en ny strategi för tillväxt och
sysselsättning, Europa 2020, som bygger på en ökad samordning av den ekonomiska
politiken med inriktning på ett antal nyckelområden där åtgärder behövs för att
stärka förutsättningarna för hållbar tillväxt och konkurrenskraft i EU.
(2)       Den 13 juli 2010 antog rådet
på grundval av kommissionens förslag en rekommendation om de allmänna
riktlinjerna för medlemsstaternas och unionens ekonomiska politik (2010–2014)
och den 21 oktober 2010 ett beslut om riktlinjer för medlemsstaternas
sysselsättningspolitik[5],
vilka tillsammans utgör de så kallade integrerade riktlinjerna. Medlemsstaterna
uppmanades att beakta de integrerade riktlinjerna i sin nationella ekonomiska politik
och sysselsättningspolitik.
(3)       Den 29 juni 2012 beslutade
stats- och regeringscheferna om en tillväxt- och sysselsättningspakt, som ger
ett enhetligt ramverk för insatser på nationell nivå, EU-nivå och
euroområdesnivå med hjälp av alla tänkbara medel, instrument och politiska
åtgärder. De beslutade om åtgärder som medlemsstaterna ska vidta och uttryckte
i synnerhet sitt djupa åtagande att nå Europa 2020-målen och genomföra de
landsspecifika rekommendationerna.
(4)       Den 6 juli 2012 antog rådet
en rekommendation om Sloveniens nationella reformprogram för 2012 och avgav
sitt yttrande om Sloveniens uppdaterade stabilitetsprogram för 2011–2015.
(5)       Den 28 november 2012 antog
kommissionen den årliga tillväxtöversikten[6],
som inledde 2013 års europeiska planeringstermin för samordning av den
ekonomiska politiken. På grundval av förordning (EU) nr 1176/2011 om
förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser antog kommissionen
dessutom den 28 november 2012 rapporten om varningsmekanismen[7], i vilken Slovenien utpekades
som en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning.
(6)       Den 14 mars 2013 godkände
Europeiska rådet prioriteringarna för att säkerställa finansiell stabilitet,
budgetkonsolidering och åtgärder för att främja tillväxt. Europeiska rådet
betonade att det är nödvändigt att på ett differentierat och tillväxtfrämjande
sätt konsolidera de offentliga finanserna, återställa normal utlåning till
ekonomin, främja tillväxt och konkurrenskraft, bekämpa arbetslöshet och krisens
sociala följder samt modernisera den offentliga förvaltningen.
(7)       Den 10 april 2013
offentliggjorde kommissionen resultaten av sin fördjupade granskning[8] av Slovenien i enlighet med
artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011. Av analysen drog kommissionen slutsatsen
att Slovenien har alltför stora makroekonomiska obalanser. Det krävs brådskande
politiska åtgärder för att hindra att dessa obalanser snabbt växer sig större
och för att snarast komma tillrätta med dem. Hittills har den privata och
offentliga sektorns skuldsättning legat under resultattavlans tröskelvärden,
och också nettoutlandsskulden är relativt begränsad. Problemet ligger
emellertid inte i skuldens nivå utan i dess sammansättning, eftersom
skuldsättningen är starkt koncentrerad till företagssektorn. Mot bakgrund av
allt allvarligare negativa ekonomiska trender hotar detta stabiliteten i
finanssektorn och försvårar processen mot skuldsanering, inte minst genom
kopplingen till landets offentliga skuldsättning. Riskerna förvärras genom det
faktum att anpassningsförmågan på arbetsmarknaden och kapitalmarknaden är
begränsad, och genom en ekonomisk struktur som präglas av ett omfattande
statligt ägande. Perioder av politisk osäkerhet och rättsliga hinder för
reformer har bromsat Slovenien i arbetet med att rätta till obalanser och
förbättra sin anpassningsförmåga, och detta har ökat landets sårbarhet vid en
tidpunkt där trycket hårdnat i fråga om finansieringen av statsbudgeten.
(8)       Den 9 maj 2013 lade Slovenien
fram 2013 års stabilitetsprogram, som omfattar perioden 2012–2016, samt sitt
nationella reformprogram för 2013. Av hänsyn till deras inbördes samband har de
båda programmen bedömts samtidigt.
(9)       Den 23 maj 2013 skickade de
slovenska myndigheterna en skrivelse till kommissionen, där man åter redovisade
sina huvudsakliga åtaganden i det nationella reformprogrammet, samtidigt som
man ändrade och förtydligade några av dem.
(10)     Utifrån den bedömning av 2013
års stabilitetsprogram som utförts enligt rådets förordning (EG) nr 1466/97
anser rådet att Slovenien, trots de omfattande om än relativt sent genomförda
konsolideringsinsatser som har bidragit till att få ned underskottet från
6,2 % av BNP 2009 till 4,0 % av BNP 2012, inte förväntas kunna
korrigera sitt alltför stora underskott senast 2013 i enlighet med rådets
rekommendation i slutet av 2009. Detta har framför allt att göra med ett mer
ogynnsamt ekonomiskt klimat än vad som förväntades vid den tidpunkten. Det
makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetberäkningarna i
programmet bedöms vara i stort sett rimligt för 2013, men väl optimistiskt för
2014. I synnerhet förväntar sig myndigheterna att BNP, efter att ha minskat med
2,3 % 2012 och 1,9 % 2013, ska öka med 0,2 % år 2014, samtidigt
som man vidtar finanspolitiska åtgärder för att minska det offentliga
underskottet från 4,2 % av BNP (exklusive rekapitalisering av banker) 2013
till 2,6 % av BNP 2014. Enligt kommissionens prognoser förväntas
emellertid BNP minska med 0,1 % 2014 med oförändrad politik, enligt ett
scenario där man bara tar hänsyn till åtgärder som hade antagits senast i
mitten av april 2013. Kommissionen förutspår också ett underskott på 4,9 % av
BNP 2014. De viktigaste målen för den finanspolitiska strategi som skisseras i
programmet är att korrigera det alltför stora underskottet senast 2014, vilket
är ett år efter den tidsfrist som fastställdes av rådet i slutet av 2009, att
uppnå ett saldo i de offentliga finanserna som är i balans i strukturella
termer senast 2017, samt stabilisera skuldkvoten under 55 % av BNP. I programmet
bekräftas det medelfristiga målet, som är en balanserad budget i strukturella
termer. Detta medelfristiga mål uppfyller dock inte kraven i stabilitets- och
tillväxtpakten, eftersom det inte tas tillräcklig hänsyn till de implicita
skulder som följer av den åldrande befolkningen. De nominella underskottsmålen
enligt planerna i programmet är förenliga med en korrigering av det alltför
stora underskottet senast 2014. Med tanke på de optimistiska
tillväxtprognoserna för det året finns det dock betydande risker kopplade till
såväl inkomstberäkningarna som till de otillräckligt specificerade åtgärder som
ska vidtas på utgiftssidan [, och rådet anser att det inte är sannolikt att det
alltför stora underskottet kommer att hinna korrigeras 2014]. Under dessa
omständigheter bör Slovenien närmare klargöra ytterligare strukturella
konsolideringsåtgärder, och anta och genomföra dessa åtgärder för att på ett
trovärdigt och hållbart sätt se till att det alltför stora underskottet
korrigeras senast 2015, enligt rådets rekommendation [av den 21 juni 2013]. Den
offentliga skuldkvoten mer än fördubblades från 22,0 % 2008 till
54,1 % 2012, och beräknas öka ytterligare till 66,5 % fram till 2014,
enligt kommissionens prognos från våren 2013. De slovenska myndigheterna förväntar
sig att skuldkvoten ska nå en topp på 63,2 % under 2014 och 2015, och
därefter minska något till 62,8 % 2016. Riskerna i fråga om skuldkvoten
bedöms ligga i riktning mot en högre kvot, inte minst på grund av stora
eventualförpliktelser och förväntade stock-/flödesjusteringar i form av
överföringar av tillgångar till kapitalförvaltningsbolaget för bankerna, vilka
inte har tagits upp i de beräkningar som programmet bygger på.
