title: KOMMISSIONENS REKOMMENDATION om påskyndande av tillståndsförfaranden för projekt för förnybar energi och underlättande av energiköpsavtal

text:
               KOMMISSIONENS REKOMMENDATION

               av den 18.5.2022

               om påskyndande av tillståndsförfaranden för projekt för förnybar energi och underlättande av energiköpsavtal

               EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 292, och

               av följande skäl:

               (1)Förnybar energi står i centrum för den omställning till ren energi som krävs för att uppnå målen i den europeiska gröna given, erbjuda ekonomiskt överkomlig energi och minska unionens beroende av fossila bränslen och energiimport.

               (2)Förnybar energi gynnar unionens medborgare på flera sätt: den bidrar till arbetet med att hantera klimatförändringarna, den bidrar till att skydda vår miljö, den skapar tillväxt och sysselsättning, den bidrar till unionens tekniska och industriella ledarskap och den gör unionens ekonomi mer resilient.

               (3)Energisektorn står för mer än 75 % av de totala utsläppen av växthusgaser i unionen. Att påskynda energiproduktionen genom utveckling och utbyggnad av anläggningar för förnybar energi är därför avgörande för att unionen ska kunna nå sitt mål för förnybar energi 2030, och som bidrag till att uppnå unionens mål för 2030 om en minskning av växthusgasutsläppen med minst 55 % i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1119
                  1
               .

               (4)Att snabbt öka andelen förnybar energi är avgörande för att åtgärda problemet med höga energipriser. De minskade fasta kostnaderna och de rörliga kostnaderna nära noll för förnybar energi innebär att kostnaderna för förnybar el har varit mer stabila och lägre än kostnaderna för fossila bränslen. Den påskyndade utbyggnaden av förnybara energikällor kommer att göra unionen mindre beroende av fossila bränslen, i första hand importerade sådana.

               (5)Enligt meddelandet REPowerEU: Gemensamma europeiska åtgärder för säkrare och hållbarare energi till ett mer överkomligt pris
                  2
                (meddelandet om REPowerEU) är en snabbt ökad användning av förnybar energi avgörande för att minska unionens beroende av fossila bränslen och fasa ut förbrukningen av gas från Ryssland. Planen för REPowerEU innehåller åtgärder som syftar till att åstadkomma detta, och det gäller också för den europeiska planeringsterminen som utgör en ram för förslag till landsspecifika rekommendationer om tillståndsförfaranden som är skräddarsydda för enskilda medlemsstaters förhållanden.

               (6)I meddelandet om REPowerEU presenteras också ett initiativ för en ”accelerator för vätgas” som innebär att målen för förnybar vätgas 2030 höjs med 100 % för att minska unionens beroende av omvärlden för import av fossila bränslen. För att producera 10 miljoner ton förnybar vätgas kommer unionen att behöva ytterligare kapacitet för förnybar energi på 80 GW senast 2030.

               (7)Projekt för förnybar energi måste i princip ha ett godkännande för att kunna bedriva sin avsedda verksamhet. Tillståndsförfaranden bidrar till att säkerställa projektens säkerhet. Komplexiteten, variationen och den alltför långa tiden för dessa förfaranden utgör dock ett stort hinder för en snabb och nödvändig utbyggnad av förnybar energi och för att till en överkomlig kostnad uppnå ett säkrare och hållbarare energisystem i unionen.

               (8)Förseningar i handläggningen av projektgodkännanden innebär en risk att energi- och klimatmål inte uppnås i rätt tid och ökar kostnaderna för de nödvändiga projekten. Förseningar kan också, till följd av den snabba tekniska innovationstakten, leda till anläggningar med mindre effektiv teknik för förnybar energi.

               (9)Dessa hinder identifierades redan i Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/77/EG
                  3
               , enligt vilket medlemsstaterna skulle utvärdera tillståndsförfarandena för att minska omfattningen av rättsliga och andra hinder för produktion av förnybar el. Genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/28/EG
                  4
                infördes krav för att förenkla de administrativa förfarandena för utvecklare av förnybar energi. Genom Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2018/2001
                  5
                skärps dessa krav. Det är brådskande och av högsta prioritet att dessa direktiv införlivas fullständigt och snabbt i samtliga medlemsstater, vilket avsevärt kommer att bidra till att förkorta tiden för de administrativa förfarandena.

               (10)Kommissionen stöder medlemsstaterna genom instrumentet för tekniskt stöd
                  6
                och tillhandahåller skräddarsydd teknisk expertis för att utforma och genomföra reformer, inklusive sådana som rationaliserar ramen för godkännande- och tillståndsförfaranden för projekt för förnybar energi och främjar företagens användning av energiköpsavtal för förnybar energi. Det tekniska stödet kan gälla t.ex. stärkt administrativ kapacitet, harmoniserade rättsliga ramar och utbyte av relevant bästa praxis.

               (11)De tidsfrister för tillståndsförfaranden som fastställs i direktiv (EU) 2018/2001 ska gälla utan att det påverkar skyldigheter i tillämplig unionsrätt på miljöområdet, överklaganden, rättsmedel eller andra domstolsförfaranden eller alternativa tvistlösningsmekanismer, inklusive förfaranden för klagomål, utomrättsliga överklaganden och rättsmedel och får förlängas med en period som motsvarar dessa förfarandens längd.

               (12)Allmänhetens bristande acceptans för projekt för förnybar energi är ett annat stort hinder för projektens genomförande i många medlemsstater. För att åtgärda detta bör medborgarnas och samhällsintressenternas behov och perspektiv beaktas i alla skeden av utvecklingen av projekt för förnybar energi, från utarbetande av policy till fysisk planering och projektutveckling, och god praxis bör uppmuntras för att säkerställa att anläggningarnas olika effekter fördelas rättvist bland de lokala medborgarna.

               (13)De flesta hinder som rör beviljande av tillstånd för projekt för förnybar energi och tillhörande nätinfrastruktur, samt god praxis för att övervinna dessa hinder, har identifierats på medlemsstatsnivå.

               (14)Administrativa hinder har blivit mer framträdande på grund av förbättringar när det gäller andra hinder, t.ex. teknikkostnaderna, som har minskat dramatiskt under de senaste tio åren, eller finansieringsproblem som minskat i omfattning genom kostnadsminskningar och företagens ökande antal energiköpsavtal för förnybar energi.

               (15)Denna rekommendation tar upp dessa problem och efterlyser lösningar inom den befintliga rättsliga ramen. Detta påverkar inte tillämpningen av unionsrätten på energi- och miljöområdet, eller de skyldigheter som följer av den. Detta påverkar inte heller vare sig unionens konkurrensregler, särskilt artiklarna 101, 102 och 106 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, eller kommissionens beslutspraxis vid tillämpningen av unionens konkurrensregler.

               (16)Ett lagstiftningsförslag för att ändra och stärka de bestämmelser i direktiv (EU) 2018/2001 som rör administrativa förfaranden har antagits tillsammans med denna rekommendation. Eftersom det är brådskande att påskynda genomförandet av projekt för förnybar energi bör medlemsstaterna så snart som möjligt identifiera lämpliga land- och havsområden och utarbeta planer för särskilt lämpliga områden, så kallade ”fokusområden (för förnybar energiproduktion)”, i enlighet med artikel 15b i förslaget till ändring av direktiv (EU) 2018/2001 när det gäller beviljande av tillstånd.

               (17)Havsplanering är ett viktigt verktyg för att identifiera framtida områden för utbyggnad av förnybar energi och för att underlätta att havsområdet används för flera syften, inklusive bevarande och skydd av den marina miljön. Enligt direktivet om havsplanering
                  7
                ska medlemsstaterna ha antagit sina nationella havsplaner senast den 31 mars 2021. Kommissionen uppmanar de medlemsstater som ännu inte har genomfört direktivet om havsplanering att fastställa och anta sina nationella planer
                  8
               .

               (18)Hinder till följd av tillståndsförfaranden kan också påverka den framtida användningen av innovativ teknik för att minska koldioxidutsläpp som behövs för klimatneutralitet. Så kallade ”regulatoriska sandlådor”, som ger möjlighet till provning i verklig miljö av innovativa typer av teknik, produkter, tjänster eller strategier som inte är helt förenliga med den befintliga rättsliga ramen, kan uppmuntra till innovation och underlätta den efterföljande anpassningen av regelverket så att det omfattar dessa typer av teknik, produkter, tjänster eller strategier.

               (19)Utvecklingen av projekt för förnybar energi som helt eller delvis finansieras genom företagens energiköpsavtal kommer att bidra till att påskynda en ökad användning av förnybar energi. Företagens energiköpsavtal ger också direkta fördelar för slutkonsumenterna, bland annat genom att erbjuda ett konkurrenskraftigt och förutsägbart energipris och bidra till utvecklingen av företagens sociala ansvar i unionen.

               (20)Trots en årlig ökning av företagens energiköpsavtal under de senaste fem åren är andelen projekt för förnybar energi som finansieras direkt av energiföretag endast 15–20 % av den marknaden på årsbasis. Företagens användning av energiköpsavtal är också i huvudsak begränsad till vissa medlemsstater, till el som energibärare och till stora multinationella företag som vänder sig till konsumenter.

