               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 2.6.2021
            COM(2021) 510 final
            Rekommendation till
            RÅDETS REKOMMENDATION
            med avgivande av rådets yttrande om Frankrikes stabilitetsprogram 2021
            {SWD(2021) 501 final}

               Rekommendation till

               RÅDETS REKOMMENDATION

               med avgivande av rådets yttrande om Frankrikes stabilitetsprogram 2021

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

               med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken
                  1
               , särskilt artikel 5.2,

               med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

               med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

               efter att ha hört Ekonomiska och finansiella kommittén, och

               av följande skäl:

               (1)Den 20 mars 2020 antog kommissionen ett meddelande om aktivering av den allmänna undantagsklausulen
                  2
                i stabilitets- och tillväxtpakten
                  3
               . I sitt meddelande förde kommissionen fram sin bedömning att villkoren för aktivering av den allmänna undantagsklausulen var uppfyllda i och med den allvarliga konjunkturnedgång som förväntades till följd av covid-19-pandemin. Den 23 mars 2020 anslöt sig medlemsstaternas finansministrar till kommissionens bedömning. Den allmänna undantagsklausulen har gett medlemsstaterna budgetflexibilitet att hantera krisen och gjort det lättare att samordna budgetpolitiken under den allvarliga konjunkturnedgången. Aktiveringen av undantagsklausulen innebär att medlemsstaterna tillfälligt får avvika från anpassningsbanan mot sina medelfristiga budgetmål, förutsatt att detta inte äventyrar den offentligfinansiella hållbarheten på medellång sikt. Den 17 september 2020 meddelade kommissionen i sin årliga strategi för hållbar tillväxt att den allmänna undantagsklausulen skulle vara fortsatt aktiverad även 2021
                  4
               .

               (2)Den 20 juli 2020 rekommenderade rådet Frankrike
                  5
                att vidta alla nödvändiga åtgärder, i enlighet med den allmänna undantagsklausulen, för att effektivt hantera covid-19-pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. Rådet rekommenderade även Frankrike att så snart de ekonomiska förhållandena medger det bedriva en finanspolitik som syftar till att nå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas.

               (3)Rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet anger att finanspolitiken bör vara fortsatt stödjande i alla medlemsstater i euroområdet under hela 2021 och att politiska åtgärder bör anpassas till landsspecifika omständigheter, vidtas vid rätt tidpunkt samt vara tillfälliga och riktade
                  6
               . När de epidemiologiska och ekonomiska förhållandena så tillåter bör krisåtgärderna fasas ut, samtidigt som krisens sociala och arbetsmarknadsrelaterade följdverkningar måste motverkas. Finanspolitiken bör syfta till att på medellång sikt uppnå ett betryggande läge i de offentliga finanserna och säkerställa en hållbar skuldsättning, men samtidigt öka investeringarna. Medlemsstaterna bör genomföra reformer för att förbättra täckningen, tillräckligheten och hållbarheten hos hälso- och sjukvårdssystem samt sociala trygghetssystem för alla.

               (4)Den 18 november 2020 antog kommissionen sina yttranden om euromedlemsstaternas utkast till budgetplaner 2021 efter att ha gjort en kvalitativ bedömning av de finanspolitiska åtgärderna. Kommissionen ansåg att Frankrikes utkast till budgetplan sammantaget överensstämde med de finanspolitiska rekommendationer som rådet antog den 20 juli 2020 och att merparten av åtgärderna i planen stödde den ekonomiska aktiviteten i ett läge med betydande osäkerhet. En del åtgärder föreföll dock inte vara tillfälliga eller kompenseras genom uppvägande åtgärder.

               (5)Next Generation EU, däribland faciliteten för återhämtning och resiliens, ska säkerställa en hållbar, inkluderande och rättvis återhämtning. Förordning (EU) 2021/241 om inrättande av faciliteten för återhämtning och resiliens
                  7
                trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten ska ge ekonomiskt stöd till genomförandet av reformer och investeringar och utgöra en finanspolitisk impuls finansierad av EU. Den kommer att bidra till den ekonomiska återhämtningen, till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet sådana som främjar den gröna och den digitala omställningen, samt även stärka ekonomiernas motståndskraft och potentiella tillväxt. På så sätt kommer den på kort sikt även hjälpa de offentliga finanserna att återgå till en mer gynnsam ställning och på medellång och lång sikt bidra till att stärka den offentligfinansiella hållbarheten.

               (6)Den 3 mars 2021 antog kommissionen ett meddelande med ytterligare politiska riktlinjer för att underlätta samordningen av finanspolitiken och utformningen av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram
                  8
               . Den finanspolitiska inriktningen totalt sett – dvs. baserat på både nationella budgetar och faciliteten för återhämtning och resiliens – bör vara fortsatt stödjande 2021 och 2022. Eftersom den ekonomiska aktiviteten enligt förväntningarna gradvis kommer att normaliseras under andra halvåret 2021 bör medlemsstaternas finanspolitik under 2022 samtidigt bli mer differentierad. Medlemsstaternas finanspolitik bör ta hänsyn till hur långt återhämtningen har kommit, till den offentligfinansiella hållbarheten och till behovet av att minska ekonomiska, sociala och geografiska skillnader. Det är viktigt att stödja en hållbar återhämtning för EU och medlemsstater med låga hållbarhetsrisker bör därför rikta in sina budgetar mot en fortsatt stödjande finanspolitik under 2022 och i detta sammanhang ta hänsyn till effekterna av faciliteten för återhämtning och resiliens. Medlemsstater med höga skuldnivåer bör bedriva en försiktig finanspolitik, men samtidigt upprätthålla nationellt finansierade investeringar och använda bidrag från faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera ökade investeringar av hög kvalitet och strukturreformer. Även efter 2022 bör finanspolitiken ta hänsyn till styrkan i återhämtningen, graden av ekonomisk osäkerhet och hållbarheten i de offentliga finanserna. En omläggning av finanspolitiken, så att den inriktas på att på medellång sikt uppnå ett betryggande läge i de offentliga finanserna, genom att bland annat stödåtgärderna fasas ut, kommer att bidra till hållbara offentliga finanser på medellång sikt.

               (7)I sitt meddelande av den 3 mars 2021 förde kommissionen även fram sin ståndpunkt att beslutet om huruvida den allmänna undantagsklausulen ska avaktiveras eller fortsätta att gälla bör fattas efter en samlad bedömning av läget i ekonomin och att det viktigaste kvantitativa kriteriet bör vara nivån på den ekonomiska aktiviteten i EU eller euroområdet jämfört med förkrisnivåerna (slutet av 2019). Den 2 juni gjorde kommissionen, på grundval av sin vårprognos 2021, bedömningen att villkoren för att fortsätta att tillämpa den allmänna undantagsklausulen 2022 och att avaktivera den från och med 2023 var uppfyllda. Även efter det att den allmänna undantagsklausulen har avaktiverats kommer hänsyn att tas till landsspecifika förhållanden
                  9
               .

               (8)Den 30 april 2021 lämnade Frankrike in sitt stabilitetsprogram 2021 i enlighet med artikel 4 i förordning (EG) nr 1466/97.

               (9)Enligt uppgifter som validerats av Eurostat uppgick Frankrikes offentliga underskott 2020 till 9,2 % av BNP, medan den offentliga skulden ökade till 115,7 % av BNP. Den årliga förändringen i det primära budgetsaldot uppgick till -6,2 % av BNP, inräknat diskretionära budgetåtgärder på motsvarande 3,3 % för att stötta ekonomin samt effekten av automatiska stabilisatorer. Frankrike erbjöd även företag och hushåll likviditetsstöd (i form av till exempel garantier och skatteuppskov som inte har någon direkt eller omedelbar inverkan på budgeten) på uppskattningsvis 17,4 % av BNP.

               Den 2 juni 2021 lade kommissionen fram en rapport enligt artikel 126.3 i EUF-fördraget. Rapporten behandlade Frankrikes budgetläge utifrån det faktum att dess offentliga underskott 2020 överskred fördragets referensvärde på 3 % av BNP, samtidigt som den offentliga skulden överskred fördragets referensvärde på 60 % av BNP och inte minskade i tillfredsställande takt. Rapporten slog fast att varken underskotts- eller skuldkriteriet var uppfyllt.

               (10)Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna 2021 och 2022 är försiktigt. I stabilitetsprogrammet beräknas en tillväxt i BNP på 5 % 2021 respektive 4 % 2022, medan kommissionen förväntar sig att BNP ökar med 5,7 % och 4,2 % under samma år. För 2021 beror den högre tillväxt som kommissionen förväntar sig på att den inhemska efterfrågan och nettoexporten bidrar mer till tillväxten än den gör i programmet. Närmare bestämt räknar kommissionen med en mindre dynamisk privat konsumtion, medan investeringarna och exporten förväntas expandera snabbare än i det makroekonomiska scenariot i stabilitetsprogrammet. För 2022 beror den högre tillväxt som kommissionen förväntar sig främst på att nettoexporten bidrar mer till tillväxten, medan det allmänna bidraget från den inhemska efterfrågan i stort sett väntas motsvara det i programmet.

               (11)I sitt stabilitetsprogram 2021 räknar regeringen med att det offentliga underskottet minskar från 9,2 % av BNP 2020 till 9,0 % av BNP 2021, medan skuldkvoten ökar till 117,8 % av BNP 2021. Enligt programmet kommer förändringen i det primära budgetsaldot 2021 jämfört med förkrisnivån (2019) att uppgå till -6,2 % av BNP till följd av diskretionära budgetåtgärder på 4,0 % av BNP för att stötta ekonomin samt effekten av automatiska stabilisatorer. Dessa beräkningar överensstämmer med dem i kommissionens vårprognos 2021.

               (12)Till följd av covid-19-pandemin och den konjunkturnedgång som denna orsakat har Frankrike antagit budgetåtgärder för att stärka kapaciteten i hälso- och sjukvårdssystemet, begränsa smittspridningen och hjälpa de personer och sektorer som drabbats hårdast. Dessa kraftfulla politiska insatser har mildrat nedgången i BNP, vilket i sin tur begränsat ökningen av det offentliga underskottet och skulden. Offentligfinansiella åtgärder bör maximera stödet till återhämtningen, men inte föregripa de offentliga finansernas utveckling. Åtgärderna bör därför inte utvecklas till att bli en permanent börda på de offentliga finanserna. När medlemsstaterna inför permanenta åtgärder bör de finansiera dem på ett sätt som säkerställer budgetneutralitet på medellång sikt.  De åtgärder som Frankrike har vidtagit 2020 och 2021 har varit i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. En del av de diskretionära åtgärder som regeringen antagit 2020 och 2021 samt aviserat för 2022 förefaller inte vara tillfälliga eller kompenseras genom uppvägande åtgärder. I längre perspektiv än kommissionens prognos beräknas den kvarstående effekten av dessa icke-tillfälliga åtgärder 2023 preliminärt uppgå till 1 % av BNP och i första hand utgöras av en permanent sänkning av skatterna på produktion, löneökningar för offentliganställda, främst inom hälso- och sjukvårdssystemet, samt kapitaltransfereringar. Dessa icke tillfälliga åtgärder omfattar även investeringar på omkring 0,1 % av BNP som förväntas främja den potentiella tillväxten på medellång sikt och därmed även hållbarhet.