(11)     I maj 2013 tog myndigheterna
viktiga steg mot en konsolidering av de offentliga finanserna. De nådde bland
annat en överenskommelse med arbetsmarknadens parter om en ytterligare
minskning av bruttogrundlönen inom den offentliga sektorn med 1 ¼ %,
utöver den minskning med 3 % som man enades om i lagen om balans i de
offentliga finanserna från maj 2012. Vidare har parlamentet godkänt en
konstitutionell grund för att införa en regel om att det strukturella saldot i
de offentliga finanserna ska vara i balans eller överskott. Det slutliga
införlivandet av bestämmelserna i finanspakten kommer emellertid att ske genom
an särskild konstitutionell genomförandeakt, som enligt planerna ska godtas av
parlamentet senast i november 2013. Slutligen har Sloveniens parlament nästan
enhälligt antagit skärpningar av de konstitutionella bestämmelserna för att
utlysa folkomröstningar och villkoren för att vinna dem, vilket förväntas
underlätta införandet av de finanspolitiska konsolideringsåtgärderna. Med tanke
på den snabbt ökande skulden är det ännu viktigare att 2013 års budgetstrategi
förstärks och drivs igenom på ett strikt sätt, och att betydande
konsolideringsinsatser noggrant fullföljs under de närmast följande åren. Även
om vissa skatter ligger under EU-genomsnittet kan man inte på lång sikt förlita
sig på skattehöjningar för att skjuta upp behovet att ta itu med
utgiftsdynamiken. Man bör således komplettera de inkomstgenererande åtgärderna
med ytterligare ansträngningar för att åstadkomma strukturella
kostnadsbesparingar. De finanspolitiska ramarna och utgiftsreglerna på
medellång sikt är fortfarande inte tillräckligt anpassade till kraven att uppnå
de medelfristiga målen för de offentliga finanserna och garantera långsiktig
hållbarhet. Dessutom förefaller budgetbegränsningarna för vissa offentliga
enheter, särskilt enheter som använder budgetmedel indirekt, inte tillämpas
fullt ut. Slutligen tyder såväl internationella som inhemska beräkningar på att
den svarta ekonomin i Slovenien är större än EU-genomsnittet, vilket tyder på
att det finns utrymme för att förbättra skattemoralen.
(12)     En pensionsreform antogs i
december 2012 och trädde i kraft i januari 2013. Den är avsedd att få bukt med
de problem som togs upp i 2012 års rekommendationer, men åtgärderna är
otillräckliga eftersom de bara förväntas ha inverkan på de offentliga
finanserna på medellång sikt (fram till 2020). Även om denna reform av
pensionssystemet är ett viktigt steg saknas det specifika åtgärder för att
begränsa de åldersrelaterade kostnaderna efter 2020. Ytterligare reformarbete
krävs för att göra pensionsutgifterna mer hållbara på lång sikt, bland annat
genom att anpassa den lagstadgade pensionsåldern till den ökade
medellivslängden och genom att ytterligare begränsa förtidspensionering. När
det gäller långtidsvård överstiger efterfrågan på tjänster utbudet, medan dock
utgifterna fortfarande är relativt små. Efterfrågan på sådan vård och de därmed
sammanhängande utgifterna förväntas dock att stiga avsevärt i och med trenden
mot ökad medelålder. Ytterligare utvärderingar av de åtgärder som hittills har
vidtagits skulle bidra till mer evidensbaserad politik på detta område.
(13)     Även om Sloveniens banksektor
är relativt liten – mindre än hälften av genomsnittet i euroområdet – har de
största bankerna upplevt ett ihållande tryck på sina kapitalbuffertar, som
fortfarande är små vid en regional jämförelse, och deras beroende av staten för
kapital utgör ett betydande hot mot ekonomin. Upprepade rekapitaliseringsbehov
har varit koncentrerade till statsägda inhemska banker. Även om den totala
privata skuldsättningen ligger under genomsnittet för euroområdet och under
tröskelvärdena enligt resultattavlan över makroekonomiska obalanser, finns det
ett problem av strukturell natur. Merparten av skulden är koncentrerad till
företagssektorn, och många företag är överskuldsatta, vilket leder till
ytterligare ökningar av nödlidande lån. I slutet av 2012 omfattades 23,7 %
av företagsupplåningen av betalningseftersläpningar på 90 dagar eller mer. En
återupplivad kreditgivning till företagssektorn är nödvändig för att underlätta
investeringar och öka produktiviteten och konkurrenskraften. Ytterligare
rekapitaliseringar planeras vidare inom ramen för stabilitetsprogrammet.
Myndigheterna har skriftligen bekräftat åtagandet att bistå med ytterligare
kapital om det behövs. Kredittillgången fortsätter att minska, och växelverkan
mellan svaga banker och statsskulden har intensifierats. Räntesatserna för
företagskunder (för lån på mer än 1 miljon euro) ligger mer än 2 procentenheter
högre i Slovenien än i euroområdet som helhet, och denna differens har ökat
igen under 2012. En ramlagstiftning för omstrukturering av bankerna har
antagits, men måste också genomföras effektivt. Kapitalförvaltningsbolaget för
bankerna är fortfarande den centrala institutionella plattformen för
omstrukturering av banker. I det nationella reformprogrammet, och i ny
information som lagts fram av regeringen beskrivs planer för överföringar till
kapitalförvaltningsbolaget med utgångspunkt i stresstester som organiseras av
Sloveniens centralbank och som delvis bygger på interna bedömningar från
bankerna. Myndigheterna har skriftligen bekräftat att de står redo att
samarbeta med kommissionen och ECB för att se till att oberoende översyner av
tillgångarnas kvalitet utförs i ett urval banker. Arbetet bör inledningsvis
vara systemomfattande, för att garantera en varaktig stabilitet i banksektorn.
I andra länder har ett sådant tillvägagångssätt spelat en avgörande roll för
att återskapa förtroende, trovärdighet och marknadstillträde. Som underlag för
en övergripande strategi för finanssektorn krävs därför den information som kan
inhämtas genom en grundlig, extern utvärdering.
(14)     I det nationella
reformprogrammet redogörs inte för några ytterligare åtgärder för att stärka
banktillsynen, vilket identifierades som en nödvändig åtgärd i 2013 års
fördjupade granskning. I fråga om tillsynsåtgärder i banksektorn är Sloveniens
centralbanks stresstester den enda nya informationen som ges i programmet. Det
framgår dock inte att man skulle ha gjort någon ytterligare genomgång av
möjliga åtgärder, till exempel av makroprudentiell natur.
(15)     En arbetsmarknadsreform antogs
i mars 2013, i syfte att minska segmenteringen av arbetsmarknaden och öka
flexibiliteten. Reformen försvagar det skydd som permanenta
anställningskontrakt ger genom att förenkla uppsägningsförfaranden vid
individuella och kollektiva uppsägningar, och genom att minska kostnaderna i
samband med uppsägning. Regleringen av visstidsanställningar har samtidigt
gjorts strängare för att motverka missbruk, och användningen av arbetskraft
från bemanningsföretag är begränsad. Även om reformen går i rätt riktning
återstår det att se om den är tillräckligt långtgående för att ha en betydande
inverkan på segmenteringen och flexibiliteten på arbetsmarknaden, och göra
Slovenien mer attraktivt för utländska direktinvesteringar. Inga åtgärder har
ännu vidtagits för att ta itu med den parallella arbetsmarknaden som orsakas av
reglerade studentarbeten. I det nationella reformprogrammet föreslås åtgärder
som går i rätt riktning. Ungdomsarbetslösheten i Slovenien ökade kraftigt, med
4,9 procentenheter till 20,6 % 2012, medan den totala arbetslösheten ökade
med 0,7 procentenheter till 9 % 2012. Trots den stigande arbetslösheten
konstaterades enligt preliminära nationella uppgifter en betydande minskning av
antalet arbetslösa som deltog i de aktiva arbetsmarknadsåtgärder som
samfinansierades av Europeiska socialfonden. Inga åtgärder har vidtagits för
att anpassa arbetsförhållandena till ett längre yrkesliv, och inga
skräddarsydda åtgärder för livslångt lärande eller aktiva
arbetsmarknadsåtgärder har införts för att öka sysselsättningen bland unga
universitets- och högskoleutbildade, äldre arbetstagare och lågutbildade
arbetstagare. Slovenien har vidtagit vissa åtgärder för att förbättra
matchningen av kompetens och arbetsmarknadens behov. Ett pilotprojekt för att
utvärdera dessa behov genomförs av arbetsförmedlingarna, men samarbetet med
intressenterna måste utvecklas ytterligare. Det krävs också större insatser för
att göra de berörda programmen för utbildning och yrkesutbildning mer
attraktiva. Ytterligare yrkesvägledningsåtgärder i små och medelstora företag
håller på att genomföras, och arbetsgivarnas roll inom yrkesutbildningen
behöver fortfarande generellt stärkas. Förbättringar på dessa områden skulle
öka produktiviteten och konkurrenskraften.