               (21)Kommissionen ger, utöver denna rekommendation, tillgång till digitalt konsoliderade datamängder om ett brett spektrum av relevanta energi- och miljöfaktorer via Energi- och industrigeografilabbet (EIGL, Energy and Industry Geography Lab)
                  9
                för att hjälpa medlemsstaterna att identifiera fokusområden för nya projekt för förnybar energi som leder till en snabb utbyggnad. Kommissionen har för avsikt att vidareutveckla detta kartläggningsverktyg genom att införliva ytterligare datamängder och länkar till medlemsstaternas digitala verktyg för fysisk planering.

               HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.

               DEFINITION

               (1)I denna rekommendation och den åtföljande vägledningen omfattar ”projekt för förnybar energi” anläggningar för produktion av förnybar energi enligt definitionen i direktivet om förnybar energi (även i form av förnybar vätgas) samt de tillgångar som behövs för nätanslutning och lagring av producerad energi.

               SNABBARE OCH KORTARE FÖRFARANDEN

               (2)Medlemsstaterna bör säkerställa att planering, uppförande och drift av anläggningar för produktion av energi från förnybara energikällor, deras anslutning till el-, gas- och värmenätet, själva nätet samt lagringstillgångarna uppfyller kraven för det mest fördelaktiga förfarande som finns tillgängligt i deras planerings- och tillståndsförfaranden, och anses vara av överordnat allmänintresse och viktiga för den allmänna säkerheten, mot bakgrund av lagförslaget om ändring och skärpning av de bestämmelser i direktiv (EU) 2018/2001 som rör administrativa förfaranden, och utan att detta påverkar unionsrätten.

               (3)Medlemsstaterna bör fastställa tidsfrister som är tydligt definierade och så korta som möjligt för alla steg som krävs för att bevilja tillstånd för uppförande och drift inom projekt för förnybar energi, och ange i vilka fall sådana tidsfrister kan förlängas och under vilka omständigheter. Medlemsstaterna bör fastställa bindande maximala tidsfrister för alla relevanta skeden i förfarandet för miljökonsekvensbedömning. Tillståndsförfarandena för installation av solenergiutrustning i artificiella konstruktioner bör begränsas i tid till högst tre månader.

               (4)Medlemsstaterna bör fastställa tidsfrister och särskilda förfaranderegler för att säkerställa effektiviteten i de rättsliga förfaranden som rör tillgång till rättslig prövning i fråga om projekt för förnybar energi.

               (5)Medlemsstaterna bör skapa ett enda enhetligt ansökningsförfarande för hela det administrativa förfarandet för ansökan om och beviljande av tillstånd. Samtidiga ansökningar om olika godkännanden bör prioriteras framför enskilda ansökningar som görs efter varandra, även för tillhörande nätprojekt.

               (6)Medlemsstaterna bör göra det möjligt för sökande att uppdatera de tekniska specifikationerna för sina projekt under tiden mellan ansökan om tillstånd och projektgenomförande för att underlätta användningen av innovativ teknik.

               (7)När medlemsstaterna genomför dessa rekommendationer bör de använda de metoder som beskrivs i kapitel I avsnitt 2 i den vägledning som finns i bilagan till denna rekommendation.

               UNDERLÄTTAT DELTAGANDE AV MEDBORGARE OCH GEMENSKAPER

               (8)Medlemsstaterna bör stimulera deltagande av medborgare, även från låg- och medelinkomsthushåll, och energigemenskaper i projekt för förnybar energi, samt vidta åtgärder som bidrar till att energiomställningen gynnar lokalsamhällena och på så sätt ökar allmänhetens acceptans och engagemang.

               (9)Medlemsstaterna bör införa förenklade tillståndsförfaranden för gemenskaper för förnybar energi, även för anslutning av lokalt ägda anläggningar till nätet, och minimera förfarandena och kraven för produktionslicensiering, även för egenanvändare av förnybar energi.

               (10)När medlemsstaterna genomför dessa rekommendationer bör de använda de metoder som beskrivs i kapitel I avsnitt 5 c och 6 a i den vägledning som finns i bilagan till denna rekommendation.

               FÖRBÄTTRAD INTERN SAMORDNING

               (11)Medlemsstaterna bör säkerställa en effektiv och ändamålsenlig samordning mellan nationell, regional och kommunal nivå när det gäller de behöriga myndigheternas roller och ansvarsområden samt tillämpliga lagar, bestämmelser och förfaranden för godkännande av projekt för förnybar energi.

               (12)Medlemsstaterna bör utforma en sådan gemensam kontaktpunkt för beviljande av tillstånd till projekt för förnybar energi som krävs enligt direktiv (EU) 2018/2001 på ett sådant sätt att antalet myndigheter som deltar begränsas till vad som är nödvändigt och att effektiviteten maximeras, med beaktande av offentliga resurser och fördelarna med att koncentrera expertis inom teknik, juridik och miljöfrågor.

               (13)Medlemsstaterna bör införa regler som innebär att uteblivet svar från den eller de behöriga myndigheterna inom de fastställda tidsfristerna leder till att en viss begäran godtas i det relevanta skedet av ett tillståndsförfarande för projekt som avser förnybar energi (så kallad ”positiv tystnad”), såvida inte myndigheternas svar krävs enligt unionslagstiftning eller nationell lagstiftning.

               (14)När medlemsstaterna genomför dessa rekommendationer bör de använda de metoder som beskrivs i kapitel I avsnitt 3 i den vägledning som finns i bilagan till denna rekommendation.

               TYDLIGA OCH DIGITALISERADE FÖRFARANDEN

               (15)Medlemsstaterna bör förse sökande med tydlig, fullständig och öppen information om alla krav och förfarandeskeden, inklusive klagomålsförfaranden, i början av tillståndsförfarandet för projekt för förnybar energi.

               (16)Medlemsstaterna bör införa helt digitala tillståndsförfaranden och e-kommunikation som ersätter användning av papper. Relevant information bör göras tillgänglig centralt för projektutvecklare, som en del av en onlinehandbok om förfaranden, inklusive mallar för ansökningar, miljöstudier och miljödata samt information om alternativ för allmänhetens deltagande och administrativa avgifter.

               (17)När medlemsstaterna genomför dessa rekommendationer bör de använda de metoder som beskrivs i kapitel I avsnitt 3 i den vägledning som finns i bilagan till denna rekommendation.

               TILLRÄCKLIG PERSONAL OCH KOMPETENS

               (18)Medlemsstaterna bör säkerställa att deras organ och myndigheter som beviljar tillstånd och gör miljöbedömningar har tillräcklig och lämplig personal med relevanta färdigheter och kvalifikationer.

               (19)Medlemsstaterna bör utnyttja de finansieringsmöjligheter på unionsnivå och nationell nivå som finns tillgängliga för kompetensutveckling och omskolning, särskilt på regional och lokal nivå, och överväga att inrätta en allians för sektoriellt samarbete om kompetens för att överbrygga bristande kompetens hos personal som arbetar med tillståndsförfaranden och miljöbedömningar.

               (20)När medlemsstaterna genomför dessa rekommendationer bör de använda de metoder som beskrivs i kapitel I avsnitt 4 i den vägledning som finns i bilagan till denna rekommendation.

               BÄTTRE IDENTIFIERING OCH PLANERING AV PLATSER FÖR PROJEKT

               (21)Medlemsstaterna bör snabbt identifiera lämpliga land- och havsområden för projekt för förnybar energi som står i proportion till deras nationella energi- och klimatplaner och deras bidrag för att uppnå det reviderade målet för förnybar energi 2030. Som en del av kartläggningen bör begränsade och klart definierade områden utpekas som särskilt lämpliga för utveckling av förnybar energi (fokusområden), samtidigt som man i så stor utsträckning som möjligt undviker områden med stora naturvärden och prioriterar bland annat skadad mark som inte kan användas för jordbruk. För detta ändamål uppmanas medlemsstaterna att använda de uppdaterade datamängder som finns tillgängliga i Energi- och industrigeografilabbet (EIGL)
                  10
               .

               (22)Medlemsstaterna bör så långt som möjligt begränsa ”undantagszoner”, dvs. områden där förnybar energi inte kan utvecklas. De bör tillhandahålla tydlig och öppen information med en underbyggd motivering till begränsningar som en följd av avstånd till bostäder och militära eller civila luftfartszoner. Begränsningarna bör vara evidensbaserade och utformade på ett sådant sätt att de uppfyller sitt avsedda syfte och samtidigt maximerar tillgången till utrymme för utveckling av projekt, med beaktande av andra begränsningar i den fysiska planeringen.

               (23)Medlemsstaterna bör förenkla kraven på miljökonsekvensbedömning av projekt för förnybar energi i den utsträckning det är juridiskt möjligt, genom att tillämpa tillgängliga tekniska riktlinjer för att stämma av utbyggnaden av förnybar energi med unionens miljölagstiftning och integrera miljökonsekvensbedömningen och andra tillämpliga miljöbedömningar i ett gemensamt förfarande. Medlemsstaterna bör använda sig av avgränsning
                  11
                på ett systematiskt sätt, eller göra avgränsning obligatorisk, för att förbättra kvaliteten på processen för miljökonsekvensbedömningen.

