Avis juridique important

|

32001H0458

Rådets rekommendation av den 5 juni 2001 om unga människors, i synnerhet barns och tonåringars alkoholkonsumtion

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 161 , 16/06/2001 s. 0038 - 0041

Rådets rekommendationav den 5 juni 2001om unga människors, i synnerhet barns och tonåringars alkoholkonsumtion(2001/458/EG)EUROPEISKA UNIONENS RÅD UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION,med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 152.4, andra stycket i detta,med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande(1), ochav följande skäl:(1) Enligt artikel 3p i fördraget skall gemenskapens verksamhet innefatta bidrag till att uppnå en hög hälsoskyddsnivå.(2) Enligt artikel 152 i fördraget skall en hög hälsoskyddsnivå för människor säkerställas vid utformningen och genomförandet av all gemenskapspolitik och alla gemenskapsåtgärder.(3) Hälsoundervisning och hälsoupplysning nämns uttryckligen i artikel 152 i fördraget och utgör ett prioriterat område för gemenskapens insatser på folkhälsoområdet.(4) I den resolution om alkoholmissbruk, som den 29 maj 1986 antogs av rådet och företrädarna för medlemsstaternas regeringar, församlade i rådet(2), fastställs att det ökade alkoholmissbruket är ett allvarligt hot mot folkhälsan och den sociala välfärden. Tillverkning, försäljning och distribution av alkoholdrycker är en viktig faktor i de flesta medlemsstaters ekonomi. När det gäller förebyggande av alkoholmissbruk på europeisk nivå rekommenderas ett gemensamt initiativ och det är lämpligt att kommissionen noggrant väger de olika parternas intressen mot varandra och utformar en balanserad politik samt vid behov lämnar förslag till rådet.(5) I kommissionens meddelande om en hälsovårdsstrategi för Europeiska gemenskapen och i förslaget till Europaparlamentets och rådets beslut om antagande av ett program för gemenskapsåtgärder på folkhälsoområdet (2001-2006), är alkohol ett av de områden som nämns inom vilka särskilda åtgärder och insatser skulle kunna genomföras(3).(6) Den här rekommendationen utgör ett första steg mot ett mer övergripande tillvägagångssätt inom gemenskapen (enligt rådets slutsatser av den 5 juni 2001 om en gemenskapsstrategi för att minska alkoholrelaterade skador).(7) Gemenskapens åtgärdsprogram för främjande av och upplysning, undervisning och utbildning om hälsa (Europaparlamentets och rådets beslut nr 645/96/EG)(4), syftar bland annat till att främja analys, utvärdering och utbyte av erfarenheter och stöd till insatser för att förebygga missbruk av alkohol och dess hälsomässiga och sociala konsekvenser. På grundval av detta program kan de föreslagna åtgärderna följas upp och övervakas.(8) I gemenskapens åtgärdsprogram för hälsoövervakning (Europaparlamentets och rådets beslut nr 1400/97/EG)(5) är alkoholkonsumtion ett av de områden inom vilka hälsoindikatorer kan fastställas. Detta kan särskilt vara till hjälp vid genomförandet av de föreslagna åtgärderna.(9) I gemenskapens åtgärdsprogram för förebyggande av personskador (Europaparlamentets och rådets beslut nr 372/1999/EG)(6) kommer de vidtagna åtgärderna att inbegripa skador i samband med alkoholmissbruk, vilket kan vara till nytta vid insamlingen av de uppgifter som behövs för att kunna genomföra de föreslagna åtgärderna.(10) I kommissionens meddelande om prioriteringar när det gäller vägtrafiksäkerheten(7) fastställs att alkohol och bilkörning är en av de mest prioriterade frågorna, där gemensamma insatser skulle kunna minska det stora antalet dödsoffer i trafiken i EU. Rådet noterade i sina slutsatser av den 5 april 2001 kommissionens rekommendation om högsta tillåtna blodalkoholkoncentration för förare av motorfordon där man särskilt lyfter fram problemet med unga förare och uppmanar medlemsstaterna att noga beakta samtliga föreslagna åtgärder.(11) Enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/13/EG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om märkning och presentation av livsmedel samt om reklam för livsmedel(8), skall ytterligare regler fastställas om angivande av ingredienserna på etiketter till alkoholhaltiga drycker. Denna åtgärd hade föreslagits av kommissionen bland annat med motiveringen att allt fler alkoholhaltiga drycker, vilkas sammansättning och presentation har utvecklats för försäljning till unga människor, har kommit ut på marknaden under de senaste åren. Det är viktigt att unga människor skall kunna veta vad de dricker med hjälp av uppgifterna på produkterna. Dessutom är gemensam lagstiftning om märkning av alkoholhaltiga drycker nödvändig för att den inre marknaden för dessa produkter skall kunna utvidgas och bevaras.(12) Enligt artikel 15 i rådets direktiv 89/552/EEG, ändrat genom rådets direktiv 97/36/EG(9), om samordning av vissa bestämmelser som fastställts i medlemsstaternas lagar och andra författningar om utförandet av sändningsverksamhet för television, skall TV-reklam för alkoholhaltiga drycker uppfylla vissa kriterier med särskild hänvisning till skydd av minderåriga.(13) När de rekommenderade åtgärderna genomförs måste man komma ihåg att restriktioner för gränsöverskridande affärskommunikationer måste vara förenliga med artikel 49 i fördraget och att de därför måste stå i proportion till de mål av allmänt intresse som de syftar till, exempelvis skydd av folkhälsan och konsumenterna.(14) Det är viktigt att observera att alla beslut om att avlägsna olämpliga produkter som härstammar från en annan medlemsstat omfattas av beslut 3052/95/EG för att fastställa ett förfarande för ömsesidig information om nationella åtgärder som avviker från principen om fri rörlighet för varor inom gemenskapen. Ett sådant beslut måste anmälas till kommissionen och rimligheten i det skall motiveras enligt bestämmelserna i ovan nämnda beslut.(15) Utan att det påverkar nationell lagstiftning eller nationella åtgärder bör tillverkare och detaljister uppmanas att införa eller genomföra självreglerande kontroller av, och enas om normer för, alla former av marknadsföring, annonsering och detaljhandel när det gäller alkoholhaltiga drycker, oavsett vilket medium som används, inom ramen för uppförandekoder.(16) Självreglering när det gäller reklam för alkoholhaltiga drycker, som understöds av relevanta berörda parter som tillverkare, annonsörer och massmedier, och som redan tagits i bruk i ett antal medlemsstater, ofta i nära samarbete med regeringen och enskilda organisationer, kan spela en viktig roll för att skydda barn och tonåringar mot alkoholrelaterade skador. Ungdomsorganisationer kan också göra en viktig insats i detta sammanhang.(17) Vissa medlemsstater har statistiska uppgifter om hur tonåringars dryckesvanor har förändrats. Särskilt oroväckande är det ökade "berusningsdrickandet" och intensivdrickandet bland minderåriga, en tendens mot betydande, oövervakad alkoholkonsumtion utanför familjen i ett tidigare skede, ökad konsumtion bland unga flickor i en del medlemsstater, och en tendens att konsumera alkohol i kombination med andra droger. Tillgänglig information måste emellertid analyseras ytterligare.(18) Det är uppenbart att gemenskapen måste förbättra forskningen om orsakerna till, typen och omfattningen av de problem som unga människors, i synnerhet barns och tonåringars, alkoholkonsumtion leder till, bland annat genom mer omfattande och enhetlig insamling av uppgifter.(19) Enligt artikel 5 i fördraget måste de åtgärder som vidtas för att uppnå detta mål, dvs. att gemenskapen skall bidra till att garantera en hög hälsoskyddsnivå, genomföras i enlighet med subsidiaritetsprincipen och i enlighet med principen om att gemenskapen inte skall vidta någon åtgärd som går utöver vad som är nödvändigt för att uppnå målen i fördraget. De rekommenderade åtgärderna måste därför anpassas till tidigare och pågående åtgärder som genomförs i medlemsstaterna och stå i proportion till folkhälsomålet.(20) De vidtagna åtgärderna skall utvärderas fortlöpande, särskilt med beaktande av hur effektiva de är och hur de uppställda målen på nationell nivå och på gemenskapsnivå har uppnåtts.HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.I. När medlemsstaterna utformar strategier och vidtar regleringsåtgärder eller andra åtgärder som är anpassade till nationella förhållanden, inom ramen för en strategi som är gemensam för hela gemenskapen, med avseende på unga människor och alkohol och särskilt med hänsyn till barn och tonåringar, bör medlemsstaterna, med lämpligt stöd av kommissionen,1. främja forskning om alla olika aspekter på de problem som är förknippade med alkoholkonsumtion bland unga människor och i synnerhet barn och tonåringar, för att bättre kunna urskilja och utvärdera åtgärder för att angripa problemen,2. säkerställa att utformningen, genomförandet och utvärderingen av en övergripande hälsofrämjande politik och av program som är inriktade på barn, tonåringar, deras föräldrar, lärare och vårdare på lokal, regional, nationell och europeisk nivå på lämpligt sätt inbegriper alkoholfrågan, med särskild tonvikt på omgivningen, t.ex. ungdomsorganisationer, idrottsorganisationer och skolor, och med beaktande av befintliga erfarenheter, till exempel från "den hälsofrämjande skolan",3. sammanställa och sprida till berörda parter belagda uppgifter om de faktorer som får unga människor, särskilt barn och tonåringar, att börja dricka,4. stödja en sektorsövergripande strategi för att undervisa unga människor om alkoholfrågor för att bidra till att förebygga de negativa följderna av alkoholkonsumtion, och, när så är lämpligt, engagera utbildningsväsendet, hälso- och sjukvården, ungdomsverksamhet, brottsbekämpande organ, relevanta enskilda organisationer och massmedier,5. stödja åtgärder för att höja medvetenheten om alkoholens verkningar, särskilt på barn och tonåringar, och om dess följder för individen och samhället,6. öka unga människors engagemang i politik och insatser för unga människors hälsa genom att på bästa sätt använda deras eventuella bidrag, särskilt på informationsområdet, och uppmuntra särskilda aktiviteter som initieras, planeras, genomförs och utvärderas av unga människor,7. uppmuntra framställning av rådgivningsmaterial till föräldrar för att hjälpa dem att diskutera alkoholfrågor med sina barn samt främja spridning av materialet via lokala nätverk som t.ex. skolor, vårdcentraler, bibliotek, samlingslokaler i närmiljön och via Internet,8. ytterligare utveckla särskilda initiativ som riktar sig till unga människor och som tar upp riskerna med rattonykterhet, varvid man särskilt beaktar miljöer som t.ex. fritids- och nöjeslokaler samt skolor och trafikskolor,9. prioritera åtgärder mot olaglig försäljning av alkohol till minderåriga och, när så är lämpligt, kräva åldersbevis,10. i synnerhet stödja utvecklingen av särskilda metoder för att tidigt upptäcka unga människors alkoholmissbruk och kunna göra ingripanden för att förhindra att de blir alkoholberoende.II. Medlemsstaterna bör, med hänsyn till vad som är lämpligt för deras respektive rättsliga, reglerande eller självreglerande system1. i samarbete med tillverkare av och återförsäljare av alkoholhaltiga drycker och med relevanta enskilda organisationer, uppmuntra upprättandet av effektiva mekanismer på området för marknadsföring, annonsering och detaljhandel för atta) se till att tillverkarna inte producerar alkoholhaltiga drycker som särskilt riktar sig till barn och tonåringar,b) se till att alkoholhaltiga drycker inte utformas eller marknadsförs på ett sätt som tilltalar barn och tonåringar och bland annat särskilt beakta- användningen av stilmedel (som bokstäver, motiv eller färger) som förknippas med ungdomskulturen,- användningen av barn, tonåringar eller modeller som ser unga ut i marknadsföringskampanjer,- anspelningar på, eller bilder som associeras med, konsumtion av droger och andra skadliga ämnen, som till exempel tobak,- kopplingar till våld eller asocialt beteende,- anspelningar på framgång på det sociala eller det sexuella området, eller inom idrotten,- uppmaningar till barn och tonåringar att dricka, inklusive lågprisförsäljning av alkoholhaltiga drycker till tonåringar,- reklam eller sponsring i samband med idrotts- och musikevenemang eller andra särskilda evenemang där ett stort antal barn och tonåringar deltar eller är åskådare,- reklam i medier som är inriktade på barn och tonåringar eller som når ett stort antal barn och tonåringar,- gratis distribution av alkoholhaltiga drycker till barn och tonåringar, samt försäljning eller gratis distribution av produkter som används för att marknadsföra alkoholhaltiga drycker och som särskilt kan tilltala barn och tonåringar,c) när så är lämpligt, utarbeta särskild utbildning för serveringspersonal och försäljare om skydd av barn och tonåringar och om befintliga restriktioner för försäljning av alkohol till unga människor,d) låta tillverkarna ta del av råd och anvisningar innan de börjar marknadsföra en produkt, investerar i en produkt eller inleder en annonskampanj som föregår marknadsföringen,e) se till att klagomål mot produkter som inte marknadsförs, annonseras eller saluförs, i enlighet med de principer som fastställs i punkt a och b kan behandlas effektivt, och att, om så erfordras, sådana produkter kan dras bort från marknaden och att olämplig annonsering eller marknadsföring kan upphöra,2. uppmana alkoholindustrins intresseorganisationer att åta sig att följa principerna ovan.III. För att bidra till uppföljningen av denna rekommendation på gemenskapsnivå och agera på lämpligt sätt inom ramen för åtgärdsprogrammet på folkhälsoområdet, bör medlemsstaterna på begäran rapportera till kommissionen om genomförandet av de rekommenderade åtgärderna.KOMMISSIONEN UPPMANAS HÄRMED ATT I SAMARBETE MED MEDLEMSSTATERNA1. ge sitt stöd till medlemsstaterna i deras strävan att genomföra dessa rekommendationer, särskilt genom att samla in och lämna relevanta, jämförbara uppgifter och genom att underlätta utbyte av information och god praxis,2. främja ytterligare forskning på gemenskapsnivå om unga människors, särskilt barns och tonåringars, attityder och motivation i förhållande till alkoholkonsumtion, och övervakning av pågående utvecklingstendenser,3. följa upp, utvärdera och övervaka utvecklingen och de åtgärder som vidtagits i medlemsstaterna och på gemenskapsnivå samt att i detta sammanhang säkerställa en kontinuerlig, konstruktiv och strukturerad dialog med alla berörda parter,4. rapportera om genomförandet av de föreslagna åtgärderna på grundval av de uppgifter som medlemsstaterna lämnat senast i slutet av det fjärde året efter den tidpunkt då denna rekommendation antas, och därefter regelbundet överväga i vilken utsträckning de föreslagna åtgärderna fungerar effektivt och överväga behovet av översyn eller ytterligare åtgärder,5. på bästa sätt utnyttja gemenskapens handlingsprogram, särskilt åtgärdsprogrammet på folkhälsoområdet, för att angripa de problem som behandlas i denna rekommendation.Utfärdad i Luxemburg den 5 juni 2001.På rådets vägnarL. EngqvistOrdförande(1) Yttrande lämnat den 16 maj 2001 (ännu ej offentliggjort i EGT).(2) EGT C 184, 23.7.1986, s. 3.(3) EGT C 337 E, 28.11.2000, s. 122.(4) EGT L 95, 16.4.1996, s. 1.(5) EGT L 193, 22.7.1997, s. 1.(6) EGT L 46, 20.2.1999, s. 1.(7) EGT L 43, 14.2.2001, s. 31.(8) EGT L 109, 6.5.2000, s. 29.(9) EGT L 202, 30.7.1997, s. 60.