               (13)I stabilitetsprogrammet 2021 antas investeringar och reformer finansierade genom bidrag från faciliteten för återhämtning och resiliens uppgå till 0,7 % av BNP 2021 och 0,9 % 2022. Kommissionens vårprognos innehåller i sina budgetprognoser uppskattade bidrag på 0,8 % av BNP 2021 och 0,4 % av BNP 2022.

               (14)De vedertagna indikatorer för finanspolitisk anpassning som anges i förordning (EG) nr 1466/97 måste tolkas mot bakgrund av det nu rådande läget. För det första är beräkningarna av produktionsgapet mycket osäkra. För det andra måste finanspolitiken snabbt kunna anpassas till pandemins utveckling, dvs. övergå från krisstöd till mer riktade åtgärder så snart hälsoriskerna minskar. För det tredje präglas det nuvarande läget av omfattande politiska insatser för att stödja den ekonomiska aktiviteten. De stora överföringarna från EU:s budget (bland annat från faciliteten för återhämtning och resiliens) innebär att de fastställda indikatorerna inte speglar hela den finanspolitiska impulsen till ekonomin. Det strukturella saldot förefaller mot denna bakgrund inte vara en adekvat indikator. Utgiftsriktmärket måste i sin tur anpassas
                  10
                och kompletteras med ytterligare information för att ge en fullständig bild av finanspolitikens inriktning.

               På samma sätt som i bedömningen av utkasten till budgetplaner 2021 har för det första tillfälliga krisåtgärder exkluderats från utgiftsmåttet. Det handlar om tillfälliga krisåtgärder för att stärka hälso- och sjukvårdssystemen och kompensera arbetstagare och företag för inkomstförluster som är en följd av nedstängningar och störningar i försörjningskedjor. En förutsättning för att de offentliga myndigheterna ska kunna avskaffa dessa åtgärder är att folkhälsosituationen och den ekonomiska situationen återgår till det normala.

               För att i nuläget bedöma den samlade finanspolitiska inriktningen bör för det andra de stora överföringarna från EU-budgeten (bland annat från faciliteten för återhämtning och resiliens) inkluderas i det relevanta utgiftsmåttet.

               Den finanspolitiska inriktningen mäts därför genom förändringen i primära utgifter (ej inräknat diskretionära inkomståtgärder och krisrelaterade tillfälliga åtgärder), inbegripet utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra EU-fonder.

               Förutom att mäta den samlade finanspolitiska inriktningen är syftet med analysen även att bedöma om den nationella finanspolitiken är försiktig och dess sammansättning gynnsam för en hållbar återhämtning som är förenlig med den gröna och den digitala omställningen. Särskild hänsyn tas därför till utvecklingen för nationellt finansierade primära löpande utgifter och investeringar.

               (15)I stabilitetsprogrammet 2021 beräknas Frankrikes offentliga underskott minska till 5,3 % av BNP 2022, främst till följd av att de tillfälliga stödåtgärder som antogs 2020 och 2021 avskaffas. Den offentliga skuldkvoten beräknas minska till 116,3 % av BNP 2022. Skuldprognosen är i linje med kommissionens vårprognos 2021, men det beräknade underskottet ligger över kommissionens prognos, främst på grund av det lägre underskott som kommissionen förväntade sig 2021 och det något mindre gynnsamma makroekonomiska scenariot i programmet.

               Enligt kommissionens prognos kommer den finanspolitiska inriktningen totalt sett – inräknat effekten på aggregerad efterfrågan 2022 från investeringar som finansieras både genom den nationella budgeten och EU-budgeten, i synnerhet genom faciliteten för återhämtning och resiliens – att vara neutral
                  11
               . Det positiva bidraget från utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra EU-fonder beräknas minska med 0,3 procentenheter av BNP. Nationellt finansierade investeringar beräknas ge ett expansivt bidrag på 0,2 procentenhet av BNP
                  12
               . Nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan) beräknas ge ett expansivt bidrag på 0,2 procentenhet av BNP.

               (16)Kvaliteten på medlemsstaternas budgetåtgärder förefaller vara särskilt betydelsefull. Finanspolitiska strukturreformer som syftar till att förbättra nationella budgetars sammansättning kan främja den potentiella tillväxten, skapa välbehövligt utrymme i de offentliga finanserna och göra det lättare att på längre sikt uppnå hållbara offentliga finanser, även med tanke på utmaningar som har att göra med klimatförändringarna och folkhälsan. På inkomstsidan har covid-19-krisen stärkt behovet av reformer för att göra statsinkomstsystemen mer effektiva och rättvisa. På utgiftssidan har den gjort det ännu viktigare att öka hållbara och tillväxtfrämjande investeringar och höja deras kvalitet, så att de är förenliga med målen att stärka tillväxtpotentialen, ekonomins och samhällets motståndskraft samt med den gröna och den digitala omställningen. Återhämtnings- och resiliensplanerna kommer att göra det möjligt att förbättra nationella budgetars sammansättning.

               (17)Enligt de medelsiktiga budgetplanerna i programmet beräknas det offentliga underskottet minska från 4,4 % av BNP 2023 till 3,9 % 2024, 3,5 % 2025 och 3,2 % 2026. Det offentliga underskottet beräknas inte längre överskrida 3 % av BNP 2027, då det kommer att ligga på 2,8 %.

               I programmet beräknas den finanspolitiska inriktningen totalt sett – inräknat effekten på aggregerad efterfrågan från investeringar som finansieras både genom den nationella budgeten och EU-budgeten, i synnerhet genom faciliteten för återhämtning och resiliens – i genomsnitt uppgå till 0,4 % av BNP 2023 och 2024. Programmet innehåller inte den information som krävs för att uppskatta hur EU-finansierade utgifter, nationellt finansierade investeringar och nationellt finansierade primära löpande utgifter bidrar till den samlade finanspolitiska inriktningen.

               I nuläget beräknas den 10-åriga genomsnittliga nominella potentiella tillväxten uppgå till 2,25 %
                  13
               . Denna beräkning inkluderar dock inte effekten av de reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka Frankrikes potentiella tillväxt.

               (18)Den offentliga skuldkvoten beräknas öka från 117,2 % av BNP 2023 till 118,0 % 2024 och 118,3 % 2025, innan den minskar till 118,2 % av BNP 2026 och 117,7 % 2027. Med tanke på att skuldkvoten är hög och bara gradvis förväntas sjunka framöver anses riskerna på medellång sikt för hållbarheten i Frankrikes offentliga finanser enligt den senaste skuldhållbarhetsanalysen vara höga
                  14
               .

               (19)Med tanke på den exceptionellt stora osäkerhet som fortfarande råder bör den finanspolitiska vägledningen även framöver vara främst kvalitativ. Mer exakt kvantifierad vägledning för de senare åren kommer att ges 2022, förutsatt att graden av osäkerhet minskar tillräckligt fram till dess.

               Rådet har bedömt stabilitetsprogrammet 2021 och Frankrikes uppföljning av rådets rekommendation av den 20 juli 2020.

               HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FRANKRIKE ATT GÖRA FÖLJANDE:

               1.Under 2022 utnyttja faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera ytterligare investeringar som kan stötta återhämtningen, men samtidigt bedriva en försiktig finanspolitik. Upprätthålla nationellt finansierade investeringar.

               2.När de ekonomiska förhållandena så medger, bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå ett betryggande läge i de offentliga finanserna och säkerställa offentligfinansiell hållbarhet, men samtidigt öka investeringarna för att främja tillväxtpotentialen.

               3.Vara särskilt uppmärksam på de offentliga finansernas sammansättning, på såväl inkomst- som utgiftssidan av budgeten, och på budgetåtgärdernas kvalitet, för att säkerställa en hållbar och inkluderande återhämtning. Prioritera hållbara och tillväxtfrämjande investeringar som framför allt stöder den gröna och den digitala omställningen. Prioritera finanspolitiska strukturreformer som bidrar till finansieringen av politiska prioriteringar och till långsiktigt hållbara offentliga finanser, bland annat reformer som förbättrar täckningen, tillräckligheten och hållbarheten hos hälso- och sjukvårdssystem samt sociala trygghetssystem för alla.

               Utfärdad i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordförande

                     (1)

                        EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        Klausulen, som fastställs i artiklarna 5.1, 6.3, 9.1 och 10.3 i förordning (EG) nr 1466/97 och artiklarna 3.5 och 5.2 i förordning (EG) nr 1467/97, underlättar samordningen av budgetpolitiken vid en allvarlig konjunkturnedgång.

                     (3)

                        Meddelande från kommissionen till rådet om aktivering av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten, Bryssel, 20.3.2020, COM(2020) 123 final.

                     (4)

                        Kommissionens meddelande Årlig strategi för hållbar tillväxt 2021, Bryssel, 17.9.2020, COM(2020) 575 final.

                     (5)

                        Rådets rekommendation av den 20 juli 2020 om Frankrikes nationella reformprogram med avgivande av rådets yttrande om Frankrikes stabilitetsprogram 2020, EUT C 282, 26.8.2020, s. 62.

                     (6)

                        Slutligt antagande av rådet när Europeiska rådet gett sitt godkännande. Den text som Eurogruppen enades om den 16 december 2020 är tillgänglig på: https://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-14356-2020-INIT/sv/pdf

                     (7)

                     EUT
                      L 57, 18.2.2021, s. 17.

                     (8)

                        Meddelande från kommissionen till rådet Ett år efter utbrottet av covid-19: finanspolitiska insatser, Bryssel, 3.3.2021, COM(2021) 105 final.

                     (9)

                        Meddelande från kommissionen Economic policy coordination in 2021: overcoming COVID-19, supporting the recovery and modernising our economy (inte översatt till svenska), Bryssel, 2.6.2021, COM(2021) 500 final.

                     (10)

                        Framför allt innebär den utjämning av investeringarna över fyra år som används i utgiftsriktmärket att det inte är möjligt att verkligen bedöma det offentligfinansiella stöd till återhämtningen som kommer från nationellt finansierade investeringar.

                     (11)

                        Om indikatorn ligger på minus innebär detta att ökningstakten i de primära utgifterna är högre än den medelsiktiga ekonomiska tillväxten, vilket signalerar att finanspolitiken är expansiv.