               (24)Medlemsstaterna bör säkerställa att dödande eller störning av enskilda exemplar av vilda fåglar och skyddade arter enligt rådets direktiv 92/43/EEG
                  12
                inte utgör ett hinder för utvecklingen av projekt för förnybar energi, genom att kräva att sådana projekt på lämpligt sätt integrerar riskreducerande åtgärder för att faktiskt och så långt det är möjligt förhindra att detta sker, genom att övervaka deras ändamålsenlighet och genom att, på grundval av information från övervakningen, vidta ytterligare åtgärder som krävs för att säkerställa att det inte uppstår några betydande negativa följder för de berörda arternas populationer. Om dessa åtgärder vidtas bör sidoeffekter i form av dödande eller störning av enskilda exemplar inte betraktas som avsiktliga och därför inte omfattas av artikel 12.1 i direktiv 92/43/EEG eller artikel 5 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/147/EG
                  13
               .

               (25)Medlemsstaterna bör uppmuntra ett tidigt deltagande från allmänhetens sida för att fastställa fysiska planer, främja användning av områden för flera syften och säkerställa insyn i var och hur projekt för förnybar energi kan förverkligas, inklusive småskaliga anläggningar på kommunal nivå. Medlemsstaterna bör eftersträva en samordnad planering av nät och produktionskapacitet för förnybar energi på alla nivåer, även inom ramen för regionalt samarbete.

               (26)När medlemsstaterna genomför dessa rekommendationer bör de använda de metoder som beskrivs i kapitel I avsnitt 5 i den vägledning som finns i bilagan till denna rekommendation.

               ENKLARE NÄTANSLUTNING

               (27)Medlemsstaterna bör genomföra långsiktig nätplanering och investeringar som är förenliga med den planerade utbyggnaden av produktionskapaciteten för förnybar energi, med beaktande av framtida efterfrågan och målet om klimatneutralitet.

               (28)Medlemsstaterna bör fastställa förenklade förfaranden för uppgradering av befintliga anläggningar för förnybar energi, inklusive effektivare förfaranden för miljöbedömningar, och anta ett enkelt anmälningsförfarande för nätanslutning av anläggningarna om inga allvarliga negativa effekter på miljö eller samhälle väntas.

               (29)Medlemsstaterna bör säkerställa att systemansvariga i) tillämpar ett öppet och digitalt förfarande för tillämpningar för ansökningar om nätanslutning, ii) tillhandahåller information om nätkapacitet, och iii) optimerar användningen av nätkapacitet genom att göra den tillgänglig för kraftverk med flera olika kompletterande typer av teknik.

               (30)Medlemsstaterna bör skapa rättssäkerhet för ändrad användning av naturgasledningar för vätgas genom att tydligt ange vilka godkännanden som kommer att krävas och tillåta att äldre regler tillämpas på deras befintliga godkännanden.

               (31)När medlemsstaterna genomför dessa rekommendationer bör de använda de metoder som beskrivs i kapitel I avsnitt 6 i den vägledning som finns i bilagan till denna rekommendation.

               INNOVATIVA PROJEKT

               (32)Medlemsstaterna uppmuntras att införa regulatoriska sandlådor för att bevilja riktade undantag från nationella, regionala eller lokala lagar eller regelverk för innovativa typer av teknik, produkter, tjänster eller strategier, och därmed underlätta för beviljande av tillstånd och stödja utbyggnad och systemintegrering av förnybar energi, lagring och annan teknik för minskade koldioxidutsläpp, i enlighet med unionslagstiftningen.

               UNDERLÄTTANDE ÅTGÄRDER FÖR ENERGIKÖPSAVTAL

               (33)Medlemsstaterna bör snabbt ta bort alla omotiverade administrativa hinder eller marknadshinder för företag som vill ingå energiköpsavtal för förnybar energi, särskilt för att påskynda små och medelstora företags användning av sådana avtal.

               (34)Medlemsstaterna bör utforma, planera och införa stödsystem – och ursprungsgarantier – på ett sådant sätt att de är förenliga med, kompletterar och möjliggör företagens energiköpsavtal för förnybar energi.

               (35)När medlemsstaterna genomför dessa rekommendationer bör de använda de metoder som beskrivs i kapitel II i den vägledning som finns i bilagan till denna rekommendation.

               ÖVERVAKNING, RAPPORTERING OCH ÖVERSYN

               (36)Medlemsstaterna bör inrätta en kontaktpunkt med uppgift att regelbundet övervaka de huvudsakliga flaskhalsarna i tillståndsförfarandena och ta itu med de problem som uppstår för utvecklare av projekt för förnybar energi.

               (37)Medlemsstaterna bör vartannat år, med början i mars 2023, lämna all tillgänglig detaljerad information till kommissionen om status för genomförandet av denna rekommendation, som en del av de integrerade nationella energi- och klimatlägesrapporter som ska lämnas in i enlighet med artikel 17 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1999
                  14
               .

               (38)Kommissionen kommer att granska hur denna rekommendation har genomförts två år efter det att den antagits samt utvärdera om ytterligare åtgärder behövs, med beaktande av den information som lämnas av medlemsstaterna.

               Utfärdad i Bryssel den 18.5.2022

                     På kommissionens vägnar

                     Kadri SIMSON
                     Ledamot av kommissionen

                     (1)

                        Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1119 av den 30 juni 2021 om inrättande av en ram för att uppnå klimatneutralitet och om ändring av förordningarna (EG) nr 401/2009 och (EU) 2018/1999 (europeisk klimatlag) (EUT L 243, 9.7.2021, s. 1).

                     (2)

                        Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén: REPowerEU: Gemensamma europeiska åtgärder för säkrare och hållbarare energi till ett mer överkomligt pris, COM(2022) 108 final.

                     (3)

                        Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/77/EG av den 27 september 2001 om främjande av el producerad från förnybara energikällor på den inre marknaden för el (EGT L 283, 27.10.2001, s. 33).

                     (4)

                        Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/28/EG av den 23 april 2009 om främjande av användningen av energi från förnybara energikällor och om ändring och ett senare upphävande av direktiven 2001/77/EG och 2003/30/EG (EUT L 140, 5.6.2009, s. 16).

                     (5)

                        Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2018/2001 av den 11 december 2018 om främjande av användningen av energi från förnybara energikällor (EUT L 328, 21.12.2018, s. 82).

                     (6)

                        Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/240 av den 10 februari 2021 om inrättande av ett instrument för tekniskt stöd.

                     (7)

                        Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/89/EU av den 23 juli 2014 om upprättandet av en ram för havsplanering (EUT L 257, 28.8.2014, s. 135).

                     (8)

                        Se kommissionens lägesrapport om genomförandet av direktivet om havsplanering, COM (2022) 185 av den 3 maj 2022.

                     (9)

                  https://energy-industry-geolab.jrc.ec.europa.eu/
                  .

                     (10)

                        https://ec.europa.eu/energy-industry-geography-lab.

                     (11)

                        Avgränsning innebär att ett yttrande avges om omfattningen av och detaljnivån för den miljöinformation som ska lämnas i form av en miljökonsekvensbeskrivning.

                     (12)

                        Rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter (EGT L 206, 22.7.1992, s. 7).

                     (13)

                        Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/147/EG av den 30 november 2009 om bevarande av vilda fåglar (EUT L 20, 26.1.2010, s. 7).

                     (14)

                        Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1999 av den 11 december 2018 om styrningen av energiunionen och av klimatåtgärder samt om ändring av Europaparlamentets och rådets förordningar (EG) nr 663/2009 och (EG) nr 715/2009, Europaparlamentets och rådets direktiv 94/22/EG, 98/70/EG, 2009/31/EG, 2009/73/EG, 2010/31/EU, 2012/27/EU och 2013/30/EU samt rådets direktiv 2009/119/EG och (EU) 2015/652 och om upphävande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 525/2013 (EUT L 328, 21.12.2018, s. 1).


               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 22.5.2017
            COM(2017) 516 final
            Rekommendation till
            RÅDETS REKOMMENDATION
            om Ungerns nationella reformprogram 2017med avgivande av rådets yttrande om Ungerns konvergensprogram 2017

               Rekommendation till

               RÅDETS REKOMMENDATION

               om Ungerns nationella reformprogram 2017

                  med avgivande av rådets yttrande om Ungerns konvergensprogram 2017

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

               med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken
                  1
               , särskilt artikel 9.2,

               med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation
                  2
               ,

               med beaktande av Europaparlamentets resolutioner
                  3
               ,

               med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

               med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

               med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

               av följande skäl:

               (1)Den 16 november 2016 antog kommissionen den årliga tillväxtöversikten
                  4
               , som inledde 2017 års europeiska planeringstermin för samordning av den ekonomiska politiken. Prioriteringarna i den årliga tillväxtöversikten godkändes av Europeiska rådet den 9–10 mars 2017. Den 16 november 2016 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, rapporten om förvarningsmekanismen
                  5
               , där det inte angavs att Ungern var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning.

               (2)Landsrapporten 2017 för Ungern
                  6
                offentliggjordes den 22 februari 2017. Den innehöll en bedömning av hur väl Ungern hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som rådet antog den 12 juli 2016, med uppföljningen av tidigare års rekommendationer och med sina nationella Europa 2020-mål.

               (3)Den 2 maj 2017 lade Ungern fram sitt nationella reformprogram för 2017 och sitt konvergensprogram för samma år. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes samband ska kunna beaktas.

