title: Rådets rekommendation av den 20 juli 2020 om Portugals nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Portugals stabilitetsprogram 2020 2020/C 282/22

text:
               26.8.2020

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 282/142

      RÅDETS REKOMMENDATION
      av den 20 juli 2020
      om Portugals nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Portugals stabilitetsprogram 2020
      (2020/C 282/22)
      EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
      med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,
      med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 5.2,
      med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (2), särskilt artikel 6.1,
      med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,
      med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,
      med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,
      med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,
      med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,
      med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,
      med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och
      av följande skäl:

                  (1)

                  Den 17 december 2019 antog kommissionen den årliga strategin för hållbar tillväxt, som inledde 2020 års europeiska termin för samordningen av den ekonomiska politiken. I den togs vederbörlig hänsyn till den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 17 december 2019 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Portugal var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet.

                  (2)

                  Landsrapporten 2020 för Portugal offentliggjordes den 26 februari 2020. Den innehöll en bedömning av Portugals framsteg avseende de landsspecifika rekommendationer som rådet antog den 9 juli 2019 (3) (de landsspecifika rekommendationerna för 2019), uppföljningen av tidigare års landsspecifika rekommendationer och Portugals framsteg när det gäller att uppnå sina nationella Europa 2020-mål. Den innehöll också en fördjupad granskning enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011, vars resultat också offentliggjordes den 26 februari 2020. Av analysen drog kommissionen slutsatsen att Portugal har makroekonomiska obalanser. Framför allt utgör den stora nettoutlandsskulden, den privata och offentliga skuldsättningen och en stor andel nödlidande lån svaga punkter, mot bakgrund av en svag produktivitetsökning.

                  (3)

                  Den 11 mars 2020 klassificerade Världshälsoorganisationen officiellt covid-19-utbrottet som en global pandemi. Pandemin utgör ett allvarligt hot mot folkhälsan för medborgare, samhällen och ekonomier. Den leder till hårt ansatta hälso- och sjukvårdssystem, störningar i de globala leveranskedjorna, volatilitet på finansmarknaderna, kraftig påverkan på konsumentefterfrågan och negativa effekter för olika sektorer. Den hotar människors arbeten och inkomster liksom företagens verksamheter. Pandemin har lett till en kraftig ekonomisk chock som redan har fått allvarliga återverkningar i unionen. Den 13 mars 2020 antog kommissionen ett meddelande om en samordnad ekonomisk reaktion på krisen som omfattar alla aktörer på nationell nivå och unionsnivå.

                  (4)

                  Flera medlemsstater har utlyst undantagstillstånd eller infört nödåtgärder. Nödåtgärderna bör vara strikt proportionella, nödvändiga, tidsbegränsade och i linje med europeiska och internationella standarder. De bör vara föremål för demokratisk tillsyn och oberoende rättslig prövning.

                  (5)

                  Den 20 mars 2020 antog kommissionen ett meddelande om aktivering av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten. Den allmänna undantagsklausulen, som fastställs i artiklarna 5.1, 6.3, 9.1 och 10.3 i förordning (EG) nr 1466/97 och artiklarna 3.5 och 5.2 i rådets förordning (EG) nr 1467/97 (4), underlättar samordningen av budgetpolitiken vid en allvarlig konjunkturnedgång. I sitt meddelande av den 20 mars 2020 ansåg kommissionen, mot bakgrund av den förväntade allvarliga konjunkturnedgången till följd av covid-19-pandemin, att villkoren för att aktivera den allmänna undantagsklausulen var uppfyllda och uppmanade rådet att godkänna denna slutsats. Den 23 mars 2020 instämde medlemsstaternas finansministrar i kommissionens bedömning. De var överens om att den allvarliga ekonomiska nedgången kräver beslutsamma, långtgående och samordnade åtgärder. Aktiveringen av den allmänna undantagsklausulen medger en tillfällig avvikelse från anpassningsbanan mot det medelfristiga budgetmålet, förutsatt att detta inte äventyrar de offentliga finansernas hållbarhet på medellång sikt. När det gäller den korrigerande delen kan rådet, på grundval av en rekommendation från kommissionen, även besluta att anta en reviderad finanspolitisk strategi. Den allmänna undantagsklausulen innebär inte att stabilitets- och tillväxtpaktens förfaranden avbryts. Den tillåter att medlemsstaterna avviker från de budgetkrav som normalt skulle gälla, samtidigt som den ger kommissionen och rådet möjlighet att vidta nödvändiga politiska samordningsåtgärder inom ramen för pakten.