                     (12)

                        Bidraget från övriga nationellt finansierade kapitalutgifter beräknas vara neutralt.

                     (13)

                        Kommissionens beräkning enligt den gemensamt överenskomna metoden.

                     (14)

                        Se kommissionens arbetsdokument – Statistical Annex providing background data relevant for the assessment of the 2021 Stability and Convergence Programmes.


               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 2.6.2021
            COM(2021) 503 final
            Rekommendation till
            RÅDETS REKOMMENDATION
            med avgivande av rådets yttrande om Tjeckiens konvergensprogram 2021
            {SWD(2021) 501 final}

               Rekommendation till

               RÅDETS REKOMMENDATION

               med avgivande av rådets yttrande om Tjeckiens konvergensprogram 2021

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

               med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken
                  1
               , särskilt artikel 9.2,

               med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

               med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

               efter att ha hört Ekonomiska och finansiella kommittén, och

               av följande skäl:

               (1)Den 20 mars 2020 antog kommissionen ett meddelande om aktivering av den allmänna undantagsklausulen
                  2
                i stabilitets- och tillväxtpakten
                  3
               . I sitt meddelande förde kommissionen fram sin bedömning att villkoren för aktivering av den allmänna undantagsklausulen var uppfyllda i och med den allvarliga konjunkturnedgång som förväntades till följd av covid-19-pandemin. Den 23 mars 2020 anslöt sig medlemsstaternas finansministrar till kommissionens bedömning. Den allmänna undantagsklausulen har gett medlemsstaterna budgetflexibilitet att hantera krisen och gjort det lättare att samordna budgetpolitiken under den allvarliga konjunkturnedgången. Aktiveringen av undantagsklausulen innebär att medlemsstaterna tillfälligt får avvika från anpassningsbanan mot sina medelfristiga budgetmål, förutsatt att detta inte äventyrar den offentligfinansiella hållbarheten på medellång sikt. Den 17 september 2020 meddelade kommissionen i sin årliga strategi för hållbar tillväxt att den allmänna undantagsklausulen skulle vara fortsatt aktiverad även 2021
                  4
               .

               (2)Den 20 juli 2020 rekommenderade rådet Tjeckien
                  5
                att vidta alla nödvändiga åtgärder, i enlighet med den allmänna undantagsklausulen, för att effektivt hantera covid-19-pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. Rådet rekommenderade även Tjeckien att så snart de ekonomiska förhållandena medger det bedriva en finanspolitik som syftar till att nå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas.

               (3)Next Generation EU, däribland faciliteten för återhämtning och resiliens, ska säkerställa en hållbar, inkluderande och rättvis återhämtning. Förordning (EU) 2021/241 om inrättande av faciliteten för återhämtning och resiliens
                  6
                trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten ska ge ekonomiskt stöd till genomförandet av reformer och investeringar och utgöra en finanspolitisk impuls finansierad av EU. Den kommer att bidra till den ekonomiska återhämtningen, till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande reformer och investeringar, i synnerhet sådana som främjar den gröna och den digitala omställningen, samt även stärka ekonomiernas motståndskraft och potentiella tillväxt. På så sätt kommer den på kort sikt även hjälpa de offentliga finanserna att återgå till en mer gynnsam ställning och på medellång och lång sikt bidra till att stärka den offentligfinansiella hållbarheten.

               (4)Den 3 mars 2021 antog kommissionen ett meddelande med ytterligare politiska riktlinjer för att underlätta samordningen av finanspolitiken och utformningen av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram
                  7
               . Den finanspolitiska inriktningen totalt sett – dvs. baserat på både nationella budgetar och faciliteten för återhämtning och resiliens – bör vara fortsatt stödjande 2021 och 2022. Eftersom den ekonomiska aktiviteten enligt förväntningarna gradvis kommer att normaliseras under andra halvåret 2021 bör medlemsstaternas finanspolitik under 2022 samtidigt bli mer differentierad. Medlemsstaternas finanspolitik bör ta hänsyn till hur långt återhämtningen har kommit, till den offentligfinansiella hållbarheten och till behovet av att minska ekonomiska, sociala och geografiska skillnader. Det är viktigt att stödja en hållbar återhämtning för EU och medlemsstater med låga hållbarhetsrisker bör därför rikta in sina budgetar mot en fortsatt stödjande finanspolitik under 2022 och i detta sammanhang ta hänsyn till effekterna av faciliteten för återhämtning och resiliens. Medlemsstater med höga skuldnivåer bör bedriva en försiktig finanspolitik, men samtidigt upprätthålla nationellt finansierade investeringar och använda bidrag från faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera ökade investeringar av hög kvalitet och strukturreformer. Även efter 2022 bör finanspolitiken ta hänsyn till styrkan i återhämtningen, graden av ekonomisk osäkerhet och hållbarheten i de offentliga finanserna. En omläggning av finanspolitiken, så att den inriktas på att på medellång sikt uppnå ett betryggande läge i de offentliga finanserna, genom att bland annat stödåtgärderna fasas ut, kommer att bidra till hållbara offentliga finanser på medellång sikt.

               (5)I sitt meddelande av den 3 mars 2021 förde kommissionen även fram sin ståndpunkt att beslutet om huruvida den allmänna undantagsklausulen ska avaktiveras eller fortsätta att gälla bör fattas efter en samlad bedömning av läget i ekonomin och att det viktigaste kvantitativa kriteriet bör vara nivån på den ekonomiska aktiviteten i EU eller euroområdet jämfört med förkrisnivåerna (slutet av 2019). Den 2 juni gjorde kommissionen, på grundval av sin vårprognos 2021, bedömningen att villkoren för att fortsätta att tillämpa den allmänna undantagsklausulen 2022 och att avaktivera den från och med 2023 var uppfyllda. Även efter det att den allmänna undantagsklausulen har avaktiverats kommer hänsyn att tas till landsspecifika förhållanden
                  8
               .

               (6)Den 30 april 2021 lämnade Tjeckien in sitt konvergensprogram 2021 i enlighet med artikel 8 i förordning (EG) nr 1466/97.

               (7)Enligt uppgifter som validerats av Eurostat uppgick Tjeckiens offentliga underskott 2020 till 6,2 % av BNP, medan den offentliga skulden ökade till 38,1 % av BNP. Den årliga förändringen i det primära budgetsaldot uppgick till –6,4 % av BNP, inräknat diskretionära budgetåtgärder på motsvarande 4,6 % för att stötta ekonomin samt effekten av automatiska stabilisatorer. Tjeckien erbjöd även företag och hushåll likviditetsstöd (i form av till exempel garantier och skatteuppskov som inte har någon direkt eller omedelbar inverkan på budgeten) på uppskattningsvis 6,2 % av BNP.

               Den 2 juni 2021 lade kommissionen fram en rapport enligt artikel 126.3 i EUF-fördraget. Rapporten behandlade Tjeckiens budgetläge utifrån det faktum att dess offentliga underskott 2020 överskred fördragets referensvärde på 3 % av BNP. Rapporten slog fast att underskottskriteriet inte var uppfyllt.

               (8)Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna är realistiskt för 2021 och försiktigt för 2022. Kommissionens prognos är något mer optimistisk i fråga om den reala tillväxten i BNP för 2021 (3,4 % jämfört med 3,1 % i konvergensprogrammet), och är mer optimistisk för 2022 (4,4 % jämfört med 3,7 % i konvergensprogrammet) eftersom kommissionen förväntar sig att den privata konsumtionen kommer att öka 2021 liksom större fasta bruttoinvesteringar 2022.

               (9)I sitt konvergensprogram 2021 räknar regeringen med att det offentliga underskottet ökar från 6,2 % av BNP 2020 till 8,8 % av BNP 2021, medan skuldkvoten beräknas öka till 44,8 % av BNP 2021. Enligt programmet kommer förändringen i det primära budgetsaldot 2021 jämfört med förkrisnivån (2019) att uppgå till –9,0 % av BNP till följd av diskretionära budgetåtgärder på 6,5 % av BNP för att stötta ekonomin samt effekten av automatiska stabilisatorer. Dessa beräkningar överensstämmer med dem i kommissionens vårprognos 2021.

               (10)Till följd av covid-19-pandemin och den konjunkturnedgång som denna orsakat har Tjeckien antagit budgetåtgärder för att stärka kapaciteten i hälso- och sjukvårdssystemet, begränsa smittspridningen och hjälpa de personer och sektorer som drabbats hårdast. Dessa kraftfulla politiska insatser har mildrat nedgången i BNP, vilket i sin tur begränsat ökningen av det offentliga underskottet och skulden. Offentligfinansiella åtgärder bör maximera stödet till återhämtningen, men inte föregripa de offentliga finansernas utveckling. Åtgärderna bör därför inte utvecklas till att bli en permanent börda på de offentliga finanserna. När medlemsstaterna inför permanenta åtgärder bör de finansiera dem på ett sätt som säkerställer budgetneutralitet på medellång sikt. De åtgärder som Tjeckien har vidtagit 2020 och 2021 har varit i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. En del av de diskretionära åtgärder som regeringen antagit 2020 och 2021 förefaller inte vara tillfälliga eller kompenseras genom uppvägande åtgärder. Bortom prognoshorisonten, år 2023, beräknas den kvarstående effekten av dessa icke tillfälliga åtgärder preliminärt uppgå till omkring 2 % av BNP och i första hand utgöras av minskade intäkter från inkomstskatten motsvarande 1,9 % av BNP.

               (11)I konvergensprogrammet 2021 antas investeringar och reformer finansierade genom bidrag från faciliteten för återhämtning och resiliens uppgå till 0,3 % av BNP 2021, 0,7 % 2022 och 0,7 % 2023. Dessa bidrag beaktas i budgetberäkningarna i kommissionens vårprognos.

               (12)De vedertagna indikatorer för finanspolitisk anpassning som anges i förordning (EG) nr 1466/97 måste tolkas mot bakgrund av det nu rådande läget. För det första är beräkningarna av produktionsgapet mycket osäkra. För det andra måste finanspolitiken snabbt kunna anpassas till pandemins utveckling, dvs. övergå från krisstöd till mer riktade åtgärder så snart hälsoriskerna minskar. För det tredje präglas det nuvarande läget av omfattande politiska insatser för att stödja den ekonomiska aktiviteten. De stora överföringarna från EU:s budget (bland annat från faciliteten för återhämtning och resiliens) innebär att de fastställda indikatorerna inte speglar hela den finanspolitiska impulsen till ekonomin. Det strukturella saldot förefaller mot denna bakgrund inte vara en adekvat indikator. Utgiftsriktmärket måste i sin tur anpassas
                  9
                och kompletteras med ytterligare information för att ge en fullständig bild av finanspolitikens inriktning.