title: Europeiska centralbankens rekommendation av den 15 november 2007 till Europeiska unionens råd om externa revisorer för Central Bank of Cyprus (ECB/2007/12)

text:
               20.11.2007

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 277/1

      EUROPEISKA CENTRALBANKENS REKOMMENDATION

   av den 15 november 2007
   till Europeiska unionens råd om externa revisorer för Central Bank of Cyprus
   (ECB/2007/12)
   (2007/C 277/01)
   ECB-RÅDET HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken (nedan kallad ECBS-stadgan), särskilt artikel 27.1 i denna, och
   av följande skäl:

               (1)

               Räkenskaperna för Europeiska centralbanken (ECB) och de nationella centralbankerna i Eurosystemet granskas av oavhängiga externa revisorer som ECB-rådet har rekommenderat och Europeiska unionens råd godkänt.

               (2)

               Enligt artikel 1 i rådets beslut 2007/503/EG av den 10 juli 2007 i enlighet med artikel 122.2 i fördraget om Cyperns införande av den gemensamma valutan den 1 januari 2008 (1) uppfyller Cypern nu de nödvändiga villkoren för att införa euron och Cyperns undantag enligt artikel 4 i 2003 års anslutningsakt upphävs med verkan från och med den 1 januari 2008.

               (3)

               Enligt punkt 60.1 a i lag 34.I från år 2007 om ändring av lagen om Central Bank of Cyprus från 2002 och 2003, som träder ikraft den 1 januari 2008, kommer Central Bank of Cyprus årsredovisningar att granskas i enlighet med artikel 27 i ECBS-stadgan.

               (4)

               Central Bank of Cyprus har utsett PricewaterhouseCoopers Limited som sina externa revisorer för räkenskapsåren 2008 till 2012.

         HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.
   Det rekommenderas att PricewaterhouseCoopers Limited utses till externa revisorer för Central Bank of Cyprus för räkenskapsåren 2008 till 2012.

      Utfärdad i Frankfurt am Main den 15 november 2007.

         Jean-Claude TRICHET

            ECB:s ordförande

      (1)  EUT L 186, 18.7.2007, s. 29.


title: 2012/90/EU: Kommissionens rekommendation av den 14 februari 2012 om riktlinjer för utformningen av information för identifiering av partier av skogsodlingsmaterial och information som ska anges på leverantörens etikett eller i leverantörens dokument

text:
               16.2.2012

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 43/38

         KOMMISSIONENS REKOMMENDATION
   av den 14 februari 2012
   om riktlinjer för utformningen av information för identifiering av partier av skogsodlingsmaterial och information som ska anges på leverantörens etikett eller i leverantörens dokument
   (2012/90/EU)
   EUROPEISKA KOMMISSIONEN UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 292, och
   av följande skäl:

               (1)

               I artikel 13 i rådets direktiv 1999/105/EG av den 22 december 1999 om saluföring av skogsodlingsmaterial (1) fastställs den information som ska anges för att identifiera varje enskilt parti av skogsodlingsmaterial. Dessutom fastställs i artikel 14 i det direktivet den information som ska anges på leverantörens etikett eller i leverantörens dokument. Däremot har inga bestämmelser fastställts om hur denna information ska vara utformad.

               (2)

               Inom unionen finns det därför väsentliga skillnader i hur informationen på leverantörens etikett eller i leverantörens dokument är utformad. Flera medlemsstater och intressenter har rapporterat att det faktum att informationen ges på olika språk och har olika utformning innebär att etiketter eller dokument ofta inte förstås på samma sätt av de olika parterna i handeln mellan medlemsstater.

               (3)

               I direktiv 1999/105/EG finns dock ingen rättslig grund som gör det möjligt för kommissionen att utfärda juridiskt bindande föreskrifter med syfte att harmonisera leverantörens etikett eller dokument för att minska dessa svårigheter. Det är därför lämpligt att anta riktlinjer med rekommendationer för utformningen av informationen på leverantörens etikett eller i leverantörens dokument för att underlätta förståelsen av denna information i alla medlemsstater.

               (4)

               I de fall då skogsodlingsmaterial transporteras från en medlemsstat till en annan ska enligt artikel 1 i kommissionens förordning (EG) nr 1598/2002 av den 6 september 2002 om tillämpningsföreskrifter för rådets direktiv 1999/105/EG när det gäller administrativt samarbete mellan officiella organ (2) det officiella organet i den medlemsstat där leverantören är verksam tillhandahålla upplysningar till det officiella organet i den medlemsstat där mottagaren är verksam. Upplysningarna ska meddelas på ett standardiserat informationsdokument som inkluderar en harmoniserad kod för identifiering av olika uppgifter i enlighet med bilagan till den förordningen.

               (5)

               Eftersom inga svårigheter har rapporterats vad gäller användningen av informationsdokumentet och eftersom en del av den information som ska anges på leverantörens etikett eller i leverantörens dokument enligt artikel 14 i direktiv 1999/105/EG också ska anges i informationsdokumentet enligt artikel 1 i förordning (EG) nr 1598/2002, bör det rekommenderas att en numerisk kod liknande den som anges i bilagan till förordning (EG) nr 1598/2002 används för att identifiera de olika uppgifterna på leverantörens etikett eller i leverantörens dokument.

               (6)

               Ordningsföljden och innehållet som fastställs i dessa riktlinjer för koderna bör baseras på kraven för saluföring av skogsodlingsmaterial och för innehållet på leverantörens etikett eller i leverantörens dokument enligt artiklarna 13 och 14 i direktiv 1999/105/EG.

               (7)

               I riktlinjerna bör hänsyn tas till de skillnader som anges i skäl 2 för att underlätta handel och informationsutbyte.

               (8)

               När medlemsstaterna vidtar nationella åtgärder i enlighet med denna rekommendation bör det ske i enlighet med öppenhetsprincipen och åtgärderna bör stå i proportion till det eftersträvade målet.

         HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.

               1.

               När medlemsstaterna utarbetar nationella åtgärder om utformningen av informationen som ska anges på leverantörens etikett eller i leverantörens dokument som avses i artikel 14 i direktiv 1999/105/EG, bör de ta hänsyn till de riktlinjer som anges i bilagan till denna rekommendation.

               2.

               Denna rekommendation riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdad i Bryssel den 14 februari 2012.

            På kommissionens vägnar

         John DALLI

            Ledamot av kommissionen

      (1)  EGT L 11, 15.1.2000, s. 17.

      (2)  EGT L 240, 7.9.2002, s. 39.