(16)     De politiska åtgärder som
behövs för att förbättra konkurrenskraften på kostnadssidan har bara delvis
genomförts. Under 2012 sänkte regeringen de nominella bruttolönerna per
anställd inom den offentliga sektorn med omkring 3 %. I mitten av maj 2013
enades man med arbetsmarknadens parter om en ytterligare minskning av
arbetskostnaderna inom den offentliga sektorn. Minimilönen är bland de högsta i
EU räknat som procent av genomsnittslönen. Den är också kopplad till inflationen,
och var föremål en kraftig diskretionär höjning 2010. Även om tillväxttakten
för den nominella ersättningen per anställd var negativ under 2012 (-
0,4 %) noterades samma år en måttlig ökning av den nominella
enhetsarbetskostnaden (0,7 %) på grund av den större negativa
produktivitetstillväxten (- 1,1 %). Åtgärder för att stärka
produktivitetstillväxten och varaktiga framsteg för att pressa ned
enhetsarbetskostnader skulle bidra till att återvinna konkurrenskraft.
(17)     Statligt ägande har en viktig roll
i den slovenska ekonomin, och många sådana strukturer har förblivit oförändrade
sedan övergångsperioden under 1990-talet. De verktyg för privatisering och
omstrukturering av företag som infördes på 1990-talet resulterade i att statens
dominerande ställning ändå bestod, särskilt inom finanssektorn. Under 2011 stod
statsägda företag för en sjättedel av det totala mervärdet i den slovenska
ekonomin och omkring hälften av de totala förlusterna inom företagssektorn,
samtidigt som de sysselsatte en av åtta. Dessutom har statskontrollerade medel
och företag en inverkan på de offentliga finanserna genom en samverkan mellan
höga skuldnivåer, rekapitaliseringsbehov och stora statliga garantier. De
statsägda företagens storlek och betydande svagheter håller tillbaka den
ekonomiska utvecklingen och tillväxten, och bidrar till de obalanser som
konstaterats. Statlig dominans och en ofta bristfällig förvaltning av statens
tillgångar hämmar privata inhemska och utländska investeringar, vilket inverkar
negativt på produktivitet och konkurrenskraft. Det korsvisa ägande som ofta
råder mellan statsägda företag i den icke-finansiella sektorn och statsägda
finansinstitut riskerar att skapa spridningseffekter, begränsningar
möjligheterna till justeringar och snedvrider resursfördelningen, särskilt när
det gäller nyinvesteringar.
(18)     I det nationella
reformprogrammet skisseras ett antal politiska prioriteringar i fråga om
statligt ägande och skuldsanering i företagssektorn, men det ges ingen
detaljerad information om de åtgärder som planeras. I 2013 års fördjupade
granskning redogörs för de ekonomiska resultat som är kopplade till statligt
ägande, i form av direkta och eventuella kostnader för den offentliga sektorn
och i form av snedvridning av normal kommersiell verksamhet. I det nationella
reformprogrammet hänvisas endast till bristen på samordning som en nackdel med
att staten kontrollerar icke-finansiella företag. Även om det nationella
reformprogrammet innehåller positiva element saknas tillräcklig information om
den strategiska inriktningen för de företag som kommer att bli kvar i statlig
ägo, och det saknas också detaljerade, tidsbundna åtaganden att förbättra deras
ekonomiska resultat och förvaltning. Några första steg har tagits för att
förbättra företagsstyrningen – vilket rekommenderades i de landsspecifika
rekommendationerna för 2012 – samt för att privatisera vissa statsägda företag.
Bestämmelser som reglerar inrättandet av det framtida Slovenia Soverign Holding
(Slovenskem državnem holdingu) har antagits, men återstår fortfarande att
genomföra på ett effektivt sätt. Ett register över tillsättningar i
ledningsgrupper och styrelser i statsägda företag, med krav på offentliggörande
av intressen, skulle bidra till ökad insyn. Enligt det nationella
reformprogrammet ska en privatiseringsstrategi sammanställas det sista
kvartalet 2013. Denna plan kommer nu att tidigareläggas till det tredje
kvartalet, i linje med skrivelsen av den 23 maj 2013. Under tiden har
regeringen lagt fram en förteckning till parlamentet över 15 företag man
föreslår bör privatiseras. Förutom minoritetsinnehav och små och medelstora
företag innehåller denna förteckning även viktiga företag som den näst största
banken, NKBM.
(19)     Slovenien har ett stort antal
reglerade yrken, och det finns utrymme för en långtgående avveckling av många
inträdeshinder, vilket skulle få positiva effekter på sysselsättningen och
konkurrensen. De slovenska myndigheterna har inlett en reformprocess under 2012
i syfte att se över många reglerade yrken i syfte att dels bättre definiera
befintliga reglerade yrken, minska de administrativa kostnaderna och förenkla
tillträdet till vissa yrken. En första omgång nya bestämmelser inom områdena
hantverk, turism och byggsektorn skulle enligt planerna antas av parlamentet i
början av 2013. Reformen är dock försenad med undantag för hantverkssektorn.
Slovenien har fastställt de rättsliga grundvillkoren för ett oberoende
konkurrenstillsynsorgan, men måste också se till att tillräckliga
personalresurser kontinuerligt ställs till förfogande. Bestämmelserna bör också
ändras på så sätt att det nya organet ges en separat budgetpost, eftersom detta
är nödvändigt för att garantera dess finansiella oberoende. När det gäller
rättsliga förfaranden i tvistemål av civil och kommersiell natur och konkursförfaranden
tar behandlingen i första instans orimligt lång tid. Trots en synlig positiv
utveckling när det gäller att påskynda behandlingen av sådana mål krävs det
ytterligare insatser för att ta itu med dessa problem, eftersom de hämmar
företagandet och gör Slovenien mindre attraktivt för utländska
direktinvesteringar. I detta sammanhang skulle den planerade minskning av
antalet domare per invånare som anges i det nationella reformprogrammet behöva
kompenseras genom betydande effektivitetsökningar.
(20)     I det nationella
reformprogrammet understryks behovet av att omstrukturera icke-finansiella
företag i ekonomiska svårigheter. De politiska utmaningarna och den nödvändiga
responsen när det gäller omstruktureringar behöver utvecklas mer i detalj, med
utgångspunkt i marknadsbaserade lösningar. Det behövs ytterligare åtgärder för
att locka till sig privata investeringar, inklusive utländska
direktinvesteringar, och man behöver också garantera att det finns tillräckliga
resurser för privat ansvarsfördelning, för att skydda skattebetalarna.
Omstruktureringen bör således leda till att de omstrukturerade bolagen säljs
utan inblandning av offentliga medel.
(21)     Slovenien håller
på att ändra lagstiftningen för att effektivisera insolvensförfaranden.