               På samma sätt som i bedömningen av utkasten till budgetplaner 2021 har för det första tillfälliga krisåtgärder exkluderats från utgiftsmåttet. Det handlar om tillfälliga krisåtgärder för att stärka hälso- och sjukvårdssystemen och kompensera arbetstagare och företag för inkomstförluster som är en följd av nedstängningar och störningar i försörjningskedjor. En förutsättning för att de offentliga myndigheterna ska kunna avskaffa dessa åtgärder är att folkhälsosituationen och den ekonomiska situationen återgår till det normala.

               För att i nuläget bedöma den samlade finanspolitiska inriktningen bör för det andra de stora överföringarna från EU-budgeten (bland annat från faciliteten för återhämtning och resiliens) inkluderas i det relevanta utgiftsmåttet.

               Den finanspolitiska inriktningen mäts därför genom förändringen i primära utgifter (ej inräknat diskretionära inkomståtgärder och krisrelaterade tillfälliga åtgärder), inbegripet utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra EU-fonder.

               Förutom att mäta den samlade finanspolitiska inriktningen är syftet med analysen även att bedöma om den nationella finanspolitiken är försiktig och dess sammansättning gynnsam för en hållbar återhämtning som är förenlig med den gröna och den digitala omställningen. Särskild hänsyn tas därför till utvecklingen för nationellt finansierade primära löpande utgifter och investeringar.

               (13)I konvergensprogrammet 2021 beräknas Tjeckiens offentliga underskott minska till 5,9 % av BNP 2022, främst till följd av att de tillfälliga stödåtgärder som antogs 2020 och 2021 avskaffas och till följd av den ekonomiska återhämtningen. Den offentliga skuldkvoten beräknas öka till 48,2 % av BNP 2022. Dessa beräkningar överensstämmer med dem i kommissionens vårprognos 2021.

               Enligt kommissionens prognos kommer den finanspolitiska inriktningen totalt sett – inräknat effekten på aggregerad efterfrågan 2022 från investeringar som finansieras både genom den nationella budgeten och EU-budgeten, i synnerhet genom faciliteten för återhämtning och resiliens – att uppgå till –0,2 % av BNP
                  10
               . Det positiva bidraget från utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra EU-fonder beräknas öka med 0,5 procentenheter av BNP. Nationellt finansierade investeringar beräknas ge ett kontraktivt bidrag på 0,3 procentenheter av BNP
                  11
               . Nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan) beräknas ge ett neutralt bidrag.

               (14)Kvaliteten på medlemsstaternas budgetåtgärder förefaller vara särskilt betydelsefull. Finanspolitiska strukturreformer som syftar till att förbättra nationella budgetars sammansättning kan främja den potentiella tillväxten, skapa välbehövligt utrymme i de offentliga finanserna och göra det lättare att på längre sikt uppnå hållbara offentliga finanser, även med tanke på utmaningar som har att göra med klimatförändringarna och folkhälsan. På inkomstsidan har covid-19-krisen stärkt behovet av reformer för att göra statsinkomstsystemen mer effektiva och rättvisa. På utgiftssidan är det ännu viktigare att öka hållbara och tillväxtfrämjande investeringar och höja deras kvalitet, så att de är förenliga med målen att stärka tillväxtpotentialen, ekonomins och samhällets motståndskraft samt med den gröna och den digitala omställningen. Återhämtnings- och resiliensplanerna kommer att göra det möjligt att förbättra nationella budgetars sammansättning.

               (15)Enligt de medelsiktiga budgetplanerna i programmet beräknas det offentliga underskottet minska från 5,4 % 2023 till 5,2 % av BNP 2024. Det offentliga underskottet beräknas inte återgå till en nivå under 3 % av BNP under programperioden.

               I programmet beräknas den finanspolitiska inriktningen totalt sett – inräknat effekten på aggregerad efterfrågan från investeringar som finansieras både genom den nationella budgeten och EU-budgeten, i synnerhet genom faciliteten för återhämtning och resiliens – i genomsnitt uppgå till +1,2 % av BNP 2023 och 2024. Det positiva bidraget från utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra EU-fonder beräknas minska med 0,3 procentenheter av BNP. Nationellt finansierade investeringar beräknas ge ett kontraktivt bidrag på 0,1 procentenheter av BNP
                  12
               . Nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan) beräknas ge ett kontraktivt bidrag på 0,8 procentenheter av BNP.

               I nuläget beräknas den 10-åriga genomsnittliga nominella potentiella tillväxten uppgå till 4¼ %
                  13
               . Denna beräkning inkluderar dock inte effekten av de reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka Tjeckiens potentiella tillväxt.

               (16)Den offentliga skuldkvoten beräknas öka från 51,5 % av BNP 2023 till 54,6 % av BNP 2024 enligt konvergensprogrammet. Riskerna på medellång sikt för hållbarheten i Tjeckiens offentliga finanser anses enligt den senaste skuldhållbarhetsanalysen vara medelhöga
                  14
               .

               (17)Med tanke på den exceptionellt stora osäkerhet som fortfarande råder bör den finanspolitiska vägledningen även framöver vara främst kvalitativ. Mer exakt kvantifierad vägledning för de senare åren kommer att ges 2022, förutsatt att graden av osäkerhet minskar tillräckligt fram till dess.

               Rådet har bedömt konvergensprogrammet 2021 och Tjeckiens uppföljning av rådets rekommendation av den 20 juli 2020.

               HÄRIGENOM REKOMMENDERAS TJECKIEN ATT GÖRA FÖLJANDE:

               1.Under 2022 vidmakthålla en stödjande finanspolitisk inriktning som beaktar den impuls som ges genom faciliteten för återhämtning och resiliens samt upprätthålla nationellt finansierade investeringar.

               2.När de ekonomiska förhållandena så medger, bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå ett betryggande läge i de offentliga finanserna och säkerställa offentligfinansiell hållbarhet, men samtidigt öka investeringarna för att främja tillväxtpotentialen.

               3.Vara särskilt uppmärksam på de offentliga finansernas sammansättning, på såväl inkomst- som utgiftssidan av budgeten, och på budgetåtgärdernas kvalitet, för att säkerställa en hållbar och inkluderande återhämtning. Prioritera hållbara och tillväxtfrämjande investeringar som framför allt stöder den gröna och den digitala omställningen. Prioritera finanspolitiska strukturreformer som bidrar till finansieringen av politiska prioriteringar och till långsiktigt hållbara offentliga finanser, bland annat reformer som förbättrar täckningen, tillräckligheten och hållbarheten hos hälso- och sjukvårdssystem samt sociala trygghetssystem för alla.

               Utfärdad i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordförande

                     (1)

                        EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        Klausulen, som fastställs i artiklarna 5.1, 6.3, 9.1 och 10.3 i förordning (EG) nr 1466/97 och artiklarna 3.5 och 5.2 i förordning (EG) nr 1467/97, underlättar samordningen av budgetpolitiken vid en allvarlig konjunkturnedgång.

                     (3)

                        Meddelande från kommissionen till rådet om aktivering av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten, Bryssel, 20.3.2020, COM(2020) 123 final.

                     (4)

                        Kommissionens meddelande Årlig strategi för hållbar tillväxt 2021, Bryssel, 17.9.2020, COM(2020) 575 final.

                     (5)

                        Rådets rekommendation av den 20 juli 2020 om Tjeckiens nationella reformprogram med avgivande av rådets yttrande om Tjeckiens konvergensprogram 2020, EUT C 282, 26.8.2020, s. 15.

                     (6)

                     EUT
                      L 57, 18.2.2021, s. 17.

                     (7)

                        Meddelande från kommissionen till rådet Ett år efter utbrottet av covid-19: finanspolitiska insatser, Bryssel, 3.3.2021, COM(2021) 105 final.

                     (8)

                        Communication from the Commission on Economic policy coordination in 2021: overcoming COVID-19, supporting the recovery and modernising our economy (ej översatt till svenska), Bryssel, 2.6.2021, COM(2021) 500 final.

                     (9)

                        Framför allt innebär den utjämning av investeringarna över fyra år som används i utgiftsriktmärket att det inte är möjligt att verkligen bedöma det offentligfinansiella stöd till återhämtningen som kommer från nationellt finansierade investeringar.

                     (10)

                        Om indikatorn ligger på minus innebär detta att ökningstakten i de primära utgifterna är högre än den medelsiktiga ekonomiska tillväxten, vilket signalerar att finanspolitiken är expansiv.

                     (11)

                        Bidraget från övriga nationellt finansierade kapitalutgifter beräknas vara neutralt.

                     (12)

                        Bidraget från övriga nationellt finansierade kapitalutgifter beräknas vara neutralt.

                     (13)

                        Kommissionens beräkning enligt den gemensamt överenskomna metoden.

                     (14)

                        Se kommissionens arbetsdokument – Statistical Annex providing background data relevant for the assessment of the 2021 Stability and Convergence Programmes.


               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 2.6.2021
            COM(2021) 504 final
            Rekommendation till
            RÅDETS REKOMMENDATION
            med avgivande av rådets yttrande om Danmarks konvergensprogram 2021
            {SWD(2021) 501 final}

               Rekommendation till

               RÅDETS REKOMMENDATION

               med avgivande av rådets yttrande om Danmarks konvergensprogram 2021

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

               med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken
                  1
               , särskilt artikel 9.2,

               med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

               med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

               efter att ha hört Ekonomiska och finansiella kommittén, och

               av följande skäl:

               (1)Den 20 mars 2020 antog kommissionen ett meddelande om aktivering av den allmänna undantagsklausulen
                  2
                i stabilitets- och tillväxtpakten
                  3
               . I sitt meddelande förde kommissionen fram sin bedömning att villkoren för aktivering av den allmänna undantagsklausulen var uppfyllda i och med den allvarliga konjunkturnedgång som förväntades till följd av covid-19-pandemin. Den 23 mars 2020 anslöt sig medlemsstaternas finansministrar till kommissionens bedömning. Den allmänna undantagsklausulen har gett medlemsstaterna budgetflexibilitet att hantera krisen och gjort det lättare att samordna budgetpolitiken under den allvarliga konjunkturnedgången. Aktiveringen av undantagsklausulen innebär att medlemsstaterna tillfälligt får avvika från anpassningsbanan mot sina medelfristiga budgetmål, förutsatt att detta inte äventyrar den finanspolitiska hållbarheten på medellång sikt. Den 17 september 2020 meddelade kommissionen i sin årliga strategi för hållbar tillväxt att den allmänna undantagsklausulen skulle vara fortsatt aktiverad även 2021
                  4
               .

               (2)Den 20 juli 2020 rekommenderade rådet Danmark
                  5
                att vidta alla nödvändiga åtgärder, i enlighet med den allmänna undantagsklausulen, för att effektivt hantera covid-19-pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. Rådet rekommenderade även Danmark att så snart de ekonomiska förhållandena medger det bedriva en finanspolitik som syftar till att nå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas.