               (4)De relevanta landsspecifika rekommendationerna har beaktats i medlemsstaternas program för de europeiska struktur- och investeringsfonderna för perioden 2014–2020. Enligt lagstiftningen om de europeiska struktur- och investeringsfonderna
                  7
                får kommissionen begära att en medlemsstat ser över och ändrar sina berörda program för de europeiska struktur- och investeringsfonderna när så krävs för att stödja genomförandet av relevanta landsspecifika rekommendationer. Kommissionen har lämnat ytterligare vägledning om tillämpningen av dessa bestämmelser
                  8
               .

               (5)Ungern omfattas för närvarande av stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del och av skuldkriteriet. I sitt konvergensprogram för 2017 planerar regeringen en försämring av det samlade underskottet från 1,8 % under 2016 till 2,4 % både under 2017 och 2018, och därefter en successiv förbättring till 1,2 % av BNP år 2021. Det medelfristiga budgetmålet – ett strukturellt underskott på 1,7 % av BNP fram till 2016, därefter reviderat till 1,5 % av BNP 2017 – förväntas uppnås 2020. Baserat på det omräknade
                  9
                strukturella saldot kommer det medelfristiga budgetmålet dock inte att nås under programperioden. Enligt konvergensprogrammet kommer den offentliga skuldkvoten att sjunka successivt till knappt 61 % av BNP mot slutet av 2021. Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för dessa budgetprognoser är gynnsamt, vilket innebär risker för genomförandet av underskottsmålen.

               (6)I konvergensprogrammet för 2017 anges att budgetkonsekvenserna av den exceptionella tillströmningen av flyktingar och de säkerhetsrelaterade åtgärderna under 2016 och 2017 är betydande, och det ges även tillräckliga belägg för dessa extra budgetkostnaders art och omfattning. Enligt kommissionen uppgick de extra utgifter som kan beaktas för den exceptionella tillströmningen av flyktingar under 2015 till 0,04 % av BNP, och det finns inga extra utgifter som kan beaktas för tillströmningen av flyktingar under 2016. De extra utgifter som kan beaktas för säkerhetsrelaterade åtgärder uppgick till 0,04 % av BNP 2016. Under 2017 väntas ingen ytterligare ökning av utgifterna på grund av den exceptionella tillströmningen av flyktingar, medan den extra effekten på budgeten förorsakad av säkerhetsrelaterade åtgärder för närvarande uppskattas till 0,14 % av BNP. Bestämmelserna i artiklarna 5.1 och 6.3 i förordning (EG) nr 1466/97 gör det möjligt att ta hänsyn till dessa extra utgifter, eftersom flyktingtillströmningen och det allvarliga terroristhotet är ovanliga händelser som har stor inverkan på Ungern offentliga finanser och eftersom hållbarheten inte äventyras av att man tillåter en tillfällig avvikelse från anpassningsbanan för att nå det medelfristiga budgetmålet. Den anpassning som krävs för att nå det medelfristiga budgetmålet för 2016 har därför sänkts för att beakta de extra säkerhetsrelaterade utgifterna. I fråga om 2017 kommer en slutbedömning, också av de belopp som kan beaktas, att göras våren under 2018, på basis av de ungerska myndigheternas faktiska uppgifter.

               (7)Den 12 juli 2016 rekommenderade rådet Ungern att åstadkomma en årlig finanspolitisk korrigering på 0,6 % av BNP på väg mot det medelfristiga budgetmålet 2017. Enligt kommissionens vårprognos 2017 finns det en risk för en betydande avvikelse från det kravet under 2017.

               (8)Mot bakgrund av den finanspolitiska situationen och särskilt landets skuldnivå förväntas Ungern att under 2018 göra ytterligare anpassningar för att nå sitt medelfristiga budgetmål på ett strukturellt underskott på 1,5 % av BNP. Enligt den överenskomna anpassningsmatrisen i enlighet med stabilitets- och tillväxtpakten innebär denna anpassning att de primära offentliga nettoutgifternas
                  10
                nominella tillväxttakt får vara högst 2,8 % under 2018. Det skulle motsvara en strukturell anpassning på 1,0 % av BNP. Om politiken ligger fast finns det en risk för en betydande avvikelse från det kravet under 2018. Ungern förväntas ändå iaktta skuldkriteriet under 2017 och 2018. Rådet anser överlag att ytterligare åtgärder kommer att krävas från och med 2017 för att följa stabilitets- och tillväxtpaktens regler. I enlighet med förordning (EG) nr 1466/97 bör bedömningen av budgetplanerna och utfallet emellertid ta hänsyn till medlemsstatens budgetbalans med beaktande av konjunktursvängningarna. I det meddelande från kommissionen som åtföljde de landsspecifika rekommendationerna erinrade man om att bedömningen av 2018 års utfall av budgeten kommer att behöva ta vederbörlig hänsyn till målsättningen att nå en finanspolitisk inriktning som bidrar både till att stärka den pågående återhämtningen och säkerställa hållbarheten i Ungerns offentliga finanser. Mot denna bakgrund har kommissionen för avsikt att använda det utrymme för skönsmässig bedömning som finns med tanke på Ungerns konjunkturläge.

               (9)Ungerns konkurrenskraft och potentiella tillväxt hämmas av låga privata investeringar och låg produktivitet. Negativa faktorer för företagsklimatet och företagsinvesteringar är i synnerhet kopplade till svagt presterande institutioner och svag styrning. Ständiga förändringar av regelverket och skattereglerna är ett av de största hindren för företagande i Ungern, vartill kommer otillräckligt engagemang från berörda parter och brist på evidensbaserad politisk ledning. Rättsliga hinder i tjänstesektorn tenderar också att hålla tillbaka marknadsdynamiken och hämma investeringarna. En restriktiv reglering, även i detaljhandeln, begränsar konkurrensen i tjänstesektorn och tynger ner företagsklimatet.

               (10)Ungerns totala skatteuttag som andel av BNP ligger fortfarande betydligt högre än i jämförbara grannländer, och utmaningar i skattesystemet kvarstår. Regeringen har sänkt arbetsgivaravgifterna med fem procentenheter under 2017, och en ytterligare sänkning med två procentenheter är planerad till 2018. Åtgärden har minskat skattekilen för låginkomsttagare väsentligt, men den är fortfarande hög. Detta är särskilt fallet för låginkomsttagare utan barn. För dem är skattekilen fortfarande bland de högsta i EU. Skattesystemet är fortfarande komplicerat. Trots en vikande trend sedan 2013 tenderar de sektorsspecifika skatterna – vissa är påfallande snedvridande – fortfarande att göra skattesystemet komplicerat och försvaga förtroendet hos investerare. Det faktum att skattesystemet är komplicerat och ofta ändras i kombination med höga kostnader för att följa regelverket och administrativa bördor är omständigheter som fortsätter att undergräva förtroendet hos investerare i Ungern.

               (11)Svagt presterande institutioner inverkar negativt på företagsklimatet och minskar ekonomins tillväxtpotential. Särskilt och trots nyligen genomförda förbättringar och ändringar i lagen om offentlig upphandling är framstegen när det gäller att öka insynen och konkurrensen vid offentlig upphandling fortfarande begränsade och inga konkreta tecken på förbättringar syns än. Den nuvarande strategin för e-upphandling lägger en fast grund för ökad insyn, men dess genomförande och inverkan på effektivitet och öppenhet behöver övervakas. Riskerna för korruption är fortfarande stora och påverkar företagsklimatet negativt, och det finns påfallande brister i åtgärderna för att ta itu med frågan. Ungern har vidare drabbats av förseningar med genomförandet av e-upphandlingsstrategin. Detta fördröjer införande av e-upphandling i Ungern och undergräver målet att öka insynen och konkurrensen.

               (12)Situationen i tjänstesektorn, inklusive detaljhandeln, är fortfarande särskilt problematisk i Ungern. Under det senaste året fortsatte den ungerska regeringen att ingripa på marknader som tidigare var konkurrensutsatta, och den antog nya, strängare krav för persontrafik ledd av oberoende trafikledningscentraler. Den ungerska regeringen har inte vidtagit några genomgripande åtgärder för att förenkla regelverket i tjänstesektorn, särskilt detaljhandeln, inom offentlig avfallshantering, utgivning och distribution av läroböcker eller mobila betalningssystem. I detaljhandeln saknas tydliga riktlinjer för beviljande av tillstånd att öppna nya butiker som är större än 400 m². Detta bidrar till bristen på insyn och förutsägbarhet inom sektorn. De kvarstående regelhindren i tjänstesektorn, även detaljhandeln, begränsar marknadsdynamiken och hämmar investeringar, vartill kommer osäkerhet för investerare, särskilt internationella investerare.

               (13)För att stödja Ungerns konkurrenskraft och potentiella tillväxt på medellång sikt krävs det strukturreformer som främjar investeringar i mänskliga resurser, särskilt utbildning, hälso- och sjukvård, och fortsatta satsningar på att förbättra arbetsmarknadens funktion. Ökad social rättvisa kommer också att vara viktigt för att uppnå tillväxt som kommer fler människor till godo.