Regeringen ändrade i april 2013 lagen om finansiella transaktioner,
insolvensförfaranden och obligatorisk avveckling. Genom ändringarna förtydligas
definitionen av insolvens, och det införs också incitament för chefer att lämna
in konkursansökningar i tid. De nuvarande rambestämmelserna innehåller nämligen
otillräckliga incitament och påföljder för att påverka företagen att anmäla
insolvens i ett tidigt skede. Ackordsförfaranden i domstol är komplicerade och
gynnar ofta gäldenärerna, särskilt i fråga om små och medelstora företag och
mikroföretag. Det finns också otillräckliga incitament för tidig uppgörelse
utanför domstol, en lösning som annars skulle kunna underlätta fortsatt
verksamhet i livskraftiga företag. Man har anmält att det kommer ny
lagstiftning som ska göra det möjligt att finansiellt omstrukturera
överskuldsatta företag i ett tidigt skede under förfarandet, och lagändringar
som ska underlätta rekonstruktionsförfaranden utanför domstol och konvertering
av skulder kommer att föreslås av justitieministeriet i slutet av maj 2013. En
lämplig rättslig ram som ger proportionella incitament även till borgenärer,
ägare och företagsledningar skulle vara viktig för att underlätta finansiell
omstrukturering av illikvida men livskraftiga företag.
(22)     Kommissionen har inom den
europeiska planeringsterminen gjort en fördjupad analys av Sloveniens
ekonomiska politik. Den har bedömt stabilitetsprogrammet och det nationella
reformprogrammet samt lagt fram en fördjupad granskning. Den har inte bara
beaktat programmens relevans för en hållbar finanspolitisk och socioekonomisk
politik i Slovenien utan också i vilken utsträckning EU:s regler och riktlinjer
har iakttagits, mot bakgrund av behovet att stärka den övergripande ekonomiska
styrningen i EU genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av
synpunkter på EU-nivå. Kommissionens rekommendationer inom ramen för den
europeiska planeringsterminen avspeglas i rekommendationerna 1–9 nedan.
(23)     Mot bakgrund av denna
bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet och dess yttrande[9] avspeglas särskilt i
rekommendation 1 nedan.
(24)     Mot bakgrund av kommissionens
fördjupade granskning och denna bedömning har rådet granskat det nationella
reformprogrammet och stabilitetsprogrammet. Dess rekommendationer enligt
artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 avspeglas i alla rekommendationer
nedan.
(25)     Inom ramen för den europeiska
planeringsterminen har kommissionen också gjort en analys av den ekonomiska
politiken i euroområdet som helhet. På denna grundval har rådet utfärdat särskilda
rekommendationer till de medlemsstater som har euron som valuta. Även Slovenien
bör se till att genomföra dessa rekommendationer snabbt och fullständigt.
HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Slovenien att
vidta följande åtgärder under perioden 2013–2014:
1.           Från 2013 och framåt
genomföra och stärka den finanspolitiska strategin, med stöd av tillräckligt
preciserade strukturåtgärder för att se till att varaktigt korrigera det
alltför stora underskottet senast 2015 och förbättra av det strukturella saldot
enligt rådets rekommendation inom ramen för förfarandet vid alltför stora
underskott. Efter korrigeringen av det alltför stora underskottet eftersträva
en strukturell anpassning som gör det möjligt för Slovenien att nå det
medelfristiga målet senast 2017. En varaktig korrigering av de finanspolitiska
obalanserna kommer att kräva omfattande strukturreformer – reformer som också
skulle stärka ekonomins anpassningsförmåga och öka den potentiella tillväxten
och sysselsättningen. Bibehålla sådana utgifter som främjar tillväxten, införa
åtgärder som förbättrar efterlevnaden av skattelagstiftningen samt genomföra
åtgärder på utgiftssidan med stöd av ett system för systematisk översyn av de
offentliga utgifterna på alla förvaltningsnivåer. För att göra
konsolideringsansträngningarna mer trovärdiga: slutligt anta den planerade
bestämmelsen om att det offentliga saldot ska vara i balans eller visa
överskott i strukturella termer, göra de medelfristiga finanspolitiska
rambestämmelserna bindande, allomfattande och tydliga, samt stärka de oberoende
organens roll i övervakningen av finanspolitiken senast i slutet av 2013. Vidta
åtgärder för att reducera statens eventualförpliktelser.
2.           Stärka pensionssystemets
långsiktiga hållbarhet efter 2020 genom ytterligare anpassningar av alla relevanta
parametrar, bl.a. genom att koppla den lagstadgade pensionsåldern till den
ökade förväntade medellivslängden, samtidigt som man upprätthåller en
tillräcklig nivå på pensionerna. Hålla kontroll över åldersrelaterade utgifter
för långtidsvård och förbättra tillgången till tjänster genom att omorientera
en del av sjukvården till öppen vård i hemmet, skärpa målstyrning och
behovsprövning av förmåner och vidareutveckla förebyggande arbete för att
reducera antalet fall av funktionshinder, arbetsoförmåga och vårdberoende.
3.           Se till att löneutvecklingen,
inklusive minimilönerna, håller en nivå som gynnar konkurrenskraften och
skapandet av arbetstillfällen. Noggrant övervaka effekterna av den senaste
tidens arbetsmarknadsreformer och vid behov identifiera de områden där
ytterligare åtgärder behövs för att främja sysselsättning och bekämpa
segmentering, bland annat genom reglering av studentarbeten. Vidta ytterligare
åtgärder för att öka sysselsättningen bland unga med universitets- eller
högskoleexamen, äldre personer och personer med låg utbildning genom att satsa
resurser på mer skräddarsydda aktiva arbetsmarknadspolitiska åtgärder, som
samtidigt bör göras mer effektiva. Avhjälpa kompetensglappet genom att göra det
mer attraktivt att delta i program för utbildning och yrkesutbildning och
vidareutveckla samarbetet med berörda aktörer för att kartlägga
arbetsmarknadens behov.
4.           Med bidrag från europeiska
partner vidta de steg som krävs för att senast i juni 2013 skriva kontrakt med
en oberoende extern rådgivare om att genomföra en systemomfattande översyn av
kvaliteten på bankernas tillgångar. Slutföra detta analysarbete före 2013 års
utgång, och därvid gå snabbast fram med de banker som redan omfattas av
statliga stödförfaranden, för att påskynda saneringen av deras balansräkningar.
Vara redo att tillhandahålla ytterligare kapital i fall där överföringen av
tillgångar eller översynen av tillgångarnas kvalitet visar på ytterligare
underskott. Alla åtgärder, inklusive de objektiva bedömningarna av
kapitalbehov, överföringarna av tillgångar till kapitalförvaltningsbolaget för
bankerna, systemet för skydd av tillgångar och det praktiska genomförandet av
omstruktureringsåtgärderna bör genomföras i enlighet med reglerna för statligt
stöd, i de fall där statliga stödkomponenter ingår. Senast i mars 2014
parallellt utforma och genomföra en övergripande sektorsstrategi som garanterar
marknadsmässig förvaltning av de rekonstruerade bankerna, samt avsevärt
förbättra styrning, riskhantering och lönsamhet inom sektorn, inklusive genom
sammanslagningar där så krävs. Inom kort förbereda den aviserade
privatiseringen av NKBM, och senast i september 2013 sätta upp en ambitiös
tidsplan för avyttringen av direkta och indirekta statliga aktieinnehav i
banker.
5.           Före slutet av 2013 se över
regelverket för banker, och utifrån denna översyn stärka tillsynsmyndighetens
kapacitet samt öka öppenheten, även i fråga om utlämning av statistiska
uppgifter.
6.           Påskynda reformen av
reglerade yrken och påtagligt reducera hindren för att komma in på sådana
marknader. Förbättra företagsklimatet, bland annat genom att ge det nya
konkurrenstillsynsorganet tillräckligt oberoende och finansiell autonomi.