               (3)Next Generation EU, däribland faciliteten för återhämtning och resiliens, ska säkerställa en hållbar, inkluderande och rättvis återhämtning. Förordning (EU) 2021/241 om inrättande av faciliteten för återhämtning och resiliens
                  6
                trädde i kraft den 19 februari 2021. Faciliteten ska ge ekonomiskt stöd till genomförandet av reformer och investeringar och utgöra en finanspolitisk impuls finansierad av EU. Den kommer att bidra till den ekonomiska återhämtningen, till genomförandet av hållbara och tillväxtfrämjande investeringar, i synnerhet investeringar som främjar den gröna och den digitala omställningen, samt även stärka ekonomiernas motståndskraft och potentiella tillväxt. På så sätt kommer den på kort sikt även hjälpa de offentliga finanserna att återgå till en mer gynnsam ställning och på medellång och lång sikt bidra till att stärka den offentligfinansiella hållbarheten.

               (4)Den 3 mars 2021 antog kommissionen ett meddelande med ytterligare politiska riktlinjer för att underlätta samordningen av finanspolitiken och utformningen av medlemsstaternas stabilitets- och konvergensprogram
                  7
               . Den finanspolitiska inriktningen totalt sett – dvs. baserat på både nationella budgetar och faciliteten för återhämtning och resiliens – bör vara fortsatt stödjande 2021 och 2022. Eftersom den ekonomiska aktiviteten enligt förväntningarna gradvis kommer att normaliseras under andra halvåret 2021 bör medlemsstaternas finanspolitik under 2022 samtidigt bli mer differentierad. Medlemsstaternas finanspolitik bör ta hänsyn till hur långt återhämtningen har kommit, till den offentligfinansiella hållbarheten och till behovet av att minska ekonomiska, sociala och geografiska skillnader. Det är viktigt att stödja en hållbar återhämtning för EU och medlemsstater med låga hållbarhetsrisker bör därför rikta in sina budgetar mot en fortsatt stödjande finanspolitik under 2022 och i detta sammanhang ta hänsyn till effekterna av faciliteten för återhämtning och resiliens. Medlemsstater med höga skuldnivåer bör bedriva en försiktig finanspolitik, men samtidigt upprätthålla nationellt finansierade investeringar och använda bidrag från faciliteten för återhämtning och resiliens för att finansiera ökade investeringar av hög kvalitet och strukturreformer. Även efter 2022 bör finanspolitiken ta hänsyn till styrkan i återhämtningen, graden av ekonomisk osäkerhet och hållbarheten i de offentliga finanserna. En omläggning av finanspolitiken, så att den inriktas på att på medellång sikt uppnå ett betryggande läge i de offentliga finanserna, genom att bland annat stödåtgärderna fasas ut, kommer att bidra till hållbara offentliga finanser på medellång sikt.

               (5)I sitt meddelande av den 3 mars 2021 förde kommissionen även fram sin ståndpunkt att beslutet om huruvida den allmänna undantagsklausulen ska avaktiveras eller fortsätta att gälla bör fattas efter en samlad bedömning av läget i ekonomin och att det viktigaste kvantitativa kriteriet bör vara nivån på den ekonomiska aktiviteten i EU eller euroområdet jämfört med förkrisnivåerna (slutet av 2019). Den 2 juni gjorde kommissionen, på grundval av sin vårprognos 2021, bedömningen att villkoren för att fortsätta att tillämpa den allmänna undantagsklausulen 2022 och att avaktivera den från och med 2023 var uppfyllda. Även efter det att den allmänna undantagsklausulen har avaktiverats kommer hänsyn att tas till landsspecifika förhållanden
                  8
               .

               (6)Den 29 april 2021 lämnade Danmark in sitt konvergensprogram 2021 i enlighet med artikel 8 i förordning (EG) nr 1466/97.

               (7)Enligt uppgifter som validerats av Eurostat uppgick Danmarks offentliga underskott 2020 till 1,1 % av BNP, medan den offentliga skulden ökade till 42,2 % av BNP. Den årliga förändringen i det primära budgetsaldot uppgick till 5,1 % av BNP, inräknat diskretionära budgetåtgärder på 2,8 % av BNP för att stötta ekonomin samt effekten av automatiska stabilisatorer. Danmark erbjöd även företag och hushåll likviditetsstöd (i form av till exempel garantier och skatteuppskov som inte har någon direkt eller omedelbar inverkan på budgeten) på uppskattningsvis 28,4 % av BNP.

               Den 2 juni 2021 lade kommissionen fram en rapport enligt artikel 126.3 i EUF-fördraget. Rapporten behandlade Danmarks budgetläge utifrån det faktum att dess offentliga underskott 2021 beräknas överskrida fördragets referensvärde på 3 % av BNP. Rapporten slog fast att underskottskriteriet var uppfyllt.

               (8)Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för konvergensprogrammet är försiktigt för 2021 och realistiskt för 2022. I konvergensprogrammet 2021 beräknas den reala BNP:n öka med 2,1 % 2021 och 3,8 % 2022. Som jämförelse visar kommissionens vårprognos 2021 på en real tillväxt i BNP med 2,9 % 2021 och 3,5 % 2022. De huvudsakliga skillnaderna är kopplade till antaganden om utvecklingen av covid-19-pandemin och därmed förknippade restriktioner under 2021.

               (9)I sitt konvergensprogram 2021 räknar regeringen med att det offentliga underskottet ökar från –1,1 % av BNP 2020 till –3,3 % av BNP 2021, medan skuldkvoten minskar till 40,7 % av BNP 2021. Enligt programmet kommer förändringen i det primära budgetsaldot 2021 jämfört med förkrisnivån (2019) att uppgå till -3,2 % av BNP till följd av diskretionära budgetåtgärder på 1,2 % av BNP för att stötta ekonomin samt effekten av automatiska stabilisatorer. Kommissionens vårprognos 2021 räknar med ett lägre underskott 2021 som avspeglar ett kraftfullare makroekonomiskt scenario och en mer optimistisk inkomstprognos från pensionsskatten.

               (10)Till följd av covid-19-pandemin och den konjunkturnedgång som denna orsakat har Danmark antagit budgetåtgärder för att stärka kapaciteten i hälso- och sjukvårdssystemet, begränsa smittspridningen och hjälpa de personer och sektorer som drabbats hårdast. Dessa kraftfulla politiska insatser har mildrat nedgången i BNP, vilket i sin tur begränsat ökningen av det offentliga underskottet och skulden. Offentligfinansiella åtgärder bör maximera stödet till återhämtningen, men inte föregripa de offentliga finansernas utveckling. Åtgärderna bör därför inte utvecklas till att bli en permanent börda på de offentliga finanserna. När medlemsstaterna inför permanenta åtgärder bör de finansiera dem på ett sätt som säkerställer budgetneutralitet på medellång sikt. De åtgärder som Danmark har vidtagit 2020 och 2021 har varit i linje med rådets rekommendation av den 20 juli 2020. De diskretionära budgetåtgärder som regeringen antagit 2020 och 2021 var tillfälliga eller kompenserades genom uppvägande åtgärder.

               (11)I konvergensprogrammet 2021 antas investeringar och reformer finansieras genom bidrag från faciliteten för återhämtning och resiliens på motsvarande 0,2 % av BNP 2021, 0,2 % 2022, 0,1 % 2023, 0,1 % 2024 och 0,03 % 2025. Dessa bidrag beaktas i budgetberäkningarna i kommissionens vårprognos.

               (12)De vedertagna indikatorer för finanspolitisk anpassning som anges i förordning (EG) nr 1466/97 måste tolkas mot bakgrund av det nu rådande läget. För det första är beräkningarna av produktionsgapet mycket osäkra. För det andra måste finanspolitiken snabbt kunna anpassas till pandemins utveckling, dvs. övergå från krisstöd till mer riktade åtgärder så snart hälsoriskerna minskar. För det tredje präglas det nuvarande läget av omfattande politiska insatser för att stödja den ekonomiska aktiviteten. De stora överföringarna från EU:s budget (bland annat från faciliteten för återhämtning och resiliens) innebär att de fastställda indikatorerna inte speglar hela den finanspolitiska impulsen till ekonomin. Det strukturella saldot förefaller mot denna bakgrund inte vara en adekvat indikator. Utgiftsriktmärket måste i sin tur anpassas
                  9
                och kompletteras med ytterligare information för att ge en fullständig bild av finanspolitikens inriktning.

               På samma sätt som i bedömningen av utkasten till budgetplaner 2021 har för det första tillfälliga krisåtgärder exkluderats från utgiftsmåttet. Det handlar om tillfälliga krisåtgärder för att stärka hälso- och sjukvårdssystemen och kompensera arbetstagare och företag för inkomstförluster som är en följd av nedstängningar och störningar i försörjningskedjor. En förutsättning för att de offentliga myndigheterna ska kunna avskaffa dessa åtgärder är att folkhälsosituationen och den ekonomiska situationen återgår till det normala.

               För att i nuläget bedöma den samlade finanspolitiska inriktningen bör för det andra de stora överföringarna från EU-budgeten (bland annat från faciliteten för återhämtning och resiliens) inkluderas i det relevanta utgiftsmåttet.

               Den finanspolitiska inriktningen mäts därför genom förändringen i primära utgifter (ej inräknat diskretionära inkomståtgärder och krisrelaterade tillfälliga åtgärder), inbegripet utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra EU-fonder.

               Förutom att mäta den samlade finanspolitiska inriktningen är syftet med analysen även att bedöma om den nationella finanspolitiken är försiktig och dess sammansättning gynnsam för en hållbar återhämtning som är förenlig med den gröna och den digitala omställningen. Särskild hänsyn tas därför till utvecklingen för nationellt finansierade primära löpande utgifter och investeringar.

               (13)I konvergensprogrammet 2021 beräknas Danmarks offentliga underskott minska till 0,9 % av BNP 2022, främst till följd av att de tillfälliga stödåtgärder som antogs 2020 och 2021 avskaffas. Den offentliga skuldkvoten beräknas öka till 41,3 % av BNP 2022. Dessa beräkningar överensstämmer med dem i kommissionens vårprognos 2021.

               Enligt kommissionens prognos kommer den finanspolitiska inriktningen totalt sett – inräknat effekten på aggregerad efterfrågan 2022 från investeringar som finansieras både genom den nationella budgeten och EU-budgeten, i synnerhet genom faciliteten för återhämtning och resiliens – att uppgå till +1,6 % av BNP
                  10
               . Det positiva bidraget från utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra EU-fonder beräknas förbli oförändrat. Bidraget från nationellt finansierade investeringar beräknas vara neutralt
                  11
               . Nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan) beräknas ge ett kontraktivt bidrag på 1,0 procentenheter av BNP.