               (14)Resultaten när det gäller baskunskaper är fortfarande svaga internationellt sett. Pisa-undersökningen 2015 av utbildningssystemen visade på klart försämrade resultat, och kopplingen mellan elevernas socioekonomiska bakgrund och hur väl de lyckas i skolan är bland de tydligaste i EU. Typen av skola har mycket stor betydelse för utbildningsresultaten. Nedskärningen av undervisningstimmar i naturvetenskapliga ämnen inom den yrkesinriktade utbildningen sedan 2016 lär leda till större eftersläpning i naturvetenskap för Ungern. Andelen elever som lämnar skolan med högst grundskoleutbildning har planat ut under de senaste fem åren och är fortsatt särskilt hög bland romer. Fördelningen av elever med sämre förutsättningar mellan skolorna är ojämn, och romska barn går i allt högre grad i skolor där majoriteten är romer. Åtgärder har vidtagits för att stödja lärarutbildning, förskoleverksamhet och skolresultat och för att motverka att romer slutar skolan i ett tidigt skede. Men övergripande och systematiska åtgärder för att angripa segregering saknas. Det växande behovet av en högt kvalificerad arbetskraft motsvaras inte av ett tillräckligt antal sökande till högskolan och tillräckligt många utexaminerade. Den ändring av högskolelagen som antogs 2017 kan leda till att situationen ytterligare försämras.

               (15)Arbetsmarknaden har utvecklats positivt på senare år med en arbetslöshet som är tillbaka på nivåerna före krisen. Sysselsättningen nådde historiskt höga nivåer tack vare nya arbetstillfällen i den privata sektorn och det offentliga sysselsättningsprogrammet, som fortfarande är den största aktiva arbetsmarknadspolitiska åtgärden i Ungern med över 200 000 deltagare. På senare år har en rad åtgärder beslutats som ska underlätta övergången från programmet till den reguljära arbetsmarknaden. Programmet är dock fortfarande inte tillräckligt målinriktat, och det lyckas fortfarande endast i begränsad omfattning att återföra deltagarna till den reguljära arbetsmarknaden. Parallellt står vissa sektorer inför växande brist på arbetskraft. Andra aktiva arbetsmarknadsåtgärder intensifieras, delvis med hjälp av EU-finansiering, men ytterligare ansträngningar behövs för att underlätta övergången till den reguljära arbetsmarknaden. Profileringssystemet för de arbetslösa är i gång, men det är ännu inte helt ändamålsenligt. Skillnaden i sysselsättningsgrad mellan könen har ökat under senare år, och föräldraskap påverkar kvinnors sysselsättningsgrad mer än i de flesta andra EU-länder. Arbetsmarknadsdeltagandet påverkas av en jämförelsevis svag hälsostatus och ojämlik tillgång till hälso- och sjukvård. Arbetsmarknadens parter deltar endast i begränsad omfattning i utformningen av politiken.

               (16)Vissa fattigdomsindikatorer ligger på samma nivåer som före krisen, men de håller sig ovanför EU-genomsnittet. Fattigdomen bland barn och romer förblir särskilt hög, men den sjunker. En betydande andel av romer i sysselsättning arbetar i det offentliga sysselsättningsprogrammet. Än så länge har de bara integrerats i begränsad omfattning på den reguljära arbetsmarkanden.

               (17)Det sociala biståndet och arbetslöshetsförmånerna är mindre tillräckligt och omfattar inte så många människor. Arbetslöshetsförmåner betalas ut under tre månader, vilket är kortast i EU och kortare än den genomsnittliga tid arbetssökande behöver för att hitta ett jobb. Den reform av det sociala biståndet som gjordes 2015 strömlinjeformade systemet, men den förefaller inte ha åstadkommit någon enhetlig och minsta tillräcklig levnadsstandard för de behövande. När det gäller de förmåner som administreras av kommunerna finns det en stor bedömningsfrihet i fråga om rätt till förmåner och förmånernas storlek, vilket skapar osäkerhet för mottagarna. Den garanterade minimiinkomsten ligger fryst på en låg nivå, med myndigheterna planerar att gradvis höja nivån på de riktade kontantförmånerna under de kommande åren. Redan 2017 höjdes tre av dessa förmåner något. Ytterligare riktade åtgärder skulle avhjälpa materiell nöd hos de minst gynnade grupperna, särskilt barn och romer.

               (18)Kommissionen har inom ramen för den europeiska planeringsterminen gjort en omfattande analys av Ungerns ekonomiska politik och offentliggjort den i 2017 års landsrapport. Kommissionen har också bedömt konvergensprogrammet och det nationella reformprogrammet samt uppföljningen av de rekommendationer Ungern fått under tidigare år. Kommissionen har beaktat inte bara programmens relevans för hållbarheten i finanspolitiken och den socioekonomiska politiken i Ungern, utan även i vilken mån EU:s regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i unionen genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på EU-nivå.

               (19)Mot bakgrund av denna bedömning har rådet granskat konvergensprogrammet, och dess yttrande
                  11
                återspeglas särskilt i rekommendation 1 nedan.

               HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Ungern att under 2017 och 2018 vidta följande åtgärder:

               1.Fortsätta att föra en finanspolitik som är förenlig med kraven i den förebyggande delen av stabilitets- och tillväxtpakten, vilket innebär väsentliga finanspolitiska insatser fram till 2018. När beslut om politiken tas bör en finanspolitisk inriktning eftersträvas som bidrar både till att stärka den pågående återhämtningen och säkerställa hållbarheten i Ungerns offentliga finanser.

               2.Fullfölja minskningen av skattekilen för låginkomsttagare och förenkla skattestrukturen, särskilt genom att sänka de mest snedvridande skatterna på sektorsnivå. Öka insynen och konkurrensen i den offentliga upphandlingen genom att införa ett heltäckande och ändamålsenligt system för e-upphandling samt stärka regelverket mot korruption. Förbättra regelverkets förutsägbarhet, öppenheten och konkurrensen, särskilt i tjänstesektorn och i synnerhet i detaljhandeln.

               3.Bättre anpassa det offentliga sysselsättningsprogrammet till dem som befinner sig längst från arbetsmarknaden och ge ändamålsenligt stöd till arbetssökande för att underlätta övergången till arbetsmarknaden, även genom intensifierade aktiva arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Vidta åtgärder för att förbättra utbildningsresultaten och öka mindre gynnade gruppers, särskilt romers, deltagande i grundläggande utbildning. Förbättra det sociala biståndets täckning och tillräcklighet och förlänga arbetslöshetsförmånernas varaktighet.

               Utfärdad i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordförande

                     (1)
                  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)
                  COM(2017) 516 final.

                     (3)
                  P8_ TA(2017)0038, P8_ TA(2017)0039 och P8_ TA(2017)0040.

                     (4)
                  COM(2016) 725 final.

                     (5)
                  COM(2016) 728 final.

                     (6)
                  SWD(2017) 82 final/2.

                     (7)
                  Artikel 23 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013 av den 17 december 2013 om fastställande av gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden, Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling och Europeiska havs- och fiskerifonden, om fastställande av allmänna bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden och Europeiska havs- och fiskerifonden samt om upphävande av rådets förordning (EG) nr 1083/2006 (EUT L 347, 20.12.2013, s. 320).

                     (8)

                        COM(2014) 494 final.

                     (9)
                  Det strukturella saldot, omräknat av kommissionen på grundval av uppgifterna i konvergensprogrammet enligt den allmänt vedertagna metoden.

                     (10)
                  Nettobeloppet för de offentliga utgifterna består av de sammanlagda offentliga utgifterna exklusive ränteutgifter, utgifter för unionsprogram som motsvaras fullt ut av inkomster från unionsmedel och icke-diskretionära förändringar i utgifterna för arbetslöshetsförmåner. Nationell fast bruttoinvestering är utjämnad över fyra år. Diskretionära åtgärder på inkomstsidan eller inkomstökningar som fastställts genom lagstiftning är inräknade. Engångsåtgärder på såväl inkomst- som utgiftssidan är avräknade.

                     (11)
                  Enligt artikel 9.2 i rådets förordning (EG) nr 1466/97.


               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 13.5.2015
            COM(2015) 272 final
            Rekommendation till
            RÅDETS REKOMMENDATION
            om Rumäniens nationella reformprogram 2015med avgivande av rådets yttrande om Rumäniens konvergensprogram 2015

               Rekommendation till

               RÅDETS REKOMMENDATION

               om Rumäniens nationella reformprogram 2015

                  med avgivande av rådets yttrande om Rumäniens konvergensprogram 2015

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

               med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken
                  1
               , särskilt artikel 9.2,

               med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser
                  2
               , särskilt artikel 6.1,

               med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation
                  3
               ,

               med beaktande av Europaparlamentets resolutioner
                  4
               ,

               med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

               med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

               med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

               av följande skäl:

               (1)Den 26 mars 2010 antog Europeiska rådet kommissionens förslag till en ny strategi för tillväxt och sysselsättning, Europa 2020, som bygger på ökad samordning av den ekonomiska politiken. Strategin fokuserar på de nyckelområden där åtgärder behövs för att stärka förutsättningarna för hållbar tillväxt och konkurrenskraft i Europa.

               (2)Den 13 juli 2010 antog rådet, på grundval av kommissionens förslag, en rekommendation om de allmänna riktlinjerna för medlemsstaternas och unionens ekonomiska politik (2010–2014) och den 21 oktober 2010 ett beslut om riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik. Tillsammans utgör dessa de integrerade riktlinjer som medlemsstaterna uppmanades att beakta i sin nationella ekonomiska politik och sysselsättningspolitik.