7.           Bygga vidare på tidigare
insatser för att påskynda behandlingen i första instans av tvistemål av civil
och kommersiell natur och minska antalet oavslutade ärenden, i synnerhet
ärenden som gäller verkställande.
8.           Som en del av regeringens
planerade strategi, vilken ska vara färdigställd i september 2013, klassificera
de statliga tillgångar som kopplas – respektive inte kopplas – till statens
kärnverksamhet, i syfte att successivt sälja ut de tillgångar som inte hör till
kärnverksamheten. Se till att Slovenia Sovereign Holding blir operativ i tid
och överföra både ägandet och förvaltningen av ägarandelar dit, eventuellt med
undantag för dem som anges i förteckningen för omedelbar och fullständig
privatisering. Garantera en professionell förvaltning av Slovenia Sovereign
Holding från början, eventuellt med stöd av internationell expertis, samt skapa
ett väl definierat och marknadsmässigt förhållande till de berörda företagen.
Utveckla sektorsspecifika strategier för att förbättra lönsamheten och
företagsstyrningen när det gäller särskilt viktiga tillgångar. Införa ett
obligatoriskt och offentligt register över tillsättningar i företagsledningar
och styrelser, med krav på offentliggörande av intressen. Se till att
regelverket gör det lättare att avyttra lågprioriterade statliga tillgångar och
att de administrativa hindren minimeras.
9.           Identifiera och börja
undanröja alla rättsliga och administrativa hinder för att varaktigt
omstrukturera överskuldsatta eller underkapitaliserade men livskraftiga företag
genom marknadsbaserade lösningar.  Vidta åtgärder för att säkra tillräcklig
privat bördefördelning, öka privata investeringar inklusive utländska
direktinvesteringar, och uppnå effektivitetsvinster i företag i svårigheter som
en del av omstruktureringen. Senast i september 2013 anta all nödvändig
lagstiftning om förfaranden för omstrukturering av företag utanför domstol,
säkerställa att detta överensstämmer med befintliga bestämmelser om insolvens
och skapar incitament för både långivare och aktieägare att nå
omstruktureringsöverenskommelser utanför domstol. Förbättra verkställandet av
insolvens- och ackordsförfaranden för företag, bl.a. genom att snabbt lösa
pågående konkursförfaranden i domstol, för att maximera återbetalningarnas
värde och för att underlätta snabb och effektiv reglering av nödlidande lån.
Utfärdad i Bryssel den
                                                                       På
rådets vägnar
                                                                       Ordförande
[1]           EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.
[2]           EUT L 306, 23.11.2011, s. 25.
[3]           COM(2013) 374 final.
[4]           P7_TA(2013)0052 och P7_TA(2013)0053.
[5]           Rådets beslut 2013/208/EU av den 22 april 2013.
[6]           COM(2012) 750 final.
[7]           COM(2012) 751 final.
[8]           SWD(2013) 122 final.
[9]           Enligt artikel 5.2 i rådets förordning (EG) nr 1466/97.


Avis juridique important

|

32001H0551

Kommissionens rekommendation av den 4 juli 2001 om utvecklingen av en rättslig och kommersiell ram för den privata sektorns deltagande i utbyggnaden av telematikbaserade trafik- och reseinformationstjänster (TTI) i Europa (Text av betydelse för EES) [delgivet med nr K(2001) 1102]

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 199 , 24/07/2001 s. 0020 - 0022

Kommissionens rekommendationav den 4 juli 2001om utvecklingen av en rättslig och kommersiell ram för den privata sektorns deltagande i utbyggnaden av telematikbaserade trafik- och reseinformationstjänster (TTI) i Europa[delgivet med nr K(2001) 1102](Text av betydelse för EES)(2001/551/EG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATIONmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 211 i detta, ochav följande skäl:(1) I de slutsatser som fastställdes vid rådets möte (transporter) i Luxemburg den 17 juni 1997 konstaterades att kommissionens meddelande till rådet och Europaparlamentet av den 20 maj 1997 om en gemenskapsstrategi och ram för utbyggnaden av vägtransporttelematik i Europa och förslag till inledande åtgärder(1), utgör en lämplig grund för kommande åtgärder.(2) Det krävs ett harmoniserat synsätt på europeiska telematikbaserade trafik- och reseinformationstjänster (TTI), och för detta ändamål är den arbetsgrupp bestående av högnivårepresentanter utsedda av medlemsstaterna och som inrättats i enlighet med rådets rekommendationer i dess resolution av den 28 september 1995(2) lämplig.(3) Tillhandahållare av TTI-tjänster måste få fullständig information om säkerhetskrav och andra krav som är avsedda att skydda allmänhetens intresse. Särskilt när databearbetningssystem används för TTI-tjänster bör dessa system vara utformade så att de, oavsett fysiska personers nationalitet eller bostadsort, respekterar deras grundläggande rättigheter och friheter med avseende på personuppgifter och privatliv i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter(3) och i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 97/66/EG av den 15 december 1997 om behandling av personuppgifter och skydd för privatlivet inom sektorn för telekommunikation(4).(4) Det är också viktigt att man fullt ut utnyttjar de data- och informationskällor som är tillgängliga genom myndigheterna så att informations- och datatillgången kan utnyttjas rationellt, vilket är nödvändigt för en omfattande utbyggnad av TTI-tjänster.(5) Partnerskap mellan den offentliga och privata sektorn kan påskynda utbyggnaden av TTI-tjänster. Principerna för sådana partnerskap finns i ett meddelande från kommissionen till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén av den 10 september 1997 om offentlig-privata partnerskap i transeuropeiska transportnätprojekt(5).(6) I Europaparlamentets och rådets beslut nr 1336/97/EG av den 17 juni 1997 om en serie riktlinjer för transeuropeiska telenät(6) uppmuntras samarbete mellan den offentliga och privata sektorn i fråga om TTI-tjänster genom partnerskap.(7) I rådets resolution av den 19 juli 1999 om Europas deltagande i en ny generation satellitbaserade navigationstjänster - Galileo(7) - konstateras att ett europeiskt satellitbaserat navigationssystem kommer att gynna utvecklingen av trafik- och resetjänster.