               (14)Kvaliteten på medlemsstaternas budgetåtgärder förefaller vara särskilt betydelsefull. Finanspolitiska strukturreformer som syftar till att förbättra nationella budgetars sammansättning kan främja den potentiella tillväxten, skapa välbehövligt utrymme i de offentliga finanserna och göra det lättare att på längre sikt uppnå hållbara offentliga finanser, även med tanke på utmaningar som har att göra med klimatförändringarna och folkhälsan. På inkomstsidan har covid-19-krisen stärkt behovet av reformer för att göra statsinkomstsystemen mer effektiva och rättvisa. På utgiftssidan har den gjort det ännu viktigare att öka hållbara och tillväxtfrämjande investeringar och höja deras kvalitet, så att de är förenliga med målen att stärka tillväxtpotentialen, ekonomins och samhällets motståndskraft samt med den gröna och den digitala omställningen. Återhämtnings- och resiliensplanerna kommer att göra det möjligt att förbättra nationella budgetars sammansättning.

               (15)Enligt de medelsiktiga budgetplanerna i programmet beräknas det offentliga underskottet minska från 0,7 % av BNP 2023 till 0,6 % av BNP 2024 och nå jämvikt 2025.

               I programmet beräknas den finanspolitiska inriktningen totalt sett – inräknat effekten på aggregerad efterfrågan från investeringar som finansieras både genom den nationella budgeten och EU-budgeten, i synnerhet genom faciliteten för återhämtning och resiliens – i genomsnitt uppgå till 0,2 % av BNP 2023 och 2024. Det positiva bidraget från utgifter som finansieras med bidrag från faciliteten för återhämtning och resiliens och andra EU-fonder beräknas minska med 0,1 procentenheter av BNP. Nationellt finansierade investeringar beräknas ge ett kontraktivt bidrag på 0,1 procentenhet av BNP
                  12
               . Nationellt finansierade primära löpande utgifter (ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan) beräknas ge ett neutralt bidrag.

               I nuläget beräknas den 10-åriga genomsnittliga nominella potentiella tillväxten uppgå till 3½ %
                  13
               . Denna beräkning inkluderar dock inte effekten av de reformer som ingår i återhämtnings- och resiliensplanen och som kan stärka Danmarks potentiella tillväxt.

               (16)Den offentliga skuldkvoten beräknas enligt konvergensprogrammet minska från 41,6 % av BNP 2023 till 41,3 % av BNP 2024. Riskerna på medellång sikt för hållbarheten i Danmarks offentliga finanser anses enligt den senaste skuldhållbarhetsanalysen vara låga
                  14
               .

               (17)Med tanke på den exceptionellt stora osäkerhet som fortfarande råder bör den finanspolitiska vägledningen även framöver vara främst kvalitativ. Mer exakt kvantifierad vägledning för de senare åren kommer att ges 2022, förutsatt att graden av osäkerhet minskar tillräckligt fram till dess.

               Kommissionen har bedömt konvergensprogrammet 2021 och Danmarks uppföljning av rådets rekommendation av den 20 juli 2020.

               HÄRIGENOM REKOMMENDERAS DANMARK ATT GÖRA FÖLJANDE:

               1.Under 2022 vidmakthålla en stödjande finanspolitisk inriktning som beaktar den impuls som ges genom faciliteten för återhämtning och resiliens samt upprätthålla nationellt finansierade investeringar.

               2.När de ekonomiska förhållandena så medger, bedriva en finanspolitik som syftar till att på medellång sikt uppnå ett betryggande läge i de offentliga finanserna och säkerställa offentligfinansiell hållbarhet, men samtidigt öka investeringarna för att främja tillväxtpotentialen.

               3.Vara särskilt uppmärksam på de offentliga finansernas sammansättning, på såväl inkomst- som utgiftssidan av budgeten, och på budgetåtgärdernas kvalitet, för att säkerställa en hållbar och inkluderande återhämtning. Prioritera hållbara och tillväxtfrämjande investeringar som framför allt stöder den gröna och den digitala omställningen. Prioritera finanspolitiska strukturreformer som bidrar till finansieringen av politiska prioriteringar och till långsiktigt hållbara offentliga finanser, bland annat reformer som förbättrar täckningen, tillräckligheten och hållbarheten hos hälso- och sjukvårdssystem samt sociala trygghetssystem för alla.

               Utfärdad i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordförande

                     (1)

                        EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        Klausulen, som fastställs i artiklarna 5.1, 6.3, 9.1 och 10.3 i förordning (EG) nr 1466/97 och artiklarna 3.5 och 5.2 i förordning (EG) nr 1467/97, underlättar samordningen av budgetpolitiken vid en allvarlig konjunkturnedgång.

                     (3)

                        Meddelande från kommissionen till rådet om aktivering av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten, Bryssel, 20.3.2020, COM(2020) 123 final.

                     (4)

                        Kommissionens meddelande Årlig strategi för hållbar tillväxt 2021, Bryssel, 17.9.2020, COM(2020) 575 final.

                     (5)

                        Rådets rekommendation av den 20 juli 2020 om Danmarks nationella reformprogram med avgivande av rådets yttrande om Danmarks konvergensprogram 2020, EUT C 282, 26.8.2020, s. 22.

                     (6)

                     EUT
                      L 57, 18.2.2021, s. 17.

                     (7)

                        Meddelande från kommissionen till rådet Ett år efter utbrottet av covid-19: finanspolitiska insatser, Bryssel, 3.3.2021, COM(2021) 105 final.

                     (8)

                        Meddelande från kommissionen, Economic policy coordination in 2021: overcoming COVID-19, supporting the recovery and modernising our economy, Bryssel, 2.6.2021, COM(2021) 500 final.

                     (9)

                        Framför allt innebär den utjämning av investeringarna över fyra år som används i utgiftsriktmärket att det inte är möjligt att verkligen bedöma det offentligfinansiella stöd till återhämtningen som kommer från nationellt finansierade investeringar.

                     (10)

                        Om indikatorn ligger på minus innebär detta att ökningstakten i de primära utgifterna är högre än den medelsiktiga ekonomiska tillväxten, vilket signalerar att finanspolitiken är expansiv.

                     (11)

                        Övriga nationellt finansierade kapitalutgifter beräknas ge ett kontraktivt bidrag på 0,6 procentenheter av BNP.

                     (12)

                        Bidraget från övriga nationellt finansierade kapitalutgifter beräknas vara neutralt.

                     (13)

                        Kommissionens beräkning enligt den gemensamt överenskomna metoden.

                     (14)

                        Se kommissionens arbetsdokument – Statistical Annex providing background data relevant for the assessment of the 2021 Stability and Convergence Programmes.


               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 16.3.2021
            COM(2021) 119 final
            Rekommendation till
            RÅDETS BESLUT
            om bemyndigande att inleda förhandlingar om en ändring av 2010 års internationella kakaoavtal

               MOTIVERING

               Denna rekommendation gäller ett beslut om att bemyndiga kommissionen att på unionens vägnar delta i de förhandlingar för att delvis se över Internationella kakaoavtalet (avtalet)
                  1
                som Internationella kakaorådet (rådet) har beslutat att inleda, under ledning av Förenta nationernas konferens för handel och utveckling (Unctad).

               1.BAKGRUND TILL FÖRSLAGET

               Översyn av 2010 års internationella kakaoavtal

                  Europeiska unionen är part i avtalet
                     2
                  .

                  Syftet med avtalet är att säkerställa ett ökat globalt samarbete vad gäller internationella kakaofrågor och därmed sammanhängande frågor. Det ska utgöra ett forum för mellanstatliga samråd om kakao och om hur kakaonäringen i världen kan förbättras. Målsättningen är att underlätta handeln genom att samla in och tillhandahålla information om världsmarknaden för kakao samt att främja en ökad efterfrågan på kakao.

                  Avtalet trädde i kraft provisoriskt den 1 oktober 2012 för en period på tio år till och med den 30 september 2022.

                  Enligt artikel 7 i avtalet är Internationella kakaorådet (rådet) det ansvariga organet för fullgörandet av alla uppgifter som är nödvändiga för tillämpningen av bestämmelserna i avtalet. Enligt artikel 12 i avtalet ska alla beslut i rådet i huvudsak fattas i samförstånd om inte annat fastställs i avtalet. Om det inte går att nå samförstånd, ska rådet anta sina beslut med kvalificerad majoritet.

                  Enligt artikel 10 i avtalet ska medlemmarna i Internationella kakaoorganisationen (ICCO) inneha totalt 2 000 röster. Varje medlem i ICCO har ett visst antal röster som anpassas årligen enligt på förhand fastställda kriterier i avtalet. Avtalet och särskilt fördelningen av röster mellan medlemmarna avgör också en medlems bidrag. För närvarande är unionen den överlägset största bidragsgivaren till ICCO:s budget.

                  Internationella kakaorådet har inlett förhandlingar för att kunna besluta om en eventuell förlängning av avtalets giltighet innan den nuvarande tidsfristen löper ut. Dessa förhandlingar kommer att vara det rätta tillfället för en partiell översyn av avtalet, med fokus på att modernisera och förenkla det.

                  Kommissionens riktlinjer för rekommenderade ändringar återfinns i bilagan.

                  En reform av avtalet, i syfte att anpassa det till unionens arbetsmetoder i andra internationella varuorgan och till utvecklingen på världsmarknaden för kakao sedan 2010, överensstämmer helt med unionens intressen. Detta diskuterades vid flera tillfällen vid de senaste sessionerna i Internationella kakaorådet 2019–2020, där även EU:s medlemsstater deltog.

                  Avsikten är inte att ändra avtalets övergripande syfte enligt artikel 1 i avtalet.

                  Två huvudsakliga ändringar ska föreslås i det reviderade avtalet:

               ·Att se till att medlemmarna gör allt som krävs för att uppnå en hållbar kakaonäring, med beaktande av de principer för hållbar utveckling som bland annat ingår i FN:s Agenda 2030 för hållbar utveckling, som antogs i New York 2015.

               ·Att enas om att det reviderade avtalet ska fortsätta att gälla tills det upphävs av rådet.

               2.RÄTTSLIG GRUND, SUBSIDIARITETSPRINCIPEN OCH PROPORTIONALITETSPRINCIPEN

               Rättslig grund

                  I artikel 218.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) fastställs bestämmelser om bemyndigande att inleda förhandlingar och, med hänsyn till vad det planerade avtalet gäller, utse unionens förhandlare eller chefen för unionens förhandlingsdelegation. Enligt artikel 218.4 i EUF-fördraget får rådet ge förhandlaren direktiv och utse en särskild kommitté, med vilken samråd ska ske under förhandlingarna.

               Tillämpning i det aktuella fallet

                  De planerade förhandlingsdirektiven bör ge förhandlaren på unionens vägnar medel för att uppnå de övergripande mål som anges i punkt 1. De anges i bilagan.