               (3)Den 8 juli 2014 antog rådet en rekommendation om Rumäniens nationella reformprogram för 2014 och avgav ett yttrande om Rumäniens uppdaterade konvergensprogram för 2014.

               (4)Den 28 november 2014 antog kommissionen den årliga tillväxtöversikten
                  5
               , som inledde 2015 års europeiska planeringstermin för samordning av den ekonomiska politiken. Samma dag antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även rapporten om varningsmekanismen
                  6
               , i vilken Rumänien angavs som en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning.

               (5)Den 18 december 2014 godkände Europeiska rådet prioriteringarna för att främja investeringar, skynda på strukturreformer och fortsätta med en ansvarsfull, tillväxtfrämjande konsolidering av de offentliga finanserna.

               (6)Den 26 februari 2015 offentliggjorde kommissionen 2015 års landsrapport för Rumänien
                  7
               . Den innehöll en bedömning av hur väl Rumänien hade lyckats med de landspecifika rekommendationer som antogs den 8 juli 2014. Landsrapporten innehöll också resultaten av den fördjupade granskningen i enlighet med artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011. Av analysen drog kommissionen slutsatsen att Rumänien har makroekonomiska obalanser som kräver politiska åtgärder och övervakning. Under tre på varandra följande EU-IMF-program har externa och interna obalanser reducerats märkbart. Men risker kopplade till Rumäniens förhållandevis stora negativa finansiella utlandsnettoställning och svaga exportkapacitet på medellång sikt förtjänar uppmärksamhet.  Externa och interna sårbarhetsfaktorer kvarstår i banksektorn.

               (7)Den 30 april 2015 lade Rumänien fram sitt nationella reformprogram för 2015 och sitt konvergensprogram för 2015. För att beakta deras inbördes samband har de båda programmen bedömts samtidigt.

               (8)Den 22 oktober 2013 antog rådet beslut 2013/531/EU
                  8
               , i vilket det åtog sig att ge medelfristigt finansiellt stöd till Rumänien på upp till 2 miljarder euro fram till september 2015. Stödet är avhängigt av att ett omfattande ekonomiskt-politiskt program genomförs. Även om Rumänien under rådande marknadsförhållanden inte har för avsikt att begära utbetalning av någon delbetalning, förväntas det förebyggande stödet bidra till att konsolidera makroekonomisk, finanspolitisk och finansiell stabilitet och, genom att strukturreformer genomförs, stärka ekonomins motståndskraft och tillväxtpotential. Så snart Rumänien avslutat programmet kommer landet på nytt integreras fullt ut i den europeiska planeringsterminen.

               (9)Rumänien omfattas för närvarande av stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del. I konvergensprogrammet har Rumänien med hänvisning till planerade strukturreformer begärt en tillfällig avvikelse på 0,5 % av BNP från den fastställda anpassningskursen mot det medelfristiga målet. Eftersom programmet inte innehöll tillräckligt detaljerad information om de planerade strukturreformerna kan rådet inte bedöma hur rimliga de är. Rumänien begärde också att pensionsreformklausulen skulle tillämpas. Det åligger Eurostat att bekräfta att reformen uppfyller kraven. Baserat på kommissionens vårprognos 2015 torde det förväntade strukturella underskottet på 3,4 % av BNP inte säkerställa en tillräcklig säkerhetsmarginal men hänsyn till fördragets referensvärde på 3 % av BNP. Därför anser rådet att Rumänien inte uppfyller kraven för den begärda tillfälliga avvikelsen under 2016.

               (10)Enligt konvergensprogrammet för 2015 planerar regeringen att behålla det nominella underskottet på 1,5 % av BNP under 2015 och sänka det till 0,8 % av BNP under 2018. Regeringen planerar att uppfylla det medelfristiga målet om ett strukturellt underskott på 1,0 % av BNP från 2016 och framöver. Enligt konvergensprogrammet förväntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP att nå en topp på 40,1 % under 2015 och därefter successivt sjunka till 37,1 % under 2018. Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna är påtagligt gynnsamt. Viktiga underskottshöjande åtgärder godkändes av regeringen den 25 mars och av senaten den 27 april
                  9
                och har tagits med i beräkningen i kommissionens vårprognos 2015, men finns inte med i konvergensprogrammet, vilket uppförandekoden kräver. Åtgärder som behövs för att stödja de planerade underskottsmålen från 2016 och framåt har inte beskrivits tillräckligt. Enligt kommissionens vårprognos 2015 beräknas det strukturella saldot avvika med 0,3 % av BNP från det medelfristiga målet. Detta överstiger med knapp marginal den avvikelse på 0,25 % av BNP som medgavs i betalningsbalansprogrammet med som förbehåll att samfinansieringen av EU-finansierade projekt måste överensstämma med vad som fastställdes i budgeten. Avvikelsen lär bli betydande 2016 med 2,4 % av BNP, då en anpassning på 0,3 % av BNP kommer att krävas. Ytterligare åtgärder kommer därför att behövas under 2015 och 2016. Rådet anser, på grundval av sin bedömning av konvergensprogrammet och med beaktande av kommissionens vårprognos 2015, att det finns en risk för att Rumänien inte kommer att följa stabilitets- och tillväxtpaktens regler.

               (11)Rumäniens finanspolitiska ramverk är allmänt sett sunt men tillämpas inte effektivt. Befolkningsutvecklingen på medellång och lång sikt samt arbetsmarknadens låga utvecklingsnivå kan äventyra pensionssystemets hållbarhet på lång sikt. Den pensionsreform som lanserades 2010 har redan lett till vissa förbättringar, men lagen om samma pensionsålder för kvinnor och män från 2035 som regeringen föreslog i december 2013 har ännu inte antagits av parlamentets andra kammare.

               (12)Den nyligen genomförda sänkningen av socialförsäkringsavgifterna för arbetsgivare har minskat skattekilen på arbete, men på ett planlöst sätt. Skattekilen för arbetstagare med lägre inkomster är fortfarande hög (40 %) jämfört med andra EU-länder. Skattefusk och skatteflykt är fortfarande en stor utmaning och fräter på skatteintäkterna. De första stegen har tagits mot vad som ska bli en pågående omorganisation av den rumänska skatteförvaltningen. Ett försöksprojekt inriktat på odeklarerat arbete, underdeklarerad lön och skattefusk genomfördes i två regioner 2014 och kommer att breddas under 2015. Miljöbeskattningen höjdes under 2014 till en nivå närmare EU-genomsnittet.

               (13)Vissa förbättringar noterades visserligen under 2014, men sysselsättningsgrad och förvärvsfrekvens är fortsatt särskilt låga bland kvinnor, unga människor, äldre arbetstagare och romer. Den aktiva arbetsmarknadspolitiken har reformerats, men totalt sett ligger deltagande i och finansiering av aktiva arbetsmarknadsåtgärder på en fortsatt låg nivå, särskilt när det gäller yrkesutbildning, program inriktade på erkännande av tidigare utbildning, rörlighetsincitament samt åtgärder som fokuserar långtidsarbetslöshet. Rumänien har vidtagit åtgärder för att angripa ungdomsarbetslösheten, särskilt via ungdomsgarantin, men genomförandet har försenats. Inga framsteg har gjorts när det gäller genomsynliga riktlinjer för minimilön. För att åstadkomma individanpassning av tjänsterna och konsekvent tillämpning för alla i målgrupperna skulle den offentliga arbetsförmedlingen behöva ökad kapacitet, framför allt mer personal, och ett integrerat handläggningssystem för åtgärder samfinansierade via de europeiska struktur- och investeringsfonderna.

               (14)Rumänien står inför ett antal utmaningar på utbildningsområdet: andelen enbart grundskoleutbildade är långt större än EU-genomsnittet; tillgången på barnomsorg och förskola är begränsad, särskilt på landsbygden och för romer; deltagande i livslångt lärande ligger långt under EU-genomsnittet; högskoleutbildningens kvalitet och relevans för arbetsmarknaden är otillräcklig; andelen högskoleutbildade är näst lägst i EU. Rumänien har börjat angripa dessa utmaningar med varierande framgång på olika områden och än så länge liten synlig effekt. Avsevärda förseningar har drabbat antagandet av den nationella strategin för att minska andelen enbart grundskoleutbildade. Ett nationellt program för barnomsorg och förskoleundervisning utformades för perioden 2014–2019 och kommer att sjösättas för det nya skolåret 2015–2016. Den nationella strategin för livslångt lärande har blivit försenad. En strategi för högskoleutbildning har utarbetats och syftar till att höja högskoleutbildningens relevans genom att koppla den närmare till behoven på arbetsmarknaden och göra den lättillgängligare för mindre gynnade grupper. Åtgärder har genomförts som ska förbättra programmen för yrkesutbildning och lärlingsplatser.

               (15)Hälso- och sjukvården i Rumänien utmärks av dåliga behandlingsresultat, dålig finansiell och geografisk tillgänglighet, låg finansieringsgrad och ineffektiv användning av resurser. Vården förlitar sig på behandling i sjukhus och systemet lider av ett stort och ineffektivt nätverk av sjukhus, svag och fragmenterad remittering av patienter samt liten anslagsandel till primärvården. Det omfattande bruket med svarta betalningar inom den offentliga hälso- och sjukvården inskränker vidare ytterligare systemets tillgänglighet, effektivitet och kvalitet. Olika genomförda åtgärder och vårdreformer har krympt finansieringsbehoven och förbättrat tjänsternas kvalitet och effektivitet. Den nationella vårdstrategin 2014–2020, som lägger ett strategiskt fundament för vårdreformer, antogs i december 2014 och kommer nu att genomföras. Hälsoministeriet och den nationella sjukförsäkringskassan överväger olika åtgärder för att förbättra finansieringssystemet för hälso- och sjukvården.