(8) Den privata sektorns deltagande i utvecklingen av telematikbaserade TTI-tjänster kan uppmuntras genom att man tillåter oberoende trafikövervakning, vilket även omfattar möjligheten att installera och underhålla trafikövervakningsutrustning längs vägarna utan att säkerhetskraven åsidosätts. Dessutom kan telematikbaserade reseinformationssystem och -tjänster bidra till utvecklingen av effektiva, säkra och miljömässigt sunda transporttjänster, bland annat genom kravet på tjänstetillhandahållarna att samarbeta med myndigheterna vid hanteringen av trafikincidenter och nödsituationer på transportområdet. Privatägd information och privatägda uppgifter har ett kommersiellt värde som bör respekteras i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 96/9/EG av den 11 mars 1996 om rättsligt skydd för databaser(8), även om de görs tillgängliga för myndigheterna.(9) Telematikbaserade TTI-tjänster kan underlätta en optimal användning av transportnäten genom att de anpassas till myndigheternas strategier för trafikövervakning och rörlighet samt till väghierarkin.(10) Tillhandahållare av TTI-tjänster bör kunna utveckla och erbjuda sina tjänster och varor fritt på kommersiella grunder och inte omfattas av skyldigheter som åläggs dem av myndigheter och offentliga organ, med undantag för regler som bland annat rör allmänhetens säkerhet.(11) Denna rekommendation avser att bidra till gemenskapsstrategin och ramen för utbyggnaden av vägtransporttelematik i Europa och den kommer att ses över av kommissionen efter en lämplig tidsperiod för att man skall kunna fastställa om det krävs ytterligare åtgärder av gemenskapen för att samordna åtgärderna i medlemsstaterna.(12) I enlighet med subsidiaritetsprincipen bör rättsliga och kommersiella ramar för TTI-tjänster och -produkter utvecklas på nationell och lokal nivå. Samtidigt krävs det samordning på europeisk nivå, och att information om nationella och lokala initiativ, åtgärder eller planerade åtgärder inom området för dessa tjänster får allmän spridning. Regelverket för TTI-tjänster och -produkter bör utvecklas så att man undviker situationer där tillhandahållare av TTI-tjänster måste förhandla med nationella, regionala och lokala myndigheter innan de kan införa en ny tjänst.(13) En förordning eller ett direktiv anses inte behövas på det här stadiet, utan bäst resultat kan uppnås genom en rekommendation.HÄRIGENOM REKOMMENDERAS:1. Syfte och målMedlemsstaterna uppmanas att utveckla en lämplig rättslig och kommersiell ram för den privata sektorns deltagande i utbyggnaden av telematikbaserade trafik- och reseinformationstjänster (TTI) i Europa.Målet med denna ram är att främja den kommersiella utvecklingen av mervärdestjänster som erbjuds resenärer, och samtidigt förbättra befintliga och framtida offentliga reseinformationskällor, såsom radio- och TV-sändningar, Internet och telefonupplysning.2. Stöd till europeiska TTI-tjänsterMedlemsstaterna uppmanas att samarbeta för att utveckla europeiska TTI-tjänster genom att delta i den högnivåarbetsgrupp som har kommissionen som ordförande. Medlemsstaterna bör informera kommissionen om nationella initiativ, åtgärder eller planerade åtgärder på området för TTI-tjänster och -produkter.3. Regelverk för TTI-tjänsterMedlemsstaterna bör vidta åtgärder för att harmonisera kraven på TTI-tjänster på nationell, regional och lokal nivå. För att uppnå detta uppmanas medlemsstaterna att vidta följande åtgärder:a) De villkor och tillämpliga lagar och föreskrifter som rör allmänhetens säkerhet, trafiksäkerhet, transport- och trafikledning samt skydd för privatliv och personuppgifter som tillhandahållare av TTI-tjänster måste uppfylla på nationell, regional och lokal nivå bör offentliggöras och tillhandahållas.b) Myndigheter och offentliga organ bör uppmuntras att utforma standardavtal och tjänstenivåavtal om leverans av trafik- och reseuppgifter för alla former av transportmedel till operatörer och användare i den privata sektorn.c) Myndigheter och offentliga organ som driver verksamhet med fast online-utrustning för trafikdetektering bör uppmuntras att göra uppgifterna tillgängliga i realtid för samtliga tillhandahållare av TTI-tjänster på lika villkor.d) Offentligt-privata partnerskap för tillhandahållandet av TTI-tjänster bör främjas.4. Privatägda trafik- och reseuppgifterFör att snabba på utvecklingen av europeiska TTI-tjänster och -produkter och för att uppmuntra ökad konkurrens på marknaden och öka kvaliteten på TTI-tjänster, uppmanas medlemsstaterna att vidta följande åtgärder:a) När det är möjligt bör myndigheter och offentliga organ uppmuntras att tillåta privata tillhandahållare av TTI-tjänster att installera och underhålla sin egen trafikövervakningsutrustning på allmänna vägar och driva den i privat regi.b) För att underlätta för tillhandahållare av TTI-tjänster, bör säkra metoder för installation, drift och underhåll av trafikövervakningsutrustning på allmänna vägar utarbetas, offentliggöras och tillhandahållas.c) De krav som skall ställas på tillhandahållare av TTI-tjänster som innebär att de omedelbart skall meddela myndigheterna uppgifter och information de erhåller om nödlägen och allvarliga trafikincidenter för att beakta allmänhetens säkerhet bör utarbetas, offentliggöras och tillhandahållas.d) Det bör säkerställas att myndigheter och offentliga organ skyddar det kommersiella värdet hos all privatägd trafik- och reseinformation som erhålles från privata tillhandahållare av TTI-tjänster.5. Beaktande av väghierarkier och trafikledningsstrategierFör att se till att TTI-produkterna och -tjänsterna bidrar till att de rekommenderade vägarna för genomfartstrafik följs och att inte mindre lämpliga vägar används, uppmanas medlemsstaterna att offentliggöra uppgifter om väghierarkier för genomfartstrafik för olika trafikklasser samt befintliga krav på trafikledning och vägledningar för tillhandahållare av TTI-tjänster samt för utvecklare och utgivare av navigationsdatabaser. Ändringar av väghierarkin bör omedelbart offentliggöras.6. Ökade möjligheter for TTI-tjänsterMedlemsstaterna uppmanas att säkerställa att tillhandahållare av TTI-tjänster får frihet att utveckla sina tjänster och produkter på kommersiella grunder. De enda krav som myndigheter och offentliga organ får ställa på dem är sådana krav som gäller allmänhetens säkerhet, trafiksäkerhet, transport- och trafikledning samt skydd av privatlivet och personuppgifter såsom anges i denna rekommendation.7. RapportskyldigheterMedlemsstaterna uppmanas att avlägga rapport avseende inrättandet av de lämpliga nationella ramarna för TTI-tjänster till kommissionen inom två år efter offentliggörandet av denna rekommendation i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Denna rekommendation riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdad i Bryssel den 4 juli 2001.På kommissionens vägnarErkki LiikanenLedamot av kommissionen(1) KOM(1997) 223, slutlig.(2) EGT C 264, 11.10.1995, s. 1.(3) EGT L 281, 23.11.1995, s. 31.(4) EGT L 24, 30.1.1998, s. 1.(5) KOM(1997) 453, slutlig.(6) EGT L 183, 11.7.1997, s. 12.(7) EGT C 221, 3.8.1999, s. 1.(8) EGT L 77, 27.3.1996, s. 20.