                  Den förfarandemässiga rättsliga grunden för det föreslagna beslutet är därför artikel 218.3 och 218.4 i EUF-fördraget.

               Slutsats

                  Den rättsliga grunden till förslaget till beslut bör vara artikel 218.3 och 218.4 i EUF-fördraget.

               Subsidiaritetsprincipen (för icke-exklusiv befogenhet)

                  Unionen är part i avtalet och företräds av kommissionen i Internationella kakaorådet. Medlemsstaterna är inte enskilda parter i avtalet. Unionens förhandlingar om partiell översyn av avtalet omfattas av unionens exklusiva befogenhet.

               Proportionalitetsprincipen

                  Det ligger i unionens intresse att se över avtalet i syfte att uppnå en förbättrad överenskommelse som leder till en modernisering av avtalet. För närvarande gynnar EU:s deltagande i ICCO både unionen och andra medlemmar i ICCO. En modernisering av avtalet förväntas väcka större intresse för ICCO och potentiellt locka nya medlemmar samt öka dess arbetes relevans.

               3.RESULTAT AV EFTERHANDSUTVÄRDERINGAR, SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSBEDÖMNINGAR

               Samråd med berörda parter

                  Unionen är part i avtalet, och såväl EU:s kakaosektor som de flesta medlemsstaterna har generellt stött medlemskapet sedan 2010. Det anses inte nödvändigt att inleda ett samråd med berörda parter om ett förfarande som enbart syftar till att förlänga unionens medlemskap i ICCO, dock med bestämmelser som överensstämmer med dem i andra internationella råvaruorgan där EU är medlem.

               Konsekvensbedömning

                  En fullständig konsekvensbedömning behövs inte, eftersom åtgärden sannolikt inte kommer att få någon betydande ekonomisk, miljömässig eller social inverkan. En ändring av avtalet skulle leda till en förbättrad styrning vilket ses som en viktig utgångspunkt i moderniseringen av avtalet och som också borde leda till att medlemmarna deltar mer aktivt i ICCO:s arbete.

               4.BUDGETKONSEKVENSER

                  Inledandet av förhandlingar anses inte få några budgetkonsekvenser.

               Rekommendation till

               RÅDETS BESLUT

               om bemyndigande att inleda förhandlingar om en ändring av 2010 års internationella kakaoavtal

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt

               artikel 218.3 och 218.4 i detta,

               med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation, och

               av följande skäl:

               (1)Unionen är part i 2010 års internationella kakaoavtal (avtalet)
                  3
                och medlem i Internationella kakaoorganisationen (ICCO)
                  4
               .

               (2)Enligt artikel 7 i avtalet ska Internationella kakaorådet (rådet) fullgöra eller sörja för fullgörandet av de uppgifter som är nödvändiga för tillämpningen av bestämmelserna i avtalet. Enligt artikel 12 i avtalet ska alla beslut i rådet i princip antas i samförstånd. Om det inte går att nå samförstånd, antar rådet sina beslut med kvalificerad majoritet.

               (3)Enligt artikel 10 i avtalet ska medlemmarna i ICCO inneha totalt 2000 röster. Varje medlem har ett visst antal röster som årligen anpassas enligt de kriterier som fastställs i artikel 10 avtalet.

               (4)Det ligger i unionens intresse att delta i ett internationellt avtal om kakao, eftersom sektorn är viktig för flera medlemsstater och för den europeiska kakaosektorns ekonomi.

               (5)En teknisk arbetsgrupp bestående av ICCO:s medlemsstater från både producent- och exportländer har ägnat omfattande arbete åt att lägga fram konkreta förslag till ändring av avtalet. Alla medlemmar har uppmanats att lämna in eventuella förslag för att inleda den tekniska analysen. EU har gjort sin del av detta tekniska arbete. Rådet måste inleda förhandlingar om en partiell översyn av avtalet i god tid före den dag då avtalet löper ut, under vägledning av Förenta nationernas konferens för handel och utveckling (Unctad). Alla områden i avtalet som ska ses över måste vara föremål för formella förhandlingar. Dessa förhandlingar ska slutföras senast den 30 september 2022, då giltighetstiden för det nuvarande avtalet löper ut.

               (6)Eventuella ändringar som överenskommits i dessa förhandlingar bör antas i enlighet med det förfarande som anges i artikel 63 i avtalet. Enligt den artikeln får rådet genom samförstånd eller kvalificerad majoritet rekommendera en ändring av avtalet för de avtalsslutande parterna i avtalet. Ändringen träder i kraft i enlighet med artikel 63.1 i avtalet, enligt vilken en viss procentandel av parterna ska anmäla godtagande. Unionen bör, i egenskap av medlem i ICCO och som avtalsslutande part i avtalet, i enlighet med artikel 4 i avtalet kunna delta i förhandlingar som syftar till att ändra avtalets institutionella ram.

               (7)Det är därför lämpligt att kommissionen bemyndigas att delta i förhandlingar om den partiella översynen.

               HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

               Artikel 1

               Kommissionen bemyndigas härmed att på unionens vägnar förhandla om ändringar av 2010 års internationella kakaoavtal.

               Artikel 2

               Förhandlingsdirektiven fastställs i bilagan.

               Artikel 3

               Förhandlingarna ska föras i samråd med arbetsgruppen för råvaror.

               Artikel 4

               Detta beslut riktar sig till kommissionen.

               Utfärdat i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordförande

                     (1)

                        Förenta nationernas fördragssamling,
                  vol. 2871
                  , s. 3

                     (2)

                        Rådets beslut av den 17 maj 2011 om undertecknande på Europeiska unionens vägnar och om provisorisk tillämpning av 2010 års internationella kakaoavtal. EUT L 259, 4.10.2011, s. 7.

                     (3)

                        Rådets beslut av den 17 maj 2011 om undertecknande på Europeiska unionens vägnar och om provisorisk tillämpning av 2010 års internationella kakaoavtal. EUT L 259, 4.10.2011, s. 7.

                     (4)

                        Inrättad genom 1972 års kakaoavtal: Förenta nationernas fördragssamling, volym 882, s. 67.

    ---documentbreak---

               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 16.3.2021
            COM(2021) 119 final
            BILAGA
            till
            Rekommendation till rådets beslut
            om bemyndigande att inleda förhandlingar om en ändring av 2010 års internationella kakaoavtal

               BILAGA

               1.Allmänna förhandlingsriktlinjer

               Föreslagna ändringar

               De rekommendationer om ändringar av 2010 års internationella kakaoavtal (avtalet) som utarbetats av arbetsgruppen för översynen av det internationella kakaoavtalet under 2019/2020 är välkomna, eftersom de följer de mål som EU har lagt fram i internationella råvaruorgan.

               Förhandlingsriktlinjer

               I linje med de föreslagna ändringarna bör följande allmänna förhandlingsriktlinjer tillämpas:

               (1)Det övergripande syftet med avtalet, som beskrivs i artikel 1 bör inte ändras.

               (2)Avtalet bör utformas i enlighet med övergripande hållbarhetsprinciper för att uppnå en hållbar kakaonäring. Detta omfattar följande:

               ·Att beakta de principer för hållbar utveckling som ingår i bland annat FN:s Agenda 2030 för hållbar utveckling som antogs i New York 2015.

               ·Att beakta Parisavtalet om klimatförändringar och parternas nationellt fastställda bidrag.

               ·Att eftersträva målet att säkerställa att kakaoproduktionen är ekonomiskt hållbar genom att garantera kakaoproducenterna en inkomst som går att leva på, vilket bör ge en anständig inkomst och ett anständigt liv.

               ·Att eftersträva målet att säkerställa att kakaoproduktionen är miljömässigt hållbar genom att förebygga eller stoppa avskogning och förstörelse av naturresurser.

               ·Att eftersträva målet att säkerställa att kakaoproduktionen är socialt hållbar genom att säkerställa respekten för de mänskliga rättigheterna och göra framsteg mot avskaffande av barnarbete.

               ·Att tillämpa principerna för hållbar utveckling längs resten av värdekedjan.

               (3)Avtalet ska fortsätta att gälla till dess att det upphävs av medlemmarna.

               Detaljerade förhandlingsriktlinjer

               Ingress: möjlig ändring

               Ingressen skulle kunna innehålla en hänvisning inte bara till ”decent income” (”anständig inkomst”) utan även till ”living income” (”inkomst som ger en rimlig levnadsstandard”).

               Artikel 1 j: möjlig ändring

               I stället för ”sufficient incomes” (”tillräckliga inkomster”), hänvisa till ”decent incomes” (”anständiga inkomster”) för att säkerställa överensstämmelse i texten med definitionen av ”decent income” (”anständig inkomst”) i artikel 2.21.

               Artikel 16.3: ska raderas

               ”The position of the Executive Director shall rotate between candidate from an exporting Member and candidate from an importing Member.” (”Tjänsten som verkställande direktör ska rotera mellan en kandidat från en exportmedlem och en kandidat från en importmedlem.”)

               Artikel 36: möjlig ändring

               ”In the event of a predicted imbalance, the Council may suggest recommendations on how to mitigate the negative effects of the imbalance on primary producers. The measures must however not put competition out of play.”(”I händelse av en förutsedd obalans får rådet föreslå rekommendationer om hur obalansens negativa effekter på primärproducenter kan mildras. Åtgärderna får dock inte sätta konkurrensen ur spel”).

               Artikel 42: möjlig ändring

               Åtagandet att förbättra levnadsstandarden och arbetsvillkoren välkomnas. Ett mer specifikt åtagande avseende kampen mot barnarbete skulle kunna läggas till.

               Artikel 43: möjlig ändring

               Ett mer specifikt åtagande avseende kampen mot avskogning, skogsförstörelse och klimatförändringar skulle kunna läggas till.


               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 30.4.2021
            COM(2021) 220 final
            Rekommendation till
            RÅDETS BESLUT
            om bemyndigande att inleda förhandlingar på Europeiska unionens vägnar om ingående av ett avtal mellan Europeiska unionen och Färöarna om de allmänna principerna för Färöarnas deltagande i unionsprogram och om Färöarnas associering till Horisont Europa – ramprogrammet för forskning och innovation (2021–2027)

               MOTIVERING

               1.BAKGRUND TILL REKOMMENDATIONEN

                  Genom denna rekommendation rekommenderar Europeiska kommissionen att Europeiska unionens råd ska bemyndiga inledandet av förhandlingar mellan Europeiska unionen och Färöarna om ett avtal som omfattar Färöarnas deltagande i alla unionsprogram och om Färöarnas associering till Horisont Europa – unionens ramprogram för forskning och innovation för perioden 2021–2027.