               (16)Att minska fattigdom och socialt utanförskap är fortfarande en stor utmaning för Rumänien. Gruppen människor som riskerar fattigdom eller socialt utanförskap krymper visserligen, men låg fortfarande på 40 % 2013, vilket är långt över EU-genomsnittet. Verkan av sociala transfereringar (exklusive pensioner) på fattigdomen förefaller begränsad och särskilt låg på barns fattigdom. De sociala transfereringarna är inte tillräckligt väl kopplade till aktiveringsåtgärder. Genomförandet av 2011 års reform av socialbidragen släpar fortfarande efter. Antagandet av strategin för social integration och mot fattigdom med dess tillhörande handlingsplan har senarelagts. Begränsade framsteg har gjorts mot att införa det minimibistånd som skulle förenkla socialbidragsarbetet genom att kombinera tre befintliga sociala transfereringar. En lag om social ekonomi som skulle stärka bandet mellan sociala transfereringar och aktiveringsåtgärder antogs av regeringen 2013 men debatteras fortfarande av parlamentet. Få verksamma åtgärder vidtogs för att integrera den romska befolkningen. En reviderad strategi för integrering av romer antogs dock efter någon försening i januari 2015, men genomförandet ligger efter planen.

               (17)[Rumäniens förvaltningskapacitet är låg, splittrad och kännetecknas av suddig ansvarsfördelning, vilket leder till att förvaltningen fungerar som en broms på ekonomins konkurrenskraft. De grundläggande orsakerna till de strukturella svagheterna har klargjorts och en strategi för att tackla utmaningarna i den offentliga förvaltningen samt prioritetssättning och samordning av politiken antogs i oktober 2014 tillsammans med en handlingsplan för genomförandet under perioden 2014–2020. Genomförandet har dock försenats kraftigt. Oegentligheter i offentliga upphandlingsförfaranden har lett till stora förseningar i genomförandet av EU-finansierade program. Detta inverkar negativt på företagen och håller tillbaka välbehövliga investeringar i infrastrukturen.]

               (18)Några framsteg har gjorts för att höja rättsväsendets oberoende, kvalitet och effektivitet, bekämpa korruption på alla nivåer samt garantera ett effektivt verkställande av domstolsbeslut. Men verkställandet av domstolsbeslut är i många fall fortfarande svagt, och mer begränsade framsteg gjordes i kampen mot småskalig korruption. Dessa viktiga områden ska omfattas av samarbets- och kontrollmekanismen.

               (19)Statsägda företag har låg produktivitet, bidrar till bristande likviditet i ekonomin, utgör i egenskap av ansvarsförbindelse en börda för regeringens allmänna budget samt svarar för 50 % av de samlade företagens skatteskulder. Ägarstyrning är en kritisk faktor, avgörande för hur väl statsägda företag lyckas. Nuvarande regler för hur företagen styrs varken hindrar politisk inblandning i den dagliga skötseln av företagen eller drar en tydlig gräns mellan myndigheterna som ägare och som företrädare för politiken. Särskilda regler för statsägda företag infördes inte systematiskt förrän regeringens nödförordning 109/2011 antogs. Vissa områden täcks inte in och i praktiken upprätthålls reglerna inte alltid. Inga framsteg har gjorts när det gäller reformen av styrningen av statsägda företag i energi- och transportsektorn.

               (20)Kommissionen har inom ramen för den europeiska planeringsterminen gjort en omfattande analys av Rumäniens ekonomiska politik och offentliggjort den i 2015 års landsrapport. Kommissionen har också bedömt konvergensprogrammet och det nationella reformprogrammet samt uppföljningen av de rekommendationer Rumänien fått under tidigare år. Kommissionen har beaktat inte bara programmens relevans för hållbarheten i finanspolitiken och den socioekonomiska politiken i Rumänien utan även i vilken utsträckning EU:s regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i unionen genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på EU-nivå. Rekommendationerna inom ramen för den europeiska planeringsterminen återspeglas i rekommendationerna 1–4.

               (21)Mot bakgrund av denna bedömning har rådet granskat konvergensprogrammet, och dess yttrande
                  10
                återspeglas särskilt i rekommendation 1.

               (22)Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och denna bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet och konvergensprogrammet. Dess rekommendationer enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 återspeglas i rekommendationerna 1–4.

               HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Rumänien att vidta följande åtgärder under 2015 och 2016:

               1.Vidta all nödvändiga åtgärder för att avsluta programmet för ekonomiskt stöd.

               2.Begränsa avvikelsen från det finanspolitiska medelfristiga budgetmålet 2015 till högst 0,25 % av BNP såsom angivet i 2013–2015 års betalningsbalansprogram och återgå till det medelfristiga målet 2016. Genomföra den omfattande strategin för efterlevnad av skattelagstiftningen, stärka kontrollsystemen för att tackla odeklarerat arbete samt gå vidare med identisk pensionsålder för kvinnor och män.

               3.Stärka utbudet av arbetsmarknadsåtgärder, särskilt för oregistrerade unga människor och långtidsarbetslösa. Se till att den nationella arbetsförmedlingen har tillräckligt mycket personal. I samråd med arbetsmarknadens parter och i enlighet med nationell praxis ange tydliga riktlinjer för transparent fastställande av minimilönen. Införa minimibiståndet. Öka utbud och kvalitet på barnomsorgen och förskoleundervisningen, särskilt för romer. Anta den nationella strategin för att minska andelen enbart grundskoleutbildade. Arbeta vidare på den nationella vårdstrategin 2014–-2020 för att åtgärda bristande tillgänglighet, låga anslag och ineffektiv resursanvändning.

               4.Anta lagen om reform av ägarstyrning för statsägda företag.

               Utfärdad i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordförande

                     (1)
                  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)
                  EUT L 306, 23.11.2011, s. 25.

                     (3)
                  COM(2015) 272.

                     (4)
                  P8_TA(2015)0067, P8_TA(2015)0068, P8_TA(2015)0069.

                     (5)
                  COM(2014) 902.

                     (6)
                  COM(2014) 904.

                     (7)
                  SWD(2015) 42 final.

                     (8)
                  Rådets beslut 2013/531/EU av den 22 oktober 2013 om tillhandahållande av förebyggande medelfristigt ekonomiskt unionsstöd till Rumänien (EUT L 286, 29.10.2013, s.1).

                     (9)
                  Skattesänkningar i förslaget till ny finanspolitisk lag.

                     (10)
                  Enligt artikel 9.2 i rådets förordning (EG) nr 1466/97.


               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 18.5.2016
            COM(2016) 338 final
            Rekommendation till
            RÅDETS REKOMMENDATION
            om Maltas nationella reformprogram 2016med avgivande av rådets yttrande om Maltas stabilitetsprogram 2016

               Rekommendation till

               RÅDETS REKOMMENDATION

               om Maltas nationella reformprogram 2016

                  med avgivande av rådets yttrande om Maltas stabilitetsprogram 2016

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

               med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken
                  1
               , särskilt artikel 5.2,

               med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation
                  2
               ,

               med beaktande av Europaparlamentets resolutioner
                  3
               ,

               med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

               med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

               med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

               av följande skäl:

               (1)Den 26 november 2015 antog kommissionen den årliga tillväxtöversikten
                  4
               , som inledde 2016 års europeiska planeringstermin för samordning av den ekonomiska politiken. Prioriteringarna i den årliga tillväxtöversikten godkändes av Europeiska rådet den 17–18 mars 2016. Den 26 november antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, rapporten om förvarningsmekanismen
                  5
               , i vilken Malta inte angavs som en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken för euroområdet
                  6
               . Den rekommendationen godkändes av Europeiska rådet den 18–19 februari 2016 och antogs av rådet den 8 mars 2016. Med tanke på att ekonomierna i den ekonomiska och monetära unionen är tätt sammanvävda bör Malta, i egenskap av ett land som har euron som valuta, se till att dessa rekommendationer genomförs fullständigt och i tid.

               (2)Landsrapporten för Malta 2016
                  7
                offentliggjordes den 26 februari 2016. Den innehöll en bedömning av hur väl Malta hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som antogs av rådet den 14 juli 2015 och med sina nationella Europa 2020-mål.

               (3)Den 15 april 2016 lade Malta fram sitt nationella reformprogram 2016 och sitt stabilitetsprogram 2016. I syfte att beakta deras inbördes samband har de båda programmen bedömts samtidigt.

               (4)Relevanta landsspecifika rekommendationer har beaktats i planeringen för 2014–2020 av de europeiska struktur- och investeringsfonderna. Enligt artikel 23 i förordning (EU) nr 1303/2013 får kommissionen begära att en medlemsstat ser över och föreslår ändringar av sin partnerskapsöverenskommelse och av relevanta program när så krävs för att stödja genomförandet av relevanta rekommendationer från rådet. Kommissionen har i riktlinjerna för tillämpning av åtgärder som sammanlänkar effektiva europeiska struktur- och investeringsfonder med sund ekonomisk styrning
                  8
                beskrivit närmare hur den kommer att tillämpa denna bestämmelse.