Viktigt rättsligt meddelande

|

52005SC0233

Rekommendation till rådets yttrande i enlighet med artikel 9.3 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Sloveniens uppdaterade konvergensprogram för 2004–2007  /* SEK/2005/0233 slutlig */

	[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |Bryssel den 16.2.2005SEK(2005) 233 slutligRekommendation tillRÅDETS YTTRANDEi enlighet med artikel 9.3 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Sloveniens uppdaterade konvergensprogram för 2004–2007(framlagt av kommissionen)MOTIVERINGGenom rådets förordning (EG) nr 1466/97, om förstärkning av övervakningen och samordningen av den offentliga sektorns finanser[1], fastställs att icke-deltagande medlemsstater, dvs. sådana som inte infört den gemensamma valutan, skall lägga fram konvergensprogram till rådet och kommissionen. Rådet skall enligt artikel 9 i förordningen granska dessa program på grundval av de bedömningar som gjorts av kommissionen och av den kommitté som inrättats genom artikel 114 i fördraget (Ekonomiska och finansiella kommittén). På grundval av kommissionens rekommendation och efter yttrande från Ekonomiska och finansiella kommittén skall rådet lägga fram ett yttrande sedan programmet granskats. Enligt förordningen skall medlemsstaterna årligen lägga fram uppdaterade konvergensprogram, som också kan granskas av rådet enligt samma förfaranden.De tio länder som anslöt sig till EU den 1 maj 2004 deltar inte i den gemensamma valutan. De åtog sig att lägga fram sina konvergensprogram till den 15 maj 2004 och en första uppdatering i slutet av 2004.Sloveniens första konvergensprogram omfattade perioden 2004–2007, lades fram den 14 maj 2004 och bedömdes av rådet den 5 juli 2004. Slovenien lade fram en uppdatering av sitt konvergensprogram den 10 januari 2005. Kommissionen har gjort en teknisk utvärdering av denna uppdatering, med beaktande av sina höstprognoser för 2004 och uppförandekoden[2], den allmänt vedertagna metoden för beräkning av potentiell produktion, rekommendationerna i de allmänna ekonomiska riktlinjerna för 2003–2005 samt principerna i meddelandet från kommissionen till rådet och Europaparlamentet av den 27 november 2002, om bättre samordning av finanspolitiken[3]. Denna utvärdering ger anledning till följande bedömning:-  Den 10 januari 2005 lade Slovenien fram den första uppdateringen av sitt konvergensprogram som omfattar perioden 2004–2007. En senareläggning med sex veckor begärdes med anledning av regeringsskiftet efter parlamentsvalet i oktober 2004. Programmet uppfyller endast delvis uppgiftskraven i ”uppförandekoden för stabilitets- och konvergensprogrammens innehåll och utformning”. Till bristerna hör särskilt att den offentliga sektorns redovisning fortfarande inte helt följer standarden i ENS 95, vilket framgår av den stora andelen ”andra” intäkter och utgifter i förhållande till procent av BNP. Slovenien anmodas därför se till att uppgiftskraven följs.-  Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för det uppdaterade konvergensprogrammet har justerats uppåt sedan konvergensprogrammet från maj 2004, med anledning av den gynnsamma utvecklingen på det nationella och internationella planet. Det nya scenariot framstår som rimligt och överensstämmer relativt väl med kommissionens höstprognoser för åren 2004–2006. Med en real BNP-tillväxt på knappt 4 % under hela programperioden kan ekonomin förväntas vara fortsatt motståndskraftig. Den förväntade tillväxten överensstämmer i stort sett med den potentiella tillväxt enligt programmet som kommissionen beräknat med den allmänt vedertagna metoden. Enligt prognosen skall inflationstakten efter 2005 hamna på under 3,0 % (mätt med konsumentprisindex), vilket avspeglar en relativt optimistisk syn på den framtida prisutvecklingen. Kommissionen har en mer försiktig syn på den sjunkande inflationen, vilket beror på strukturproblemen särskilt inom den tredje sektorn som gör att inflationen fortsätter att ligga något över genomsnittet i EU.-  Inflationen slutade sjunka i maj 2004 då HIKP-inflationens årliga tillväxttakt åter ökade till knappt 4 %, efter att från januari till mars ha sjunkit till 3,5 %. Enligt myndigheterna berodde denna markanta stegring främst på högre oljepriser och högre punktskatter på tobak. Inflationen på årsbasis återgick i oktober till 3,4 %, men i november ökade den igen till 3,8 % på grund av högre priser på livsmedel och bränsle. På grund av den lägre inflationstakten sjönk de korta räntorna från 6 till 4 %, medan de långa räntorna sjönk från drygt 5 % till knappt 4 %. Den 28 juni 2004 anslöt Slovenien sig till ERM II, med ett normalt fluktuationsband på cirka ±15 % kring den centrala paritetskursen på 239,64 SIT/EUR. Därmed slutade en lång period med successiv försvagning i förhållande till euron (med cirka 3–5 % per år) och valutan tolar har sedan dess varit stabil. Den nya regering som tillträdde den 3 december 2004 har bekräftat att ett centralt mål är att införa euron i början av 2007.-  Det uppdaterade konvergensprogrammet syftar till offentliga finanser nära balans, dock inte under programperioden. Underskottet skall halveras under de följande fyra åren, där minskningen är störst i slutet av perioden. Ingen minskning förväntas 2005, varför underskottet i de offentliga finanserna ligger kvar på samma nivå som 2004 (2,1 % av BNP). Däremot skall underskottet minska till 1,8 % av BNP 2006 och minska ytterligare till 1,1 % år 2007. Jämfört med det föregående programmet skrivs målen för underskottet upp med ¼ % av BNP varje år, beroende på att två fonder som tidigare låg utanför budgeten förts över till den offentliga sektorn. Det primära saldot väntas bli positivt 2007. Budgetsaneringen skall till 2006 främst åstadkommas genom en minskning av utgiftskvoten. Den betydande minskning av underskottet som väntas 2007 beror däremot enbart på en ansenlig ökning av inkomstkvoten, vilket utgår från antagandet att Slovenien blir nettomottagare i förhållande till EU:s budget. Det senare skulle handla om 0,8 % av BNP, en uppgång från beräknade 0,4 % av BNP för 2005–2006. Generellt framstår inte konsolideringsplanen som särskilt ambitiös när det gäller att fastställa budgetmålen, eftersom den aktuella uppdateringen huvudsakligen bekräftar det föregående programmets planerade korrigeringar med ett något gynnsammare makroekonomiskt scenario.-  De risker som omgärdar programmets budgetprognoser verkar i stort sett uppväga varandra. Å ena sidan understöds underskottsmålen av ett rimligt makroekonomiskt scenario. Vidare ankommer det på regeringen att avvisa krav på ytterligare utgifter om underskottsmålet hotas av ogynnsamma omständigheter, vilket också skedde 2004. Dessutom kan den årliga förlusten av momsintäkter på 0,3 % av BNP vara för högt beräknad, till följd av överdrivet försiktiga skattningar av skatteintäkterna. Å andra sidan inger vissa av de finanspolitiska prognosernas grundantaganden farhågor om de offentliga finanserna på medellång sikt. Särskilt gäller detta att utfallet 2007 delvis beror på EU:s nya budgetplan för 2007–2013 och förutsätter att budgetens nettointäkter från EU-budgeten ökar betydligt, till 0,8 % av BNP, vilket är en uppgång från 0,4 % under föregående år. Det finns dessutom en risk för att utgiftsmålen överskrids, vilket särskilt kan gälla pensionsutgifterna om översynen år 2006 av nuvarande pensionsindex leder till mindre strikta parametrar.-  Mot bakgrund av denna riskbedömning är det inte uppenbart att programmets finanspolitiska inriktning ger en tillräcklig säkerhetsmarginal för att under hela programperioden hålla underskottet inom fördragets referensvärde på 3 % av BNP, vid normala konjunktursvängningar. Den räcker heller inte till för att under programperioden uppnå stabilitets- och tillväxtpaktens medelfristiga mål på offentliga finanser nära balans.-  Offentliga sektorns bruttoskuld är relativt låg och väntas inte förändras under programperioden. Skuldkvoten beräknas 2004 ha uppgått till 30,2 % av BNP. Främst stock-/flödesjusteringen gör att regeringen räknar med att skuldkvoten ökar ytterligare under de följande två åren och når en topp på 30,9 % av BNP 2006. Till 2007 beräknas skulden sjunka under 30 % av BNP och uppgå till 29,7 %, till följd av en väntat gynnsam stock-/flödesjustering. Myndigheterna anser att det inte föreligger några eventualförpliktelser som omedelbart kan hota en hållbar skuldnivå. Dessutom bedöms skuldportföljen ha en lämplig förfalloprofil och valutasammansättning, eftersom den långsiktiga återbetalningsprofilen är jämnt fördelad över tiden och eftersom en växande andel av skulden är denominerad i tolar och utlandsskulden främst är denominerad i euro.