      BILAGA
      A.   Allmänna principer för vidtagande av nationella åtgärder

      1.   Öppenhet

      Nationella åtgärder för utformningen av den information som ska anges på leverantörens etikett eller i leverantörens dokument vid saluföring av skogsodlingsmaterial bör utarbetas i samarbete med alla berörda parter och på ett öppet sätt. Medlemsstaterna bör också samarbeta med andra medlemsstater för att minska de svårigheter som intressenter möter på grund av att informationen är utformad på olika sätt.
      2.   Proportionalitet

      De nationella åtgärder som vidtas i enlighet med denna rekommendation bör stå i proportion till det eftersträvade målet, vilket är att förenkla förståelsen av informationen som förekommer i olika format och på olika språk. Åtgärderna bör inte leda till onödiga bördor för skogsägare och plantskolor.
      Vid valet av åtgärder ska hänsyn tas till regionala och lokala begränsningar och särdrag såsom storlek och form på leverantörens och användarens företag, marknadstillträde och driftsformer på lokal, nationell, unions- och leverantörsnivå. Åtgärderna ska stå i proportion till handelsledet i fråga med hänsyn till regionala och nationella särdrag och de specifika lokala behov som finns vad gäller skogsodlingsmaterial. Åtgärderna kan införas som nationella bestämmelser, rekommendationer eller riktlinjer för leverantörer av skogsodlingsmaterial.
      B.   Identifikationskoder för relevanta uppgifter på leverantörens etikett eller i leverantörens dokument

      De uppgifter som ska anges på leverantörens etikett eller i leverantörens dokument bör anges i den ordning de förtecknas i den vänstra kolumnen i tabellen nedan, vilket även är den ordningsföljd som används i artikel 13 och artikel 14 i direktiv 1999/105/EG. Vid behov kan ytterligare uppgifter från punkt C läggas till i spårbarhets- och informationssyfte.
      Harmoniserade identifikationsnummer bör användas och motsvara de nummer och koder som förtecknas i den högra kolumnen i tabellen, vilka utgör numeriska motsvarigheter till respektive text i den vänstra kolumnen. Eftersom dessa nummer är till för att förenkla sökning och igenkännande av informationen ska de läggas till samtidigt som man, i utskriven eller förkortad form, behåller orden som anges i den vänstra kolumnen och som vanligen används på leverantörernas etiketter eller i leverantörernas dokument.
      Den relevanta harmoniserade identifikationskoden bör anges i fetstil framför varje position som anges på leverantörens etikett eller i leverantörens dokument.

                  Nummer på leverantörens etikett eller dokument

                  A.   Obligatoriska uppgifter enligt artikel 13 i direktiv 1999/105/EG

                  Stambrevets kod och nummer

                     3

                  Botaniskt namn

                     6

                  Kategori

                                 8a

                              ”känd härkomst”

                                 8b

                              ”beståndsutvalt”

                                 8c

                              ”individutvalt”

                                 8d

                              ”testat”

                  Ändamål

                                 10a

                              ”multifunktionellt skogsbruk”

                                 10b

                              ”annat”

                  Typ av frökälla

                                 9b

                              ”frötäktsområde”

                                 9b

                              ”frötäktsbestånd”

                                 9c

                              ”fröplantage”

                                 9d

                              ”föräldraträd till en familj”

                                 9e

                              ”klon”

                                 9f

                              ”klonblandning”

                  Registerhänvisning eller identitetsbeteckning för härkomstområdet

                     11

                  Härkomstområde för odlingsmaterial tillhörande kategorierna ”känd härkomst” och ”beståndsutvalt” samt, vid behov, för annat odlingsmaterial

                     13

                  I förekommande fall, en angivelse av om materialet till sitt ursprung är autoktont eller ortseget, icke autoktont eller icke ortseget, eller om ursprunget är okänt

                                 12b

                              ”autoktont/ortseget”

                                 12b

                              ”icke autoktont/icke ortseget”

                                 12c

                              ”okänt”

                  Mognadsåret för fröenheter

                     17

                  Ålder för plantpartier från fröplantor eller sticklingar, vare sig det är rotbeskurna eller omskolade plantor eller plantor i behållare

                     16

                  Typ för plantpartier från fröplantor eller sticklingar, vare sig det är rotbeskurna eller omskolade plantor eller plantor i behållare

                                 7a

                              ”frön”

                                 7b

                              ”växtdelar”

                                 7c

                              ”plantor (nakna rötter)”

                                 7d

                              ”plantor (i kruka eller liknande)”

                  Om odlingsmaterialet är genetiskt modifierat

                                 18a

                              ”ja”

                                 18b

                              ”nej”

                  B.   Obligatoriska uppgifter enligt artikel 14 i direktiv 1999/105/EG

                  Numret eller numren på det eller de stambrev som utfärdats enligt artikel 12 i direktiv 1999/105/EG eller en hänvisning till det andra tillgängliga dokumentet enligt artikel 12.3 i det direktivet

                     3

                  Leverantörens namn

                     4

                  Den levererade mängden

                     15

                  I fråga om odlingsmaterial av kategorin ”testat” vars frökälla har godkänts enligt artikel 4.5 i direktiv 1999/105/EG, orden ”godkänt tills vidare”

                     8x

                  En uppgift om huruvida materialet har förökats på vegetativ väg

                                 19a

                              ”ja”

                                 19b

                              ”nej”

                     För frön, endast för kvantiteter som överstiger de som avses i artikel 14.4 i direktiv 1999/105/EG

                  Renhet: andelen rent frö, annat frö och dött material, angivet i massprocent, i den produkt som saluförs som ett fröparti

                     22

                  Grobarhetsprocenten hos rent frö eller, om grobarheten inte kan bedömas eller endast med svårighet kan bedömas, andelen livsdugliga frön i procent, uppskattad med hjälp av en angiven metod

                     23

                  1 000-kornvikt

                     24

                  Antalet grobara frön per kilogram av den produkt som saluförs som ”frö” eller, om antalet grobara frön inte kan eller endast med svårighet kan bedömas, antalet livsdugliga frön per kilogram

                     25

                     För Populus spp. (växtdelar)

                  Klass av skottstickling (EG 1/EG 2)

                     26

                  Klass av sättstång (N1/N2 – S1/S2)

                     27

                  C.   Ytterligare möjliga uppgifter i spårbarhets- och informationssyfte

                  Leverantörens dokumentnummer

                     1

                  Internt (leverantörens) partinummer

                     1a

                  Datum för skogsodlingsmaterialets avsändande

                     2

                  Leverantörens fullständiga adress

                     4

                  Mottagarens namn och adress

                     5

                  Land (härkomstområde eller geografisk belägenhet)

                     13

                  Ursprung för icke-autoktont eller icke-ortseget odlingsmaterial

                     14


				|

		52013DC0391

			Rekommendation till RÅDETS REKOMMENDATION i syfte att få situationen med ett alltför stort offentligt underskott i Malta att upphöra /* COM/2013/0391 final - 2013/ () */