               (5)Malta omfattas för närvarande av stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del och skuldregeln. Regeringen förutsätter i sitt stabilitetsprogram 2016 att det totala saldot förbättras och når ett överskott på 0,1 % av BNP senast 2019. Det strukturella saldot förbättras gradvis, så att Maltas medelfristiga budgetmål, en strukturellt balanserad budget, nås under 2019. Enligt stabilitetsprogrammet spås den offentliga sektorns skuld som andel av BNP minska till 62,6 % under 2016 och sjunka ytterligare till 55,5 % senast 2019. Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna är rimligt för 2016 och försiktigt för 2017–2019. De åtgärder som krävs för att nå de planerade underskottsmålen från och med 2017 har dock inte beskrivits tillräckligt. Enligt kommissionens vårprognos 2016 finns det stor risk för allvarliga avvikelser från den rekommenderade justeringen i riktning mot det medelfristiga budgetmålet under 2015 och 2016 sammantaget, främst på grund av bristerna 2015 som behöver åtgärdas under 2016 och med antagandet att politiken inte ändras 2017. Bristerna under 2015 kan delvis förklaras med ökande investeringar främst på grund av ovanligt hög absorption av EU-medel i och med att programperioden 2007–2013 höll på att avslutas. För att minska avvikelserna under tvåårsperioden 2015–2016 inbegriper stabilitetsprogrammet för 2016 ytterligare åtgärder för 2016 som inte hann beaktas i vårprognosen. Åtgärderna är inriktade på att minska primära utgifter (med 0,16 % av BNP) inom framför allt ersättning till anställda, insatsförbrukning och kapitalöverföringar. Dessutom har skattningarna av vissa intäktsåtgärder för 2016–2019 ändrats i enlighet med mer aktuell information och den faktiska inverkan av åtgärderna för 2015. Sammantaget minskar dessa åtgärder underskottet med 0,2 % av BNP netto. Jämfört med kommissionens prognos innebär dessa åtgärder förbättrade strukturella insatser, och det strukturella saldot skulle kunna uppvisa vissa avvikelser under 2015 och 2016 som medelvärde, medan en risk för allvarliga avvikelser kvarstår 2017. Malta förutspås uppfylla skuldminskningsmålet både under 2016 och 2017. Rådet anser, på grundval av sin bedömning av stabilitetsprogrammet och med beaktande av kommissionens vårprognos 2016, att det finns en risk att Malta inte kommer att uppfylla stabilitets- och tillväxtpaktens bestämmelser. Därför kommer ytterligare åtgärder att krävas för att säkerställa efterlevnaden 2016 och 2017.

               (6)De offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet fortsätter att vara en utmaning för Malta. Detta beror på de åldersrelaterade kostnaderna, till exempel hälso- och sjukvård, långvarig vård och omsorg och pensioner, som påverkar budgeten. Pensionssystemet står inför två svåra uppgifter: att upprätthålla hållbarheten och att garantera tillräckliga pensioner. Utgifterna för pensioner var med 9,6 % av BNP lägre än EU-genomsnittet 2013, men de väntas stiga till 12,8% till 2016, vilket är en av de högsta siffrorna i EU. I mars 2016 beslutade regeringen om en rad åtgärder för att förbättra hållbarheten och garantera tillräckliga pensioner, men någon bedömning av budgetkonsekvenserna har inte gjorts ännu. För att pensionssystemet ska kunna garantera tillräckliga pensioner höjs den avgiftsfinansierade minimipensionen ytterligare under 2016 – målet är att den 2027 ska uppgå till 60 % av medianinkomsten – och utvidgas till att omfatta fler personer. Om reformen kommer att fungera beror på om de äldre arbetstagarna förblir anställbara. Utöver pensionerna väntas de offentliga utgifterna för hälso- och sjukvård samt långvarig vård och omsorg stiga snabbare än EU-genomsnittet, nämligen till 2,1% och 1,2 % av BNP. Myndigheterna har antagit en nationell strategi för hälso- och sjukvården, och genomför en översyn av hälso- och sjukvårdsutgifterna i syfte att förbättra effektiviteten. Efter detta måste emellertid besparingarna också göras. Den långsiktiga hållbarheten skulle gynnas om eventuella besparingar används för väntade utgiftsökningar.

               (7)Avsevärda investeringar har gjorts, men skol- och yrkesutbildningsresultaten når fortfarande inte upp till målet. Detta påverkar kvaliteten på arbetskraftsutbudet och arbetskraftsdeltagandet. Arbetskraftens utbildningsnivå i Malta är fortfarande en av de lägsta i EU. Malta genomför en bred strategi för livslångt lärande, men deltagandet i programmen för livslångt lärande är fortfarande lågt, särskilt bland lågutbildade. Här handlar det om att nå ut till målgrupperna, bättre tillgång till yrkesutbildning och samarbeten mellan anordnare av yrkesutbildning och arbetsgivare. Under 2015 fattade man beslut om att inrätta ett institut för fortbildning för lärare (Institute for Education). Institutet ska (i) erbjuda lärare den kompetens de behöver för sin dagliga verksamhet, (ii) fungera som en mötesplats där lärare kan dela med sig av erfarenheter och (ii) främja ledarskap i skolan. Institutet har inlett sin verksamhet och väntas bli drivande för att tillgodose lärarnas fortbildningsbehov. Framstegen på området måste följas upp.

               (8)Med undantag för några enstaka storskaliga projekt 2014–2015 har investeringsnivån i Malta varit låg, vilket beror på strukturella förändringar och flaskhalsar i ekonomin. Det hänger i huvudsak samman med att mindre kapitalintensiva tjänstesektorer växer, vilket minskar ekonomins investeringsbehov i framtiden. Det finns dock vissa kvarstående problem som påverkar investeringarna i landet, till exempel den otillräckliga innovationskapaciteten, kompetensbrister, ineffektivitet i den offentliga förvaltningen och rättsväsendet, betungande reglering och avsevärda trafikstockningar.

               (9)Bristande infrastruktur för transport och logistik är ett av de viktigaste hindren för utländska investeringar. De externa kostnaderna för transport som belastar Maltas ekonomi är betydande. De beror huvudsakligen på att landets transportnät används på ett ineffektivt sätt och att det inte finns några verkliga alternativ till privatbilismen. Dessutom medför det stora antalet privatbilar, föroreningarna och trafikstockningarna stora hållbarhetsproblem för den statliga transportsektorn. Någon övergripande transportstrategi har inte genomförts ännu, trots att en nationell transportstrategi och en översiktsplan är en förutsättning för att få tillgång till EU:s struktur- och investeringsfonder (2014–2020) som kommer att användas för att samfinansiera transportinvesteringar.

               (10)Regeringen har vidtagit flera åtgärder för att förbättra tillgången till finansiering för små och medelstora företag. Åtgärderna var inriktade på att erbjuda aktie- och riskkapital som visat sig vara en flaskhals de senaste åren. Bland framtida åtgärder återfinns inrättandet av ett centralt kreditregister och en utvecklingsbank. Vidare kommer Maltabörsen att starta en plattform som ska hjälpa små och medelstora företag att få kapital från kapitalmarknaden. Det finns fortfarande svårigheter när det gäller tillgången till andra instrument än bankinstrument, men de små och medelstora företagen i Malta drar fördel av bättre finansieringsförhållanden än i många andra EU-länder.

               (11)Kommissionen har inom ramen för den europeiska planeringsterminen gjort en omfattande analys av Maltas ekonomiska politik och offentliggjort den i 2016 års landsrapport. Kommissionen har också bedömt stabilitetsprogrammet och det nationella reformprogrammet samt uppföljningen till de rekommendationer Malta fått tidigare år. Kommissionen har beaktat inte bara programmens relevans för hållbarheten i finanspolitiken och den socioekonomiska politiken i Malta utan även i vilken utsträckning EU:s regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet att stärka EU:s övergripande ekonomiska styrning genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på EU-nivå. Rekommendationerna inom ramen för den europeiska planeringsterminen återspeglas i rekommendationerna 1 och 2 nedan.

               (12)Mot bakgrund av denna bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet, och dess yttrande
                  9
                återspeglas särskilt i rekommendation 1.

               HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Malta att under 2016 och 2017 vidta följande åtgärder:

               1.Med tanke på den höga risken för en betydande avvikelse uppnå en årlig finanspolitisk korrigering på 0,6 % av BNP mot det medelfristiga budgetmålet under 2016 och 2017 genom att vidta nödvändiga strukturåtgärder. Intensifiera åtgärderna för att garantera de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet.

               2.Vidta åtgärder för att stärka arbetskraftsutbudet, särskilt genom att öka lågutbildades deltagande i åtgärder för livslångt lärande.

               Utfärdad i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordförande

                     (1)
                  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)
                  COM(2016) 338 final.

                     (3)
                  P8_TA(2016)0058, P8_TA(2016)0059 och P8_TA(2016)0060.

                     (4)
                  COM(2015) 690 final.

                     (5)
                  COM(2015) 691 final.

                     (6)
                  COM(2015) 692 final.

                     (7)
                  SWD(2016) 86 final.

                     (8)
                  COM(2014) 494 final.

                     (9)
                  Enligt artikel 5.2 i rådets förordning (EG) nr 1466/97.