-  I programmet granskas regeringens planerade strukturreformer, som är inriktade på att stärka ekonomins konkurrenskraft genom att stimulera företagandet och öka FoU-utgifterna i budgeten. De offentliga anslagen för ändamålet uppgår för närvarande till 1,5 % av BNP, vilket är högre än i någon annan av de tio nya medlemsstaterna. Andelen offentliga medel skall närmas genomsnittet i EU, varvid programinsatser särskilt inriktas på tillämpade forskningsprojekt och överföring av know-how till den privata sektorn. I uppdateringen aviseras också åtgärder för att stötta den ekonomiska tillväxten, exempelvis förbättrad utbildning, främjande av sysselsättningsskapande investeringar och undanröjande av strukturella problem på arbetsmarknaden. Dessutom har ett antal åtgärder utformats för att begränsa den höga andelen obligatoriska utgifter, vilket fortfarande är en nyckel till att öka de offentliga finansernas flexibilitet. I uppdateringen av konvergensprogrammet har myndigheterna försökt kvantifiera hur de planerade reformerna påverkar prognoserna för de största budgetposterna. Totalt beräknas de offentliga utgifternas minskning och omstrukturering ge besparingar som ökar från 0,4 % av BNP till 1,3 % av BNP 2007.-  De offentliga finansernas hållbarhet verkar på lång sikt omgärdas av vissa risker, där en viktig aspekt är den förväntade budgetkostnaden för en åldrande befolkning. Den pågående pensionsreformen har påverkat budgeten positivt, men pensionsutgifternas beräknade ökning efter 2020 är fortfarande mycket stor. Trots vissa rationaliseringsåtgärder inom hälso- och sjukvårdssystemet 2004 skulle även en mer genomgripande reform av hälso- och sjukvårdssystemet bidra till att förbättra de offentliga finansernas hållbarhet på lång sikt.***Mot bakgrund av denna bedömning bör Slovenien(i) utnyttja alla möjligheter att snabbare minska underskottet i de offentliga finanserna, och(ii) ytterligare reformera pensionssystemet samt hälso- och sjukvårdssystemet för att förbättra de offentliga finansernas hållbarhet på lång sikt.Med utgångspunkt från denna bedömning har kommissionen antagit bifogade rekommendation till rådets yttrande om Sloveniens uppdaterade konvergensprogram och vidarebefordrar denna till rådet.Rekommendation tillRÅDETS YTTRANDEi enlighet med artikel 9.3 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Sloveniens uppdaterade konvergensprogram för 2004–2007EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR AVGETT FÖLJANDE YTTRANDEmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken[4], särskilt artikel 9.3 i denna,med beaktande av kommissionens rekommendation, ochefter att ha hört Ekonomiska och finansiella kommittén.HÄRIGENOM FRAMFÖRS FÖLJANDE.1.  Den [8 mars 2005] granskade rådet Sloveniens uppdaterade konvergensprogram, som omfattar perioden 2004–2007. Programmet uppfyller delvis uppgiftskraven i ”uppförandekoden för stabilitets- och konvergensprogrammens innehåll och utformning”. Särskilt gäller detta att den offentliga sektorns redovisning fortfarande inte helt följer i ENS 95, vilket framgår av den stora andelen ”andra” intäkter och utgifter i förhållande till procent av BNP. Slovenien anmodas därför se till att uppgiftskraven följs.2.  Enligt tillgängliga uppgifter verkar programmets bakomliggande makroekonomiska scenario bygga på från rimliga tillväxtantaganden. År 2004 beräknas den reala BNP-tillväxten bli 4,0 % och förväntas ligga kvar på ungefär samma nivå under resten av programperioden. Inflationsprognosen verkar å andra sidan ligga i den lägre delen av det aktuella prognosintervallet.3.  Programmets bakomliggande budgetstrategi syftar till sunda offentliga finanser i form av ett saldo nära balans, dock inte under programperioden. I programmet planeras en gradvis minskning av det offentliga underskottet under perioden, i form av en konsekvent sänkning av utgifternas procentuella andel av BNP. Inkomstkvoten skall successivt sjunka till och med 2006 men åter stiga mot slutet av programperioden, till följd av EU-medlemskapets positiva nettoeffekter på budgeten. Enligt anpassningsbanan skall underskottet halveras under de fyra följande åren och uppgå till drygt 1 % år 2007. Den aktuella uppdateringen bekräftar huvudsakligen det föregående programmets planerade korrigeringar med ett något gynnsammare makroekonomiskt scenario.4.  De risker som omgärdar programmets budgetprognoser verkar i stort sett uppväga varandra. Å ena sidan understöds underskottsmålen av ett rimligt makroekonomiskt scenario. Vidare ankommer det på regeringen att avvisa krav på ytterligare utgifter om underskottsmålet hotas av ogynnsamma omständigheter, vilket också skedde 2004. Dessutom kan den årliga förlusten av momsintäkter på 0,3 % av BNP vara för högt beräknad, till följd av överdrivet försiktiga skattningar av skatteintäkterna. Å andra sidan beror utfallet 2007 delvis på EU:s nya budgetplan för 2007–2013 och förutsätter en betydande ökning av budgetens nettointäkter från EU-budgeten Det finns dessutom en risk för att utgiftsmålen överskrids, vilket särskilt kan gälla pensionsutgifterna om översynen år 2006 av nuvarande pensionsindex leder till mindre strikta parametrar.5.  Mot bakgrund av denna riskbedömning är det inte uppenbart att programmets finanspolitiska inriktning ger en tillräcklig säkerhetsmarginal för att hålla underskottet inom fördragets referensvärde på 3 % av BNP, vid normala konjunktursvängningar under programperioden. Den räcker heller inte till för att till 2007 uppnå stabilitets- och tillväxtpaktens medelfristiga mål på offentliga finanser nära balans.6.  Offentliga sektorns bruttoskuld är relativt låg: skuldkvoten beräknas ha uppgått till 30,2 % av BNP 2004, betydligt lägre än fördragets referensvärde på 60 %, och beräknas uppgå till 29,7 % år 2007.7.  De offentliga finansernas hållbarhet verkar på lång sikt omgärdas av vissa risker, där en viktig aspekt är den förväntade budgetkostnaden för en åldrande befolkning. Den pågående pensionsreformen har påverkat budgeten positivt, men pensionsutgifternas beräknade ökning efter 2020 är fortfarande mycket stor. Trots vissa rationaliseringsåtgärder inom hälso- och sjukvårdssystemet 2004 skulle även en mer genomgripande reform av hälso- och sjukvårdssystemet bidra till att förbättra de offentliga finansernas hållbarhet på lång sikt.* * *Mot bakgrund av denna bedömning anser rådet att Slovenien bör(i) utnyttja alla möjligheter att snabbare minska underskottet i de offentliga finanserna, och(ii) ytterligare reformera pensionssystemet samt hälso- och sjukvårdssystemet för att förbättra de offentliga finansernas hållbarhet på lång sikt.Jämförelse av nyckeltal i makroekonomiska prognoser och budgetprognoser2004 | 2005 | 2006 | 2007 |Real BNP-tillväxt (i %) | KP januari 2005 | 4,0 | 3,8 | 3,9 | 4,0 |KOM oktober 2004 | 4,0 | 3,6 | 3,8 | - |KP maj 2004 | 3,6 | 3,7 | 3,8 | 3,9 |HIKP-inflation (i %) | KP januari 20051 | 3,6 | 3,0 | 2,7 | 2,6 |KOM oktober 2004 | 3,9 | 3,4 | 3,0 | - |KP maj 20041 | 3,3 | 3,0 | 2,7 | 2,6 |Saldo i de offentliga finanserna (i % av BNP) | KP januari 2005 | -2,1 | -2,1 | -1,8 | -1,1 |KOM oktober 2004 | -2,3 | -2,2 | -1,9 | - |KP maj 2004 | -1,9 | -1,8 | -1,5 | -0,9 |Primärt saldo (i % av BNP) | KP januari 2005 | -0,3 | -0,4 | -0,2 | 0,4 |KOM oktober 2004 | -0,3 | -0,2 | -0,1 | - |KP maj 2004 | -0,3 | -0,4 | -0,2 | 0,4 |Offentliga sektorns bruttoskuld (i % av BNP) | KP januari 2005 | 30,2 | 30,7 | 30,9 | 29,7 |KOM oktober 2004 | 30,9 | 30,8 | 30,6 | - |KP maj 2004 | 29,1 | 29,5 | 29,4 | 28,4 |Anmärkning: 1 Konvergensprogrammets KPI-inflation. Källor: Konvergensprogram (KP) och kommissionens höstprognos för 2004 (KOM). |[1] EGT L 209, 2.8.1997. Alla dokument som denna text hänvisar till återfinns på följande webbplats: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Reviderat yttrande från Ekonomiska och finansiella kommittén om stabilitets- och konvergensprogrammens innehåll och utformning, godkänt av Ekofinrådet den 10.7.2001.[3] KOM(2002) 668, 27.11.2002.[4] EGT L 209, 2.8.1997, s. 1. De dokument som denna text hänvisar till återfinns på följande webbplats: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.