			   	Rekommendation till
RÅDETS REKOMMENDATION
i syfte att få situationen med ett alltför
stort offentligt underskott i Malta att upphöra
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT
DENNA REKOMMENDATION
med beaktande av fördraget om Europeiska
unionens funktionssätt, särskilt artikel 126.7,
med beaktande av kommissionens rekommendation,
och
av följande skäl:
(1)       Enligt artikel 126 i
fördraget om Europeiska unionens funktionssätt ska medlemsstaterna undvika
alltför stora underskott i sina offentliga finanser.
(2)       Stabilitets- och
tillväxtpakten grundas på målet om sunda offentliga finanser, som ett sätt att
stärka förutsättningarna för prisstabilitet och stark varaktig tillväxt som kan
bidra till ökad sysselsättning.
(3)       Den [21 juni 2013] beslutade
rådet i enlighet med artikel 126.6 i EUF-fördraget att Malta hade ett alltför
stort underskott.
(4)       Enligt artikel 126.7 i
EUF-fördraget och artikel 3 i rådets förordning (EG) nr 1467/97 om
påskyndande och förtydligande av tillämpningen av förfarandet vid alltför stora
underskott[1]
ska rådet rikta rekommendationer till den berörda medlemsstaten i syfte att få
situationen med ett alltför stort underskott att upphöra inom en viss tid. I
rekommendationen ska den berörda medlemsstaten få högst sex månader på sig att
vidta effektiva åtgärder för att korrigera det alltför stora underskottet. I
rekommendationen om att korrigera ett alltför stort underskott ska rådet också
som ett riktmärke begära att årliga budgetmål uppnås som, på grundval av den
prognos som ligger till grund för rekommendationen, är förenliga med en årlig
förbättring av det strukturella saldot på minst 0,5 % av BNP som ett
riktmärke, dvs. det konjunkturrensade saldot exklusive engångsåtgärder och
andra tillfälliga åtgärder. I enlighet med artikel 2 i rådets förordning (EG)
nr 1467/97 som fastställer kravet enligt skuldkriteriet måste det budgetmål som
rekommenderas för det sista året av korrigeringsperioden säkerställa att den
minskning som krävs i differentialen mellan skuldkvoten och fördragets
referensvärde på 60 % av BNP inträffar under de två år som följer på
korrigeringen av det alltför stora underskottet, som baseras på kommissionens
beräkningar.
(5)       I kommissionens vårprognos
2013 beräknas underskottet fortsättningsvis överstiga referensvärdet med
3,7 % respektive 3,6 % av BNP åren 2013 och 2014. Dessa
budgetprognoser är baserade på nuvarande politik, och omfattar således 2013 års
budget som antogs av parlamentet i april 2013 och som omfattar expansiva
åtgärder på både inkomst- och utgiftssidan samt det redan planerade
kapitaltillskott till Air Malta (0,6 % av BNP), med en underskottsökande
nettoeffekt på 0,3 % av BNP. De expansiva åtgärderna kompenseras endast
delvis av höjda punktskatter, uppbörden av kvarskatt samt de utgiftsbesparingar
och högre sociala avgifter som härrör från 2006 års pensionsreform. Dessutom
kommer nettobidraget till konsolideringsansträngningen från de
underskottsminskande engångsåtgärder som kommissionen identifierat att minska
kraftigt efter 2012. På grund av de förväntade fortsatta primära underskotten
under 2013 och 2014 beräknas den offentliga skulden enligt kommissionens
vårprognos 2013 stiga till 73,9 % av BNP år 2013 och till 74,9 % av
BNP år 2014. År 2015 och 2016 beräknas det offentliga underskottet ligga kvar
på över 3 % av referensvärdet för BNP, och skuldkvoten skulle öka till
75,6 % av BNP till 2016.
(6)       Enligt förordning (EG) nr
1467/97 ska korrigeringen av det alltför stora underskottet slutföras under det
år som följer på det år då underskottet fastställdes, om inte särskilda
omständigheter föreligger. Mot bakgrund av detta är det motiverat att det
alltför stora underskottet korrigeras senast 2014. Framför allt kräver en
trovärdig och hållbar anpassningsbana att Malta når målet med ett nominellt
offentligt underskott på 3,4 % av BNP 2013 och 2,7 % av BNP 2014,
vilket ligger i linje med en årlig förbättring av det strukturella saldot med
0,7 % av BNP 2013 och 0,7 % av BNP 2014. Målet för 2014 garanterar
att den föreskrivna minskningen i skillnaden mellan skuldkvoten och fördragets
referensvärde på 60 % av BNP kommer att inträffa under de två åren efter
korrigeringen av förfarandet vid alltför stora underskott. För att nå de ovan
nämnda strukturella målen skulle Malta behöva vidta ytterligare
konsolideringsåtgärder på omkring 0,4 % av BNP 2013 utöver de åtgärder som
redan ingår i referensscenariot och på omkring ¾ % av BNP 2014. Dessa mål
beaktar behovet av att kompensera för de negativa andrahandseffekterna av
konsolideringen av de offentliga finanserna till följd av dess inverkan på
BNP-tillväxten. Det grundscenario som denna anpassningsbana bygger på omfattar
kommissionens vårprognos 2013 och löper till 2016. Det grundar sig på
standardantaganden om korrigering av produktionsgapet och budgetens
konjunkturkänslighet. Det omfattar dock inte det ytterligare kapitaltillskott
till Air Malta som planeras för 2015 enligt 2013 års stabilitetsprogram. Därför
antas det att kapitaltillskottet inte kommer att göras eller att det kommer att
ersättas av åtgärder i motsatt riktning.
(7)       Maltas finanspolitiska ram är
tämligen flexibel, och dess icke bindande karaktär och den kortsiktiga
finanspolitiska planeringen stöder inte sunda offentliga finanser. Direktiv
2011/85/EU om krav på medlemsstaternas budgetramverk har ännu inte införlivats.
Vidare bör Malta, i enlighet med artikel 5 i Europaparlamentets och rådets
förordning nr 473/2013 av den 21 maj 2013 om gemensamma bestämmelser för
övervakning och bedömning av utkast till budgetplaner och säkerställande av
korrigering av alltför stora underskott i medlemsstater i euroområdet, inrätta
oberoende organ som ska övervaka hur de finanspolitiska bestämmelserna
efterlevs. Stabilitetsprogrammet anger Maltas avsikt att inrätta ett
finanspolitiskt råd, men inga konkreta planer redovisas.
(8)       I enlighet med artikel 9.1 i
Europaparlamentets och rådets förordning nr 473/2013 av den 21 maj 2013 om
gemensamma bestämmelser för övervakning och bedömning av utkast till
budgetplaner och säkerställande av korrigering av alltför stora underskott i
medlemsstater i euroområdet bör Malta förelägga kommissionen och rådet ett
program för ekonomiskt partnerskap samtidigt med den rapport som ska läggas
fram i enlighet med artikel 3.4a i förordning (EG) nr 1467/97.
(9)       Enligt rådets uppfattning bör
åtgärder för att konsolidera de offentliga finanserna säkerställa en varaktig
förbättring av saldot i den offentliga sektorns finanser samtidigt som de bör
inriktas på att höja de offentliga finansernas kvalitet och stärka ekonomins
tillväxtpotential.
HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.
(1)
Malta bör få situationen med det alltför stora
underskottet att upphöra senast 2014.
(2)
Malta bör särskilt
(a)
uppnå målet med ett nominellt offentligt underskott
på 3,4 % av BNP 2013 och 2,7 % av BNP 2014, vilket ligger i linje med
en årlig förbättring av det strukturella saldot med 0,7 % av BNP 2013 och
0,7 % av BNP 2014; denna anpassningsbana skulle göra det möjligt att få
ner det nominella offentliga underskottet under referensvärdet på 3 % av
BNP senast 2014 samtidigt som det säkerställs att den offentliga
bruttoskuldkvoten närmar sig referensvärdet på 60 % av BNP i
tillfredsställande takt,
(b)
precisera och strikt genomföra de åtgärder som
krävs för att korrigera det alltför stora underskottet senast 2014 och använda
alla oväntade intäkter till att minska underskottet.
(3)
Rådet fastställer tidsfristen till den 1 oktober
för Malta att vidta effektiva åtgärder och, i enlighet med artikel 3.4a i
rådets förordning (EG) nr 1467/97, i detalj rapportera om den
konsolideringsstrategi som planeras för att uppnå målen.
Efter korrigeringen av det alltför stora
underskottet uppmanas Malta att fortsätta att göra framsteg i lämplig takt mot
det medelfristiga målet om en balanserad budget i strukturella termer, bland
annat genom att nå riktmärket för utgifter. För att minska riskerna för
budgetgenomförandet uppmanar rådet Malta att stärka effektiviteten i sin
budgetram och förbättra övervakningen av budgetgenomförandet under året. I
synnerhet uppmanas Malta att införa en mer bindande, regelbaserad flerårig
finanspolitisk ram. Dessutom bör de oberoende organ som övervakar
finanspolitiken ges en viktigare roll, i enlighet med artikel 5 i
Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 473/2013 av den 21 maj 2013 om
gemensamma bestämmelser för övervakning och bedömning av utkast till
budgetplaner och säkerställande av korrigering av alltför stora underskott i
medlemsstater i euroområdet.
Slutligen – för att säkerställa en
framgångsrik finanspolitisk konsolideringsstrategi – uppmanas Malta att stödja
den finanspolitiska konsolideringen med omfattande strukturreformer i linje med
rådets rekommendationer till Malta i samband med den europeiska
planeringsterminen och i synnerhet de som gäller de förebyggande delarna av
förfarandet vid makroekonomiska obalanser.
Denna
rekommendation riktar sig till Republiken Malta.
Utfärdad i Bryssel den
                                                                       På
rådets vägnar
                                                                       Ordförande
[1]               EUT L 209, 2.8.1997, s. 6.


title: Recommendation for a Council opinion in accordance with the third paragraph of Article 9 of Council Regulation (EC) No 1466/97 of 7 July 1997 On the updated convergence programme of Slovakia, 2006-2009