               2.FÖRBINDELSER MED FÄRÖARNA

                  De formella förbindelserna mellan EU och Färöarna bygger för närvarande på separata bilaterala avtal om fiske (1980), handel med varor (1997) och Färöarnas deltagande i unionens ramprogram för forskning och innovation (från 2010 och 2014, båda avtalens löptid är begränsade till löptiden för respektive unionsramprogram). Färöarna blev formellt associerat till det sjunde ramprogrammet 2010, och ett antal europeiska projekt har visat att färöiska forskare och institut är aktiva deltagare på områden som miljö, oceanografi, klimatförändringar, ekosystem och fiskeriförvaltning. Färöarnas associering till det åttonde ramprogrammet – Horisont 2020 – gav från och med 2014 forskare, forskningsinstitut och företag på Färöarna fullständig tillgång till unionsfinansiering och samarbetsverksamhet för forskning och innovation på samma villkor som enheter från medlemsstaterna och andra tredjeländer som också är associerade till Horisont 2020. Detta deltagande har blivit mycket viktigt för forskarsamhället på Färöarna och utgör en viktig ny och framgångsrik pelare i förbindelserna mellan Färöarna och EU. Eftersom avtalen om associering till unionens ramprogram är begränsade till löptiden för varje efterföljande EU-program finns det för närvarande inget internationellt avtal som reglerar färöiska enheters deltagande i Horisont Europa eller främjar vetenskapligt samarbete samt forsknings- och innovationssamarbete mellan EU och det färöiska forskarsamhället.

               3.BAKGRUND – AVTALET OM FÄRÖARNAS DELTAGANDE I ALLA UNIONSPROGRAM OCH DE PROGRAMSPECIFIKA BESTÄMMELSERNA

                  Den 14 maj 2020 uttryckte Färöarna genom en avsiktsförklaring sitt formella intresse för att associera sig till Horisont Europa. I artikel [16].1 d i Horisont Europa-förordningen om associering av tredjeländer till programmet fastställs att tredjeländer och andra territorier deltar i programmet på grundval av ett avtal som omfattar tredjelandets deltagande i något unionsprogram. Färöarna uppfyller kriterierna för associering av tredjeländer till ramprogrammet Horisont Europa i enlighet med Horisont Europa-förordningen, särskilt eftersom Färöarna har god kapacitet inom vetenskap, teknik och innovation, är engagerat för en regelbaserad öppen marknadsekonomi med rättvis och skälig hantering av immaterialrättigheter, respekt för mänskliga rättigheter och är underbyggt av demokratiska institutioner samt aktivt främjar strategier för att förbättra medborgarnas ekonomiska och sociala välfärd.

                  För att säkerställa Färöarnas oavbrutna associering till EU:s ramprogram för forskning och innovation och för att fastställa den allmänna ramen för Färöarnas deltagande i alla unionsprogram rekommenderas att förhandlingar inleds om ett avtal med följande innehåll:

               ·De allmänna principer som är relevanta för deltagande i alla unionsprogram, inbegripet tredjelandets ekonomiska bidrag.

               ·Programspecifika villkor för Färöarnas associering till ramprogrammet Horisont Europa, med förbehåll för ramprogrammets villkor.

                  I det föreslagna avtalet kommer de allmänna villkor som gäller för eventuellt deltagande i andra unionsprogram att fastställas, vilka ska kompletteras med programspecifika villkor, i form av protokoll till avtalet, som det kan förhandlas om i framtiden om båda parter anser att det ligger i deras gemensamma intresse.

                  När det gäller de programspecifika villkoren för Färöarnas associering till ramprogrammet Horisont Europa bör det i dem fastställas associering till alla delar av programmet, med undantag för det särskilda programmet för försvarsforskning som inrättas genom [Europaparlamentets och rådets förordning om inrättande av Europeiska försvarsfonden]. Detta kommer att säkerställa kontinuiteten i den tidigare fullständiga associeringen till Horisont 2020 och dess föregångare det sjunde ramprogrammet (Färöarna har varit fullständigt associerat till ramprogrammet för forskning och innovation sedan 2010). Strukturen och dimensionen hos det färöiska forsknings- och innovationssystemet har lett till ett begränsat deltagande i instrument för enskilda mottagare inom den första och tredje pelaren (främst instrument för små och medelstora företag), men en betydande del av EU:s bidrag fördelades till samarbetsåtgärder inom det föregående ramprogrammet. Detta deltagande har bedömts vara till nytta för båda parter, med ett särskilt mervärde på tematiska områden som miljö, hälsa och livsmedel samt havsforskning. Färöarna har med betydande marginal varit en nettobidragsgivare till de senaste ramprogrammen. I det föreslagna avtalet kommer det att fastställas rättvisa och välavvägda villkor för Färöarnas ekonomiska bidrag. Avtalet kommer också att bygga på erfarenheterna från Horisont 2020 och, liksom i det tidigare associeringsavtalet, innehålla en ömsesidighetsklausul som säkerställer att forskare och juridiska personer som är etablerade i unionen i möjligaste mån kan delta i färöiska forsknings- och innovationsprogram som är likvärdiga med ramprogrammet Horisont Europa, i enlighet med de villkor som fastställs i Färöarnas nationella lagstiftning.

               4.RÄTTSLIG GRUND

                  Den förfarandemässiga rättsliga grunden för det rekommenderade beslutet är artikel 218.3 och 218.4 i EUF-fördraget.

               Rekommendation till

               RÅDETS BESLUT

               om bemyndigande att inleda förhandlingar på Europeiska unionens vägnar om ingående av ett avtal mellan Europeiska unionen och Färöarna om de allmänna principerna för Färöarnas deltagande i unionsprogram och om Färöarnas associering till Horisont Europa – ramprogrammet för forskning och innovation (2021–2027)

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 218.3 och 218.4,

               med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

               med beaktande av att förhandlingar bör inledas i syfte att ingå ett avtal om de allmänna principerna för Färöarnas deltagande i unionsprogram och om Färöarnas associering till Horisont Europa – ramprogrammet för forskning och innovation (2021–2027).

               HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

               Artikel 1

               Europeiska kommissionen bemyndigas härmed att på unionens vägnar förhandla om ett avtal om de allmänna principerna för Färöarnas deltagande i unionsprogram och om Färöarnas associering till Horisont Europa – ramprogrammet för forskning och innovation (2021–2027).

               Artikel 2

               Förhandlingsdirektiven återges i bilagan till detta beslut.

               Artikel 3

               Förhandlingarna ska föras i samråd med [den särskilda kommitté som avses i artikel 218.4 i EUF-fördraget].

               Artikel 4

               Detta beslut riktar sig till Europeiska kommissionen.

               Utfärdat i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordförande

    ---documentbreak---

               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 30.4.2021
            COM(2021) 220 final
            BILAGA
            till
            Rekommendation tillRÅDETS BESLUT
            om bemyndigande att inleda förhandlingar på Europeiska unionens vägnar om ingående av ett avtal mellan Europeiska unionen och Färöarna om de allmänna principerna för Färöarnas deltagande i unionsprogram och om Färöarnas associering till Horisont Europa – ramprogrammet för forskning och innovation (2021–2027)

               BILAGA

               DIREKTIV FÖR FÖRHANDLINGARNA OM ETT AVTAL MELLAN Europeiska unionen och Färöarna om de allmänna principerna för Färöarnas deltagande i unionsprogram och om Färöarnas associering till Horisont Europa – ramprogrammet för forskning och innovation (2021–2027)

               1.Avtalet bör innehålla villkoren för Färöarnas deltagande i alla unionsprogram. Avtalet ska

               (a)säkerställa en rättvis balans när det gäller bidrag från och förmåner till det tredjeland som deltar i unionsprogrammen,

               (b)fastställa villkor för deltagande i programmen, inbegripet beräkning av ekonomiska bidrag till enskilda program och deras administrativa kostnader. Dessa bidrag ska utgöra inkomster avsatta för särskilda ändamål i enlighet med artikel 21.5 i budgetförordningen,

               (c)inte ge tredjelandet någon beslutsbefogenhet i fråga om unionsprogrammet,

               (d)garantera unionens rätt att säkerställa en sund ekonomisk förvaltning och att skydda sina ekonomiska intressen.

               2.De allmänna principer som är relevanta för deltagande i unionsprogram bör fastställas i detta avtal. I avtalet bör det föreskrivas att Färöarnas eventuella framtida associeringar till ytterligare unionsprogram bör utgöra protokoll till detta avtal. Sådana protokoll bör antas av ett organ som inrättats enligt avtalet.

               3.Med förbehåll för ikraftträdandet av [Europaparlamentets och rådets förordning om inrättande av Horisont Europa – ramprogrammet för forskning och innovation] bör avtalet innehålla villkor för Färöarnas deltagande i alla delar av Horisont Europa – ramprogrammet för forskning och innovation (2021–2027) som genomförs genom det särskilda program som inrättas genom [beslut.../... om inrättande av det särskilda programmet för genomförande av Horisont Europa – ramprogrammet för forskning och innovation] och genom ett ekonomiskt bidrag till Europeiska institutet för innovation och teknik (EIT). Dessa villkor bör vara i linje med [Europaparlamentets och rådets förordning om inrättande av Horisont Europa – ramprogrammet för forskning och innovation, om fastställande av dess regler för deltagande och spridning, Europaparlamentets och rådets beslut XXX av den [datum] om inrättande av det särskilda programmet för genomförande av Horisont Europa – ramprogrammet för forskning och innovation] och alla andra regler som gäller för programmets genomförande.

               4.Avtalet bör fastställa nivån på Färöarnas ekonomiska bidrag till unionens allmänna budget.

               5.Avtalet bör innehålla bestämmelser om Färöarnas observatörsstatus i programkommittén för Horisont Europa.

               6.Avtalet bör innehålla en ömsesidighetsklausul som i möjligaste mån säkerställer det ömsesidiga deltagandet för juridiska personer som är etablerade i unionen i Färöarnas likvärdiga program.

               7.Avtalet bör innehålla regler om sund ekonomisk förvaltning i samband med unionsfinansiering. Det bör i avtalet särskilt fastställas ett tillräckligt skydd av unionens ekonomiska intressen, inklusive förebyggande, upptäckt, korrigering och utredning av oriktigheter, inklusive bedrägerier, återkrav av medel som förlorats, betalats ut på felaktiga grunder eller använts felaktigt och, i tillämpliga fall, påförande av administrativa sanktioner och återkrav av pengar. Europeiska kommissionen (Olaf) får utföra administrativa utredningar, inklusive kontroller och inspektioner på plats, och Europeiska åklagarmyndigheten får utreda och lagföra brott som riktar sig mot unionens ekonomiska intressen.

               8.Kommissionen bör under förhandlingarna bedöma möjligheten att införa en klausul om provisorisk tillämpning.

               9.Avtalet bör vara förenligt med EU:s andra relevanta politikområden och mål.