text:
Viktigt rättsligt meddelande

|

52007SC0072

	[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |Bryssel den 23.1.2007SEK(2007) 72 slutligRekommendation tillRÅDETS YTTRANDEenligt artikel 9.3 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Slovakiens uppdaterade konvergensprogram för 2006–2009(framlagd av kommissionen)MOTIVERINGALLMÄN BAKGRUNDStabilitets- och tillväxtpakten, som trädde i kraft den 1 juli 1998, syftar till att genom sunda offentliga finanser stärka förutsättningarna för prisstabilitet och stark hållbar tillväxt som kan bidra till ökad sysselsättning. Reformen av pakten 2005 genomfördes mot bakgrund av att den hade visat sig användbar för att förankra budgetdisciplin, men syftade till att stärka dess effektivitet och ekonomiska underbyggnad och säkerställa de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet.Enligt rådets förordning (EG) nr 1466/97 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken[1], som utgör en del av stabilitets- och tillväxtpakten, skall medlemsstaterna lägga fram stabilitets- eller konvergensprogram och årliga uppdateringar av dessa för rådet och kommissionen (medlemsstater som redan har övergått till den gemensamma valutan utarbetar [uppdaterade] stabilitetsprogram och medlemsstater som ännu inte har gjort det lägger fram [uppdaterade] konvergensprogram). Slovakiens första konvergensprogram lades fram i maj 2004. I enlighet med förordningen yttrade sig rådet om programmet den 5 juli 2004, på grundval av en rekommendation från kommissionen och efter att ha hört Ekonomiska och finansiella kommittén. Enligt samma förfarande bedöms uppdaterade stabilitets- och konvergensprogram av kommissionen och granskas av den ovannämnda kommittén. De kan även granskas av rådet.BAKGRUND TILL BEDÖMNINGEN AV DET UPPDATERADE PROGRAMMETKommissionen har granskat den senaste uppdateringen av Slovakiens konvergensprogram, som lades fram den 1 december 2006, och har antagit en rekommendation till rådets yttrande om detta program (se faktarutan när det gäller de viktigaste punkterna i bedömningen).För att beskriva den bakgrund mot vilken strategin för de offentliga finanserna i det nya konvergensprogrammet bedöms, sammanfattas i denna motivering följande:1.  Den ekonomiska utvecklingen och utvecklingen av de offentliga finanserna under de senaste tio åren.2.  Landets ställning när det gäller paktens korrigeringsaspekt (förfarandet vid alltför stora underskott).3.  Den senaste bedömningen av landets ställning när det gäller paktens preventiva aspekt (en sammanfattning av rådets yttrande om den föregående uppdateringen av konvergensprogrammet).4.  Kommissionens bedömning av det nationella reformprogrammet från oktober 2006.Den senaste ekonomiska utvecklingen och utvecklingen av de offentliga finansernaUnder större delen av det senaste årtiondet har Slovakien uppvisat en stark tillväxt. Emellertid har varken arbetsmarknadssituationen eller de regionala obalanserna förbättrats. Visserligen började läget på arbetsmarknaden till slut att förbättras 2005, men sysselsättningsgraden på 54,2 % var fortfarande långt under Lissabonmålet på 70 %. Arbetslösheten på 16,3 % 2005 var fortfarande den näst högsta i EU och drabbade främst ungdomar. Någon minskning av de regionala obalanserna har ännu inte konstaterats. Energipriserna fortsätter att relativt starkt påverka den slovakiska HIKP-inflationen och kan därför äventyra landets inflationskonvergens i förhållande till euroområdet, särskilt med tanke på osäkerheten vad gäller oljeprisernas utveckling. Pensionsreformen, som började genomföras 2005, har minskat det åldersrelaterade hotet mot de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet.Förfarandet vid alltför stora underskott när det gäller SlovakienDen 5 juli 2004 fattade rådet ett beslut om att Slovakien hade ett alltför stort underskott enligt artikel 104.6. Samtidigt lämnade rådet en rekommendation enligt artikel 104.7 om att det alltför stora underskottet skulle korrigeras senast 2007. Särskilt uppmanades Slovakien att senast den 5 november 2004 vidta effektiva åtgärder för att uppnå underskottsmålet för 2005, kraftfullt genomföra de åtgärder som nämns i programmet från maj 2004 samt påskynda justeringen av de offentliga finanserna, om de genomförda strukturreformerna leder till större tillväxt än väntat i programmet, särskilt genom att i första hand avsätta alla inkomster som går utöver vad som budgeterats till att snabbare minska underskottet.I kommissionens meddelande av den 22 december 2004 drogs slutsatsen att det, enligt tillgängliga uppgifter och åtgärderna i 2005 års budget, verkade som den slovakiska regeringen hade vidtagit effektiva åtgärder för att uppnå underskottsmålet för 2005 inom tidsfristen den 5 november, i enlighet med rådets rekommendation enligt artikel 104.7 om att korrigera det alltför stora underskottet senast 2007.Bedömningen i rådets yttrande om det föregående programmetDen 24 januari 2006 antog rådet sitt yttrande om den föregående uppdateringen av konvergensprogrammet för perioden 2005–2008. Rådet ansåg att ”programmet följer den anpassningsbana för underskottet som fastställdes i rådets rekommendationer enligt artikel 104.7”. Rådet uppmanade Slovakien att i) stärka arbetet med den strukturella konsolideringen av de offentliga finanserna, i samband med stark tillväxt och god tillväxtprognos, för att påskynda att det medelfristiga budgetmålet uppnås samt ii) stärka den bindande karaktären hos statsfinansernas medelfristiga utgiftstak.Kommissionens bedömning av det nationella reformprogrammet från oktober 2006Rapporten om genomförandet av Slovakiens nationella reformprogram, som skall tas fram inom ramen för den förnyade Lissabonstrategin för tillväxt och sysselsättning, lades fram den 13 oktober 2006. I detta reformprogram anges följande centrala problem och prioriteringar: att utveckla informationssamhället, öka FoU och innovation, förbättra företagsklimatet, förbättra utbildningen och öka sysselsättningen.Av kommissionens bedömning av det programmet (antagen i samband med dess årliga lägesrapport i december 2006 [2] ) framgår att Slovakien med framgång genomför sitt nationella reformprogram. Det finns dock fortfarande betydande problem och behov av ytterligare åtgärder, särskilt på det mikroekonomiska området och sysselsättningsområdet.Mot bakgrund av konstaterade starka och svaga punkter rekommenderades Slovakien vidta åtgärder på följande områden: FoU och innovation, livslångt lärande och en utbildningsreform samt en aktiv arbetsmarknadspolitik för de mest utsatta grupperna.Faktaruta: De viktigaste punkterna i bedömningen I enlighet med artikel 5.1 (i fråga om stabilitetsprogram) och artikel 9.1 (i fråga om konvergensprogram) i rådets förordning (EG) nr 1466/97 tas följande punkter upp i bedömningen: Frågan om de ekonomiska antaganden som programmet bygger på är rimliga. Det medelfristiga mål för de offentliga finanserna som lagts fram av medlemsstaten, och frågan om anpassningsplanen för att uppnå målet är lämplig. Frågan om de vidtagna eller föreslagna åtgärderna för att följa denna metod är tillräckliga för att nå det medelfristiga målet för de offentliga finanserna över konjunkturcykeln. I bedömningen av anpassningsplanen för att uppnå det medelfristiga målet för de offentliga finanserna uppmärksammas frågan om en större anpassning görs i ekonomiskt goda tider, medan anpassningen får vara mer begränsad i ekonomiskt dåliga tider. För de medlemsstater som deltar i eurosamarbetet eller i ERM II uppmärksammas vidare om medlemsstaten som riktvärde eftersträvar en årlig förbättring av det konjunkturrensade saldot, exklusive engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder, motsvarande 0,5 % av BNP för att uppnå sitt medelfristiga mål för de offentliga finanserna Frågan om det när anpassningsplanen för att uppnå det medelfristiga målet för de offentliga finanserna fastställs (för medlemsstater som ännu inte har uppnått det), eller vid beslut om en tillfällig avvikelse från målet (för medlemsstater som uppnått målet), ingår ett genomförande av större strukturreformer som har direkta kostnadsbesparande effekter på lång sikt (däribland genom att öka den potentiella tillväxten) och därigenom har påvisbara effekter på de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet (under iakttagande av villkoret att en tillräcklig säkerhetsmarginal för referensvärdet på 3 % av BNP skall behållas och att situationen för de offentliga finanserna förväntas återgå till det medelfristiga målet under programperioden). Särskild uppmärksamhet ägnas här pensionsreformer som syftar till att införa system med flera pelare, varav en obligatorisk pelare som fullständigt täcks av fondmedel. Frågan om medlemsstatens ekonomiska politik är förenlig med de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken. Rimligheten i programmets makroekonomiska antaganden bedöms med utgångspunkt i kommissionens höstprognos 2006 och i enlighet med den allmänt vedertagna metoden för beräkning av potentiell total produktion och konjunkturrensade saldon. Bedömningen av förenligheten med de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken bygger på de allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken när det gäller de offentliga finanserna som ingår i de integrerade riktlinjerna för perioden 2005–2008. Bedömningen tar också upp följande: Utvecklingen av skuldkvoten och utsikterna för de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet, vilket man ”vid övervakningen av de offentliga finanserna [bör] ägna tillräcklig uppmärksamhet” enligt rådets rapport av den 20 mars 2005 ”Att förbättra genomförandet av stabilitets- och tillväxtpakten”. I ett meddelande från kommissionen av den 12 oktober 2006 anges metoden för att bedöma den långsiktiga hållbarheten[3]. Graden av integration med de nationella reformprogram som medlemsstaterna överlämnat inom ramen för Lissabonstrategin för tillväxt och sysselsättning. I sin följenot av den 7 juni 2005 till Europeiska rådet om de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken för perioden 2005–2008 framhöll Ekofinrådet att de nationella reformprogrammen borde vara förenliga med stabilitets- och konvergensprogrammen. Efterlevnaden av uppförandekoden[4], som bland annat föreskriver en gemensam struktur och uppsättning tabeller för stabilitets- och konvergensprogrammen. |-  Rekommendation tillRÅDETS YTTRANDEenligt artikel 9.3 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Slovakiens uppdaterade konvergensprogram för 2006–2009EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR AVGIVIT FÖLJANDE YTTRANDEmed beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken[5], särskilt artikel 9.3,med beaktande av kommissionens rekommendation, ochefter att ha hört Ekonomiska och finansiella kommittén.HÄRIGENOM FRAMFÖRS FÖLJANDE.5.  Den [27 februari 2007] granskade rådet Slovakiens uppdaterade konvergensprogram, som omfattar perioden 2006–2008.6.  Enligt programmets bakomliggande makroekonomiska scenario skall den reala BNP-tillväxten öka från 6,6 % år 2006 till 7,1 % år 2007, för att sedan minska till 5,5 % år 2008 och 5,1 % år 2009. Enligt tillgängliga uppgifter verkar scenariot baseras på försiktiga tillväxtantaganden för 2006 och rimliga tillväxtantaganden för resten av programperioden. Inflationsberäkningarna i programmet förefaller också vara realistiska.7.  Enligt kommissionens höstprognos 2006 beräknas det offentliga underskottet för 2006 uppgå till 3,4 % av BNP, vilket kan jämföras med målet på 4,2 % av BNP i den föregående uppdateringen av konvergensprogrammet. Det bättre utfallet beror på att BNP och sysselsättningen ökat mycket mer och på att ränteutgifterna och kostnaderna för pensionsreformen blivit lägre än väntat. En del av de ökade intäkterna till följd av den oväntat höga tillväxten har dock använts till annat än en snabbare minskning av underskottet.8.  Liksom i den föregående uppdateringen är huvudmålet för den finanspolitiska strategin på medellång sikt att uppnå långsiktigt hållbara offentliga finanser till 2010. I synnerhet skall målet för de offentliga finansernas strukturella saldo på -0,9 % av BNP uppnås på medellång sikt (dvs. ett konjunkturrensat saldo exklusive engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder). Enligt programmet skall det nominella underskottet gradvis sjunka från 3,7 % av BNP 2006 till 1,9 % av BNP 2009 och det primära saldots underskott sjunka från 1,9 % av BNP 2006 till 0,2 % av BNP 2009. Den planerade finanspolitiska konsolideringen bygger på begränsningar av såväl löpande utgifter som kapitalutgifter (en sänkning av utgiftskvoten med cirka 3¼ procentenheter av BNP), som mer än väl motsvarar sänkningen av inkomstkvoten (1½ procentenhet). Det nya programmet bekräftar i stort sett det föregående programmets planerade korrigeringar, mot bakgrund av ett mer gynnsamt makroekonomiskt scenario.9.  I enlighet med den allmänt vedertagna metoden beräknas det strukturella saldot förbättras från cirka -3½ % av BNP 2006 till cirka -2½ % av BNP 2009. Liksom i den föregående uppdateringen är programmets finanspolitiska mål på medellång sikt ett strukturellt underskott på knappt 1 % av BNP, som enligt programmet inte skall uppnås under programperioden utan först 2010. Eftersom målet på medellång sikt är mer långtgående än minimiriktmärket (ett beräknat underskott på cirka 2 % av BNP), bör dess uppfyllande skapa en tillräcklig marginal mot ett alltför stort underskott. Målet på medellång sikt ligger inom det intervall som angetts i pakten respektive uppförandekoden för de medlemsstater som deltar i eurosamarbetet eller i ERM II och avspeglar väl skuldkvoten och den genomsnittliga potentiella produktionstillväxten på lång sikt.10.  De risker som omgärdar programmets prognoser för de offentliga finanserna verkar i stort sett uppväga varandra. Det makroekonomiska scenariots risker är i stort sett neutrala, medan skatteprognoserna verkar baseras på försiktiga antaganden. Programmets planerade finanspolitiska konsolidering grundas mycket på utgiftsbegränsningar, men programmet har inte tillräckligt med uppgifter om kompletterande åtgärder (efter 2007) eller saknar bindande utgiftsramar på medellång sikt. Å andra sidan har Slovakien uppvisat mycket tillfredsställande resultat på senare år, även om det här är den oväntat höga tillväxten och det oväntat låga utnyttjandet av EU-medel som bidragit till att uppnå de finanspolitiska målen.11.  Utifrån denna riskbedömning verkar programmets finanspolitiska strategi i stort sett vara förenlig med den korrigering av det alltför stora underskottet senast 2007 som rådet har rekommenderat. Under korrigeringsperioden borde dock anpassningsplanen strukturellt sett stärkas, med tanke på de uppjusterade tillväxtprognoserna och de goda ekonomiska tiderna. De närmaste åren verkar programmets finanspolitiska strategi inte erbjuda en tillräcklig säkerhetsmarginal för att förhindra att referensvärdet på 3 % av BNP överskrids vid normala konjunktursvängningar. Dessutom verkar den inte tillräcklig för att målet på medellång sikt skall kunna uppnås senast 2010, som det planeras i programmet. Under åren efter korrigeringen av det alltför stora underskottet bör programmets anpassningstakt mot målet på medellång sikt ökas för att kunna översstämma med stabilitets- och tillväxtpakten . Enligt pakten bör den årliga förbättringen av det strukturella saldot för de medlemsstater som deltar i eurosamarbetet eller i ERM II som riktmärke ligga på 0,5 % av BNP, och korrigeringen bör vara större när goda ekonomiska tider råder. Särskilt väntas det strukturella saldot förbättras med bara cirka ¾ % av BNP under 2007–2009 när goda ekonomiska tider antas råda .12.  Den offentliga bruttoskulden beräknas ha uppgått till 33,1 % av BNP under 2006, vilket ligger klart under fördragets referensvärde på 60 % av BNP. I programmet beräknas skuldkvoten minska med 3,4 procentenheter under programperioden.13.  I Slovakien har på lång sikt befolkningens åldrande en mindre påverkan på de offentliga finanserna än vad som genomsnittligen är fallet i EU och genom pensionsreformen nyligen ökar pensionsutgifterna mindre än i många andra länder. De offentliga finansernas utgångsläge innebär en risk för hållbara offentliga finanser, redan innan hänsyn tagits till hur de offentliga finanserna långsiktigt påverkas av åldrandet. En konsolidering av de offentliga finanserna skulle därför bidra till att minska riskerna för dessas hållbarhet. Generellt sett verkar det föreligga medelstora risker för de offentliga finansernas hållbarhet i Slovakien.14.  Konvergensprogrammet saknar en kvalitativ bedömning av de samlade effekterna enligt rapporten från oktober 2006 av genomförandet av det nationella reformprogrammet inom ramen för strategin för de offentliga finanserna på medellång sikt. Emellertid ger det viss information om de direkta budgetkostnaderna eller budgetbesparingarna av de viktigaste reformer som planeras i reformprogrammet. Vidare verkar de finanspolitiska prognoserna ta hänsyn till hur reformprogrammets åtgärder påverkar de offentliga finanserna. De åtgärder som förutses i det nationella reformprogrammet verkar dock inte helt överensstämma med konvergensprogrammets åtgärder inom de offentliga finanserna. Bland annat skiljer sig konvergensprogrammets utgiftsprioriteringar från de huvudproblem som anges i reformprogrammet, vilket dock inte gäller utbildning. Reformprogrammets betydande stöd till utbildning är dessutom inget som klart framgår av 2007 års budget eller konvergensprogrammet.15.  Programmets finanspolitiska strategi överensstämmer i huvudsak med de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken, som ingår i de integrerade riktlinjerna för perioden 2005–2008.16.  Programmet innehåller alla obligatoriska och de flesta frivilliga uppgifter[6] som föreskrivs i uppförandekoden för stabilitets- och konvergensprogram.Sammantaget är slutsatsen att programmet är förenligt med en korrigering av det alltför stora underskottet senast 2007 men att dess utveckling mot målet på medellång sikt därefter är begränsad.Mot bakgrund av denna bedömning och rekommendationen enligt artikel 104.7 av den 5 juli 2004 uppmanas Slovakien atti) utnyttja de goda tillväxtprognoserna till en kraftfullare strukturell anpassning för att säkerställa att det alltför stora underskottet korrigeras senast 2007 med en större säkerhetsmarginal samt påskynda utvecklingen mot det medelfristiga målet, ochii) stärka den bindande karaktären hos statsfinansernas medelfristiga utgiftstak.Jämförelse av nyckeltal i makroekonomiska beräkningar och budgetberäkningar2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |Real BNP (förändring i %) | KP dec. 2006 | 6,1 | 6,6 | 7,1 | 5,5 | 5,1 |KOM nov. 2006 | 6,0 | 6,7 | 7,2 | 5,7 | - |KP dec. 2005 | 5,1 | 5,4 | 6,1 | 5,6 | - |HIKP-inflation (i %) | KP dec. 2006 | 2,8 | 4,4 | 3,1 | 2,0 | 2,4 |KOM nov. 2006 | 2,8 | 4,5 | 3,4 | 2,5 | - |KP dec. 2005 | 2,2 | 1,5 | 2,2 | 2,5 | - |Produktionsgap (i % av potentiell BNP) | KP dec. 20061 | -2,2 | -0,9 | 1,0 | 1,6 | 1,9 |KOM nov. 20065 | -2,0 | -0,7 | 1,1 | 1,6 | - |KP dec. 20051 | -1,6 | -1,1 | 0,1 | 0,8 | - |Saldo i de offentliga finanserna6 (i % av BNP) | KP dec. 2006 | -3,1 | -3,7 | -2,9 | -2,4 | -1,9 |KOM nov. 2006 | -3,1 | -3,4 | -3,0 | -2,9 | - |KP dec. 2005 | -4,9 | -4,2 | -3,0 | -2,7 | - |Primärt saldo6 (i % av BNP) | KP dec. 2006 | -1,4 | -1,9 | -0,9 | -0,6 | -0,2 |KOM nov. 2006 | -1,4 | -1,7 | -1,1 | -0,9 | - |KP dec. 2005 | -3,1 | -2,3 | -1,1 | -0,8 | - |Konjunkturrensat saldo6 (i % av BNP) | KP dec. 20061 | -2,4 | -3,4 | -3,2 | -2,9 | -2,5 |KOM nov. 2006 | -2,5 | -3,2 | -3,3 | -3,3 | - |KP dec. 20051 | -4,4 | -3,9 | -3,0 | -2,9 | - |Strukturellt saldo2 6 (i % av BNP) | KP dec. 20061 | -1,6 | -3,5 | -3,2 | -2,9 | -2,5 |KOM nov. 20064 | -1,7 | -3,3 | -3,3 | -3,3 | - |KP dec. 2005 | -3,6 | -3,9 | -3,1 | -2,9 | - |Offentlig bruttoskuld6 (i % av BNP) | KP dec. 2006 | 34,5 | 33,1 | 31,8 | 31,0 | 29,7 |KOM nov. 2006 | 34,5 | 33,0 | 31,6 | 31,0 | - |KP dec. 2005 | 33,7 | 35,5 | 35,2 | 36,2 | - |Anmärkningar: 1Kommissionens beräkningar baseras på uppgifterna i programmet. 2Konjunkturrensat saldo (liksom i föregående rader), exklusive engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder. 3Engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder enligt programmet (0,8 % av BNP 2005 – underskottsökande, respektive 0,1 % av BNP 2006 – underskottsminskande). 4Engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder enligt kommissionens höstprognos 2006 (0,9 % av BNP 2005 – underskottsökande, respektive 0,1 % av BNP 2006 – underskottsminskande). 5Baserat på en beräknad potentiell tillväxt på 5,2 %, 5,3 %, 5,3 % respektive 5,2 % under perioden 2005–2008. 6Sedan oktober 2006 har Slovakien tillämpat Eurostats beslut av den 2 mars 2004 om klassificeringen av andra pelarens fonderade pensionssystem. Uppgifterna om den offentliga sektorn i den föregående uppdateringen har justerats för att underlätta en jämförelse med den nya uppdateringen och kommissionens höstprognos 2006. Källor: Konvergensprogrammet (KP), kommissionens höstprognos 2006 (KOM) och kommissionens beräkningar. |[1] EGT L 209, 2.8.1997, s. 1. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 1055/2005 (EUT L 174, 7.7.2005, s. 1). De dokument som det hänvisas till i texten återfinns på följande webbplats:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] Meddelande från kommissionen inför Europeiska rådets vårmöte: ”Implementing the renewed Lisbon strategy for growth and jobs – A year of delivery”, 12.12.2006 [KOM(2006) 816].[3] Meddelande från kommissionen till rådet och Europaparlamentet: De offentliga finansernas hållbarhet på lång sikt i EU, 12.10.2006, KOM(2006) 574 slutlig. Europeiska kommissionen, Generaldirektoratet för ekonomi och finans (2006): ”The long-term sustainability of public finances in the European Union”, European Economy nr 4/2006.[4] ”Närmare angivelser för genomförandet av stabilitets- och tillväxtpakten samt riktlinjer för stabilitets- och konvergensprogrammens utformning och innehåll”, som godkändes av Ekofinrådet den 11 oktober 2005.[5] EGT L 209, 2.8.1997, s. 1. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 1055/2005 [EUT L 174, 7.7.2005, s. 1]. De dokument som det hänvisas till i texten återfinns på följande webbplats:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[6] Bland annat saknas uppgifter om offentliga utgifter per verksamhetsområde för 2009.


title: Rådets rekommendation av den 14 juli 2015 om Maltas nationella reformprogram 2015, med avgivande av rådets yttrande om Maltas stabilitetsprogram 2015

text:
               18.8.2015

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 272/80

         RÅDETS REKOMMENDATION
   av den 14 juli 2015
   om Maltas nationella reformprogram 2015, med avgivande av rådets yttrande om Maltas stabilitetsprogram 2015
   (2015/C 272/21)
   EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,
   med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 5.2,
   med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,
   med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,
   med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,
   med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,
   med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,
   med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,
   med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och
   av följande skäl:

               (1)

               Den 26 mars 2010 antog Europeiska rådet kommissionens förslag till en ny strategi för tillväxt och sysselsättning, Europa 2020, som bygger på ökad samordning av den ekonomiska politiken. Strategin fokuserar på de nyckelområden där åtgärder behövs för att stärka förutsättningarna för hållbar tillväxt och konkurrenskraft i Europa.

               (2)

               Den 14 juli 2015 antog rådet, på grundval av kommissionens förslag, en rekommendation om de allmänna riktlinjerna för medlemsstaternas och unionens ekonomiska politik och den 21 oktober 2010 ett beslut om riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik (2). Tillsammans utgör dessa de integrerade riktlinjer som medlemsstaterna uppmanades att beakta i sin nationella ekonomiska politik och sysselsättningspolitik.

               (3)

               Den 8 juli 2014 antog rådet en rekommendation (3) om Maltas nationella reformprogram för 2014 och avgav ett yttrande om Maltas uppdaterade stabilitetsprogram för 2014. Den 28 november 2014 avgav kommissionen i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 473/2013 (4) ett yttrande om Maltas utkast till budgetplan för 2015.

               (4)

               Den 28 november 2014 antog kommissionen den årliga tillväxtöversikten, som inledde 2015 års europeiska planeringstermin för samordning av den ekonomiska politiken. Samma dag antog kommissionen även på grundval av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 (5) rapporten om varningsmekanismen, i vilken Malta inte identifierades som en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning.

               (5)

               Den 18 december 2014 godkände Europeiska rådet prioriteringarna för att främja investeringar, intensifiera strukturreformerna och fortsätta med ansvarsfull, tillväxtfrämjande konsolidering av de offentliga finanserna.

               (6)

               Den 26 februari 2015 offentliggjorde kommissionen 2015 års landsrapport för Malta. Den innehöll en bedömning av hur väl Malta hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som antogs den 8 juli 2014.

               (7)

               Den 17 april 2015 lade Malta fram sitt nationella reformprogram för 2015 och den 30 april 2015 sitt stabilitetsprogram för 2015. För att beakta deras inbördes samband har de båda programmen bedömts samtidigt.

               (8)

               Malta omfattas för närvarande av den förebyggande delen av stabilitets- och tillväxtpakten efter upphävandet av förfarandet vid alltför stora underskott i juni 2015 (6). Enligt stabilitetsprogrammet 2015 planerar regeringen successiv förbättring av det nominella underskottet till 1,6 % av BNP 2015 och därefter till 0,2 % av BNP under 2018. Enligt kommissionens vårprognos 2015 kan det alltför stora underskottet anses ha korrigerats under 2014. Enligt stabilitetsprogrammet planerar regeringen att det medelfristiga målet om en balanserad budget i strukturella termer ska nås senast 2019, ett år efter programperioden. Enligt stabilitetsprogrammet förväntas den offentliga skuldkvoten successivt sjunka till 61,2 % av BNP under 2018. Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för dessa finanspolitiska prognoser är rimligt. Det verkar finnas risk att man under 2016 avviker något från den nödvändiga anpassningen på 0,6 % av BNP mot det medelfristiga målet under både 2015 och 2016. Under 2015 förväntas en förbättring av det strukturella saldot med 0,1 % av BNP under kravet. Den förväntade anpassningen för 2016 överensstämmer med kravet, medan det finns risk för viss avvikelse under 2015 och 2016 sammantaget. Åtgärderna som ska stödja de planerade underskottsmålen från 2016 och framåt har ännu inte beskrivits tillräckligt. Det kommer därför att krävas ytterligare åtgärder under 2015 och 2016. Rådet anser, på grundval av sin bedömning av stabilitetsprogrammet och kommissionens vårprognos 2015, att Malta i stort sett kan förväntas följa stabilitets- och tillväxtpaktens regler.

               (9)

               De maltesiska offentliga finansernas hållbarhet är utsatt för risk på lång sikt, särskilt mot bakgrund av den beräknade ökningen av de åldersrelaterade utgifterna. Den lagstadgade pensionsåldern har höjts och höjningen införs nu i pensionssystemet i mycket långsam takt, och det finns ingen direkt koppling mellan lagstadgad pensionsålder och förväntad livslängd. Malta har tagit itu med problemen i sitt pensionssystem genom att vidta arbetsmarknadsåtgärder och införa en tredje pelare i pensionssystemet, samt har utlovat ytterligare politiska åtgärder i sitt nationella reformprogram, men åtgärder för att göra systemet avsevärt hållbarare och tillräckligare har ännu inte tillkännagetts eller vidtagits. Den nationella vårdstrategin från 2014 har börjat genomföras med målet att maximera effektiviteten i hälso- och sjukvårdssystemet och samtidigt eftersträva ekonomisk hållbarhet. Detta måste övervakas.

               (10)

               Malta har vidtagit åtgärder för att underlätta för befolkningen att kombinera arbete och familjeliv, särskilt genom skatteincitament, fortsatt gratis barnomsorg och införande av flexibla arbetsformer. Samtidigt kan den ökande efterfrågan på informell långvarig omsorg och avsaknad av passande färdigheter hindra äldre kvinnor från att söka sig ut på arbetsmarknaden. En nationell strategi för läs- och skrivkunnighet och mot tidiga studieavbrott publicerades i juni 2014. Arbete pågår också med att anpassa utbildningsresultaten till marknadsbehoven, även om det inte har gett några konkreta resultat ännu.

               (11)

               Insatser har gjorts för att skapa förutsättningar för användning av riskkapitalfonder och för att underlätta tillträdet till kapitalmarknaderna, särskilt genom en översyn av nyföretagarprogrammet Malta Enterprise och det planerade såddinvesteringsprogrammet. Man arbetar också med att inrätta en utvecklingsbank. Detta måste övervakas.

               (12)

               Maltas insatser för att bekämpa skatteundandragande och uppmuntra efterlevnad av skatteregler genom att sträva efter rationaliserade uppbördsförfaranden går i rätt riktning. Medan detta arbete pågår måste konkreta åtgärder vidtas för att påskynda införandet av elektroniska betalningar.

               (13)

               Upphandlingsförfaranden tar avsevärt kortare tid nu sedan obligatorisk e-upphandling har införts och de berörda offentliga organen fått förstärkning. Upphandlingstiderna kommer att kortas ytterligare när vissa planerade åtgärder genomförs, särskilt rekrytering av mer personal och införande av ett spårningssystem. Transportkostnader spelar en betydande roll i Maltas ekonomi. En transportreform har nyligen igångsatts, men regeringen måste fortfarande lägga fram en övergripande transportstrategi.

               (14)

               I det nationella reformprogrammet anges åtgärder för att reformera rättsväsendet som går längre än de åtgärder som fastställs i landsrapporten. Som en följd av detta har Malta gjort vissa framsteg när det gäller att höja effektiviteten i rättsväsendet i enlighet med 2014 års landsspecifika rekommendation. Ett lagförslag håller på att utarbetas. När det har antagits och genomförts, väntas en ytterligare förbättring av rättsväsendets effektivitet, särskilt i form av digitalisering av domstolsförfaranden och främjande av alternativa tvistlösningsmekanismer.

               (15)

               Kommissionen har inom ramen för den europeiska planeringsterminen gjort en omfattande analys av Malta ekonomiska politik och offentliggjort den i 2015 års landsrapport. Kommissionen har också bedömt stabilitetsprogrammet och det nationella reformprogrammet samt uppföljningen till de rekommendationer Malta har fått tidigare år. Kommissionen har beaktat inte bara programmens relevans för hållbarheten i finanspolitiken och den socioekonomiska politiken i Malta utan också i vilken utsträckning programmen följer EU:s regler och riktlinjer, mot bakgrund av behovet att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i unionen genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på EU-nivå. Rekommendationerna inom ramen för den europeiska planeringsterminen återspeglas i rekommendationerna 1–4 nedan.

               (16)

               Mot bakgrund av denna bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet och dess yttrande (7) återspeglas särskilt i rekommendation 1 nedan.

               (17)

               I samband med den europeiska planeringsterminen har kommissionen dessutom analyserat den ekonomiska politiken i euroområdet som helhet. På dessa grunder har rådet utfärdat särskilda rekommendationer som riktar sig till de medlemsstater som har euron som valuta (8). I egenskap av ett land som har euron som valuta bör Malta även säkerställa ett fullständigt och snabbt genomförande av dessa rekommendationer.

         HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Malta att under perioden 2015 och 2016 vidta följande åtgärder:

               1.

               Efter korrigeringen av det alltför höga underskottet, en finanspolitisk korrigering på 0,6 % av BNP i riktning mot det medelfristiga budgetmålet 2015 och 2016.

               2.

               Åtgärder för att förbättra grundläggande färdigheter och ytterligare minska andelen ungdomar som lämnar skolan i förtid genom att främja kontinuerlig yrkesutveckling för lärare.

               3.

               För att säkerställa långsiktig hållbarhet i de offentliga finanserna, fortsätta den pågående pensionsreformen bland annat genom att påskynda den redan genomförda höjningen av den lagstadgade pensionsåldern och därefter koppla den till ändringar i den förväntade livslängden.

               4.

               Förbättrad tillgång till finansiering för små- och mikroföretag, särskilt på andra vägar än genom bankinstrument.

      Utfärdad i Bryssel den 14 juli 2015.

            På rådets vägnar

         P. GRAMEGNA

            Ordförande

      (1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Upprätthålls genom rådets beslut 2014/322/EU av den 6 maj 2014 om riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik för 2014 (EUT L 165, 4.6.2014, s. 49).

      (3)  Rådets rekommendation av den 8 juli 2014 om Maltas nationella reformprogram 2014, med avgivande av rådets yttrande om Maltas stabilitetsprogram 2014 (EUT C 247, 29.7.2014, s. 83).

      (4)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 473/2013 av den 21 maj 2013 om gemensamma bestämmelser för övervakning och bedömning av utkast till budgetplaner och säkerställande av korrigering av alltför stora underskott i medlemsstater i euroområdet (EUT L 140, 27.5.2013, s. 11).

      (5)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (EUT L 306, 23.11.2011, s. 25).

      (6)  Rådets beslut (EU) 2015/1025 av den 19 juni 2015 om upphävande av beslut 2013/319/EU om förekomsten av ett alltför stort underskott i Malta (EUT L 163, 30.6.2015, s. 35).

      (7)  Enligt artikel 5.2 i förordning (EG) nr 1466/97.

      (8)  EUT C 272, 18.8.2015, s. 98.


				|

		52012DC0303

			Rekommendation till RÅDETS REKOMMENDATION om Tjeckiens nationella reformprogram för 2012och om avgivande av rådets yttrande om Tjeckiens konvergensprogram för 2012–2015 /* COM/2012/0303 final - 2012/ () */

			   	Rekommendation till
RÅDETS REKOMMENDATION
om Tjeckiens nationella reformprogram för
2012
och om avgivande av rådets yttrande om Tjeckiens konvergensprogram för
2012–2015
EUROPEISKA UNIONENS RÅD UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION
med beaktande av fördraget om Europeiska
unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr
1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga
finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken[1], särskilt
artikel 5.2,
med beaktande av Europeiska kommissionens
rekommendation[2],
med beaktande av Europaparlamentets resolutioner[3],
med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,
med beaktande av sysselsättningskommitténs
yttrande,
efter att ha hört ekonomiska och finansiella
kommittén, och
av följande skäl:
(1)       Den 26 mars 2010 antog
Europeiska rådet Europeiska kommissionens förslag till en ny strategi för
sysselsättning och tillväxt – Europa 2020. Strategin bygger på en ökad
samordning av den ekonomiska politiken med fokus på ett antal nyckelområden där
åtgärder måste vidtas för att öka Europas potential för hållbar tillväxt och
konkurrenskraft.
(2)       Rådet antog den 13 juli 2010
en rekommendation om de allmänna riktlinjerna för medlemsstaternas och unionens
ekonomiska politik (2010–2014) och den 21 oktober 2010 ett beslut om riktlinjer
för medlemsstaternas sysselsättningspolitik[4], vilka tillsammans utgör de så kallade
integrerade riktlinjerna. Medlemsstaterna uppmanades att beakta de integrerade
riktlinjerna i sin nationella ekonomiska politik och sysselsättningspolitik.
(3)       Den 12 juli 2011 antog rådet
en rekommendation om Tjeckiens nationella reformprogram 2011 och avgav ett
yttrande om Tjeckiens konvergensprogram för 2011–2014.
(4)       Kommissionen antog den 23
november 2011 den andra årliga tillväxtöversikten, vilket inledde den andra
europeiska planeringsterminen med integrerad politisk förhandssamordning
förankrad i Europa 2020-strategin. Den 14 februari 2012 antog kommissionen, på
grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, Rapporten om
varningsmekanismen[5],
i vilken Tjeckien inte finns med bland de medlemsstater för vilka en närmare
granskning skulle utföras.
(5)       Den 2 mars 2012 gav
Europeiska rådet sitt stöd åt prioriteringarna för att säkerställa finansiell
stabilitet och finanspolitisk konsolidering samt åtgärder för att främja
tillväxten. Europeiska rådet betonade också behovet att genomföra en
differentierad, tillväxtfrämjande finanspolitisk konsolidering, att återskapa
normala lånevillkor i ekonomin, att främja tillväxt och konkurrenskraft, att
bekämpa arbetslösheten och krisens sociala konsekvenser och att modernisera den
offentliga förvaltningen.
(6)       Den 25 april 2012 lade
Tjeckien fram sitt konvergensprogram för perioden 2012–2015, och den 13 april
2012 presenterade man sitt nationella reformprogram för 2012. De båda
programmen har bedömts samtidigt för att man ska kunna ta hänsyn till olika
kopplingar mellan dem.
(7)       Utifrån en bedömning av
konvergensprogrammet för 2012 i enlighet med rådets förordning (EG)
nr 1466/97 anser rådet att det makroekonomiska scenario som ligger till
grund för programmets finanspolitiska beräkningar är realistiskt. Enligt
konvergensprogrammet förväntas BNP-tillväxten nå 0,2 % för 2012 och
1,3 % för 2013, vilket kan jämföras med 0 % respektive 1,5 % för
samma år i kommissionens vårprognos 2012. Målet med den finanspolitiska
strategi som skisseras i programmet är att nå balans i de offentliga finanserna
2016. Målet om ett offentligt underskott på 2,9 % av BNP år 2013 är i
linje med den tidsfrist för att komma till rätta med alltför stora underskott
som anges i rådets rekommendationer av den 2 december 2009. Den årliga
genomsnittliga finanspolitiska ansträngningen på 0,9 % av BNP under
perioden 2010–2013, som baseras på det (omräknade) strukturella saldot i de
offentliga finanserna[6],
ligger något lägre än den ansträngning på 1 % av BNP som rekommenderats av
rådet. I programmet bekräftas det tidigare medellångsiktiga målet för de
offentliga finanserna om ett underskott på 1 % av BNP år 2015. Detta
återspeglar också kraven i stabilitets- och tillväxtpakten. Det
medellångsiktiga målet ska nås via underskott på 0,8 % av BNP 2014 och
0,7 % av BNP 2015, baserat på det (omräknade) strukturella saldot; tillväxttakten
för de offentliga utgifterna ligger i linje med riktmärket för utgifter i
stabilitets- och tillväxtpakten. Programmets beräkningar av de offentliga
finansernas utfall omfattas av flera risker. Den lag om ekonomisk ersättning
till kyrkor som för närvarande diskuteras i parlamentet, skulle öka det
offentliga underskottet med 1,5 % av BNP det år som den träder i kraft. På
ett mer allmänt plan innebär typen och omfattningen av de planerade
konsolideringsåtgärderna på både inkomst- och utgiftssidan en betydande risk
för hållbarheten i den finanspolitiska korrigeringen för tiden efter
programperioden. Korrigeringen av de offentliga finanserna har hittills i
första hand skett genom generella nedskärningar, vilka också påverkar
tillväxtfrämjande utgifter. Ytterligare besparingar inom den offentliga
förvaltningen motsvarande nästan 1 % av BNP planeras för 2013–2015, men
programmet innehåller inte tillräckligt detaljerade uppgifter om detta. De
flesta av de planerade åtgärderna på inkomstsidan är av tillfällig natur och
kommer troligen att löpa ut 2015. Enligt programmet förväntas skuldkvoten
kulminera vid 45,1 % av BNP 2013 och därefter gå ner, främst på grund av
den beräknade kontinuerliga förbättringen av det primära saldot.
(8)       2011 godkände de tjeckiska
myndigheterna en ökning av den reducerade mervärdesskattesatsen och av
punktskatterna på tobak; de antog också en större skattereform som påverkar
beskattningen av arbete och som bör träda i kraft 2014. I april 2012 enades man
på regeringsnivå om ytterligare förändringar av skattesystemet. En del av dessa
gäller miljöskatter och skatt på boende, två områden där skattesatserna för
närvarande är för låga. Den föreslagna tillfälliga karaktären hos
bestämmelserna om skatt på arbete skulle skapa ytterligare fullgörandekostnader
och minska förutsägbarheten för skattebetalarna. Dessutom åtgärdas genom de nya
förslagen bara delvis den låga faktiska beskattningen av egenföretagare jämfört
med arbetstagare på grund av en omfattande användning av schablonavdrag och
andra skatteavdrag. Slutligen har regeringen vidtagit åtgärder för att bekämpa
bedrägerier när det gäller moms och bränsleskatt, och den har tagit de första
stegen för att införa en enda kontaktpunkt för skatteuppbörd. Efterlevnaden av
skattereglerna är dock fortfarande ett problem, och det nuvarande systemet för
skatteuppbörd bygger inte på en tydlig och bred strategi för regelefterlevnad.
(9)       Den tjeckiska regeringen har
godkänt och delvis genomfört en reform av pensionssystemet som syftar till att
återställa finanspolitisk hållbarhet och öka pensionssparandet. De beräknade
finansiella obalanserna i pensionssystemet är dock fortfarande stora jämfört
med EU:s genomsnitt. I reformen ingick inte någon direkt koppling mellan
lagstadgad pensionsålder och förväntad livslängd. Potentialen hos den nya
pelaren med pensionsfonder att bidra till högre genomsnittspensioner i
framtiden beror på andelen arbetstagare, särskilt yngre, som deltar i den, och
på den förväntade avkastningen på lång sikt. Man har dock inte presenterat
några åtgärder för att stimulera deltagandet i den nya pelaren, och det vore
önskvärt att potentiella sparare fick mer vägledning. Vidare utgör det nya
system för förtidspensionering som föreslagits av regeringen ett betydande hot
mot trovärdigheten hos och syftet med reformerna för höjd faktisk pensionsålder
och skäliga pensioner.
(10)     Den totala arbetslösheten är
lägre än genomsnittet i EU, men kvinnor med barn och andra utsatta grupper har
svårt att förverkliga sin potential på arbetsmarknaden. Kortare föräldraledighet
skulle minska risken för kompetensförluster, men det förutsätter också en
större tillgång till barnomsorg, särskilt för barn under tre år. I detta
avseende har regeringen minskat de tekniska kraven för att starta
företagsdaghem, och den planerar att erbjuda skatteincitament för bredare
användning av privat barnomsorg, vilket skulle innebära ett delvis genomförande
av rekommendationerna. Eftersom bara 3 % av de barn som är yngre än tre år
tar del av den offentliga barnomsorgen (jämfört med 24 % i EU-27, 2009)
krävs det ytterligare åtgärder för att öka förvärvsfrekvensen hos
småbarnsföräldrar.
(11)     Man har vidtagit ett flertal
åtgärder för att effektivisera arbetsmarknadsmyndighetens verksamhet. Som ett
led i en större reform av det sociala förmånssystemet har en ny central
arbetsförmedling tagit över ansvaret för de regionala arbetsförmedlingarna, och
ansvaret för utbetalning av sociala förmåner som inte är kopplade till
försäkringssystemet har förts över från kommunerna till arbetsförmedlingarna.
Den ökade arbetsbörda som blir följden av detta kommer dock att ytterligare öka
kraven på arbetsmarknadsmyndighetens personal, som minskade med 12 % under
2011. För att förbättra förmedlingen av arbeten har man infört ett system för
utkontraktering av förmedlingstjänster till privata aktörer. Avgiftsstrukturen
verkar dock ha vissa brister. Det krävs ytterligare ansträngningar för att höja
kvalitet och effektivitet i fråga om arbetsmarknadsutbildning,
arbetsförmedlingstjänster och individanpassade tjänster. För detta krävs både
tillräckliga medel och incitament. Om interventioner och finansiering av
program för aktivering ska kopplas till prestation bör effektiviteten
utvärderas i syfte att öka målinriktningen.
(12)     Trots den senaste tidens
förbättringar på vissa områden, t.ex. i fråga om e-förvaltningstjänster och
minskning av företagens administrativa bördor, finns det fortfarande stort
utrymme för ökad effektivitet inom den offentliga förvaltningen. Det viktigaste
resultatet av strategin för bekämpning av korruption är antagandet av en ny lag
om offentlig upphandling, i kraft sedan april 2012. För att den ska bli
trovärdig och effektiv krävs dock att den genomförs och tillämpas på rätt sätt.
Frågan om anonyma aktieinnehav har ännu inte behandlats. Lagen för offentliganställda
(Public Servants Act) håller fortfarande på att utarbetas men måste
antas utan dröjsmål för att förvaltningen ska få nödvändig stadga. Oriktigheter
vid offentlig upphandling och bristfälliga lednings- och kontrollsystem inom
offentlig förvaltning har också inneburit stora problem vid genomförandet av
EU-fonderna.
(13)     Den tjeckiska ekonomin måste
mobilisera faktorer som underlättar övergången till innovationsbaserad
tillväxt, högre mervärde och humankapital, eftersom utsikterna till ytterligare
verklig konvergens genom kapitalintensiv tillväxt verkar tämligen begränsade.
Man håller för närvarande på att diskutera en reform av den eftergymnasiala
utbildningen. Även om reformen omfattar en översyn av den nuvarande
ackrediteringsprocessen är den inte tillräckligt tydlig i nyckelfrågan om
standarder för kvalitetsutvärdering. På grund av bristen på systematisk
datainsamling och analys saknar reformen också stöd från den akademiska
världen. Till följd av försämrade skolprestationer hos tjeckiska elever har
regeringen vidtagit åtgärder för att garantera en miniminivå när det gäller
skolresultat och inlett en strategi med rikstäckande datorbaserade tester.
Dessa åtgärder är dock alltför begränsade för att på ett effektivt sätt
förbättra kvaliteten och skapa mer rättvisa inom den obligatoriska
utbildningen.
(14)     I samband med den europeiska
planeringsterminen har kommissionen gjort en omfattande analys av Tjeckiens
ekonomiska politik. Man har då bedömt konvergensprogrammet och det nationella
reformprogrammet. Kommissionen har beaktat inte bara programmens relevans för
en hållbar finanspolitik och socioekonomisk politik i Tjeckien utan även i
vilken utsträckning som EU:s regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund
av behovet att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i EU genom att
framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på EU-nivå.
Kommissionens rekommendationer inom ramen för den europeiska planeringsterminen
återspeglas i rekommendationerna 1–6 nedan.
(15)     Mot bakgrund av denna
bedömning har rådet granskat Tjeckiens konvergensprogram, och dess yttrande[7]
återspeglas framförallt i rekommendation 1 nedan.
HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Tjeckien att
vidta följande åtgärder under perioden 2012–2013:
1.           Genomföra planerade steg mot
en korrigering i rätt tid av det alltför stora underskottet. För att uppnå
detta krävs att 2012 års budget genomförs fullt ut, och att man anger hållbara
åtgärder för 2013 för att genomföra den genomsnittliga årliga strukturella
korrigering som anges i rådets rekommendation i enlighet med förfarandet vid
alltför stora underskott. Därefter säkerställa en tillräcklig strukturell
korrigering för att göra tillräckliga framsteg mot det finanspolitiska målet på
medellång sikt, inklusive nå riktmärket för utgifter. I detta sammanhang
undvika generella nedskärningar, säkerställa tillväxtfrämjande utgifter och öka
ansträngningarna för att förbättra de offentliga utgifternas effektivitet.
Utnyttja befintligt utrymme för de skattehöjningar som hämmar tillväxten minst.
Genomföra en skatteväxling från de höga skatterna på arbete till miljöskatter
och skatt på boende. Minska skillnaderna i skattemässig behandling mellan
arbetstagare och egenföretagare. Vidta åtgärder för att förbättra
skatteuppbörden, minska skatteflykt och förbättra efterlevnaden av
skattereglerna, bland annat genom att införa en enda kontaktpunkt för uppbörden
av samtliga skatter.
2.           Genomföra ytterligare
förändringar av det offentliga pensionssystemet för att garantera dess
långsiktiga hållbarhet. Ompröva planerna på att tillåta ett tidigare utträde
från arbetsmarknaden. Säkerställa ett brett deltagande av yngre arbetstagare i
det fondbaserade system som planeras, i syfte att trygga skäligare pensioner.
3.           Vidta ytterligare åtgärder
för att kraftigt öka utbudet av bra barnomsorg till rimlig kostnad.
4.           Förbättra
arbetsmarknadsmyndighetens tjänster genom att höja kvaliteten och
effektiviteten i arbetsmarknadsutbildning, arbetsförmedlingstjänster och
individanpassade tjänster, även för utkontrakterade tjänster.
5.           Utan dröjsmål anta och
genomföra lagen för offentliganställda, i syfte att öka stabiliteten och
effektiviteten inom den offentliga förvaltningen och motverka oriktigheter.
Säkerställa ett korrekt genomförande av den nya lagen om offentlig upphandling.
Ta upp frågan om anonyma aktieinnehav. Säkerställa ett korrekt genomförande av
EU:s fonder och intensifiera kampen mot korruptionen.
6.           Anta
den lagstiftning som krävs för att inrätta ett transparent och tydligt system
för kvalitetsutvärdering inom högre utbildning och forskningsinstitutioner.
Säkerställa hållbar finansiering som är kopplad till resultatet av
kvalitetsbedömningen. Inrätta en förbättringsorienterad ram för utvärdering
inom den obligatoriska utbildningen.
Utfärdad i Bryssel den
                                                                       På rådets vägnar
                                                                       Ordförande
[1]               EGT L 209,
2.8.1997, s. 1.
[2]               COM(2012)
303 final.
[3]               P7_TA(2012)0048
och P7_TA(2012)0047.
[4]               Rådets
beslut 2012/238/EU av den 26 april 2012.
[5]               COM(2012)
68 final.
[6]               Det
konjunkturrensade saldot exklusive engångsåtgärder och andra tillfälliga
åtgärder, omräknat av kommissionen enligt den allmänt vedertagna metoden och
baserat på uppgifterna i programmet.
[7]               I
enlighet med artikel 9.2 i rådets förordning (EG) nr 1466/97.