                  (6)

                  Det krävs fortsatta åtgärder för att begränsa och bekämpa spridningen av covid-19-pandemin, stärka de nationella hälso- och sjukvårdssystemens resiliens, mildra de socioekonomiska konsekvenserna av pandemin genom stödåtgärder till företag och hushåll och säkerställa adekvata arbetsmiljöförhållanden så att den ekonomiska verksamheten kan återupptas. Unionen bör använda alla tillgängliga verktyg för att stödja medlemsstaternas insatser inom dessa områden. Samtidigt bör medlemsstaterna och unionen samarbeta för att förbereda de åtgärder som krävs för en återgång till normalt fungerande samhällen och ekonomier och till en hållbar tillväxt, varvid bland annat den gröna och digitala omställningen integreras och lärdomar dras av krisen.

                  (7)

                  Covid-19-krisen har visat på den inre marknadens flexibilitet när det gäller att anpassa sig till extraordinära omständigheter. För att säkerställa en snabb och smidig övergång till återhämtningsfasen och fri rörlighet för varor, tjänster och arbetstagare bör dock de extraordinära åtgärder som hindrar den inre marknaden från att fungera normalt upphävas så snart de inte längre är nödvändiga. Den nuvarande krisen har visat på behovet av krisberedskapsplaner inom hälso- och sjukvården. De centrala inslagen i arbetet med att ta fram mer omfattande krisberedskapsplaner innefattar förbättrade inköpsstrategier, diversifierade leveranskedjor och strategiska reserver av viktig utrustning.

                  (8)

                  Unionslagstiftaren har redan ändrat de relevanta lagstiftningsramarna genom Europaparlamentets och rådets förordningar (EU) 2020/460 (5) och (EU) 2020/558 (6) för att ge medlemsstaterna möjlighet att mobilisera alla outnyttjade resurser från de europeiska struktur- och investeringsfonderna så att de kan hantera de extraordinära konsekvenserna av covid-19-pandemin. Dessa ändringar kommer att tillhandahålla ytterligare flexibilitet samt förenklade och effektiviserade förfaranden. För att minska trycket på kassaflödena kan medlemsstaterna också dra nytta av en medfinansieringsgrad på 100 % från unionsbudgeten under räkenskapsåret 2020–2021. Portugal uppmanas att fullt ut utnyttja dessa möjligheter för att hjälpa de personer och sektorer som drabbats hårdast.

                  (9)

                  Covid-19-pandemins socioekonomiska konsekvenser kommer troligtvis att vara ojämnt fördelade mellan regionerna i Portugal på grund av olika specialiseringsmönster, i synnerhet i regioner som är påtagligt beroende av turism, som Algarve och de yttersta randområdena Madeira och Azorerna. Detta medför en betydande risk för ökande regionala och territoriella skillnader inom Portugal. I kombination med risken för en tillfällig upplösning av konvergensprocessen mellan medlemsstaterna krävs i den nuvarande situationen riktade politiska insatser.

                  (10)

                  Den 16 maj 2020 lade Portugal fram sitt nationella reformprogram för 2020 och sitt stabilitetsprogram för samma år. De två programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas.

                  (11)

                  Portugal omfattas för närvarande av stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del och av skuldkriteriet. Den 13 juli 2018 rekommenderade rådet Portugal att säkerställa att den nominella ökningen av de primära offentliga nettoutgifterna (7) inte överstiger 0,7 % 2019, vilket motsvarar en årlig strukturell anpassning på 0,6 % av bruttonationalprodukten (BNP). I kommissionens samlade bedömning bekräftas en betydande avvikelse från den rekommenderade anpassningsbanan mot det medelfristiga budgetmålet 2019 samt 2018 och 2019 sammantaget. Eftersom den allmänna undantagsklausulen aktiverats är det emellertid inte motiverat med fler åtgärder inom ramen för förfarandet vid betydande avvikelse för Portugal.

                  (12)

                  I stabilitetsprogrammet för 2020 lade regeringen inte fram något makroekonomiskt scenario eller någon prognos för saldot i de offentliga finanserna eller den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP ens för 2020. I stabilitetsprogrammet för 2020 uppskattar man emellertid att varje period på 30 arbetsdagar, dvs. cirka en och en halv månad, av isoleringsåtgärder har en negativ inverkan på den årliga BNP:n på 6,5 procentenheter. De makroekonomiska och finanspolitiska prognoserna påverkas av stor osäkerhet på grund av covid-19-pandemin. Det finns underliggande risker för budgetprognoserna som hänger samman med ökningen av de offentliga ansvarsförbindelserna för vissa offentliga företag och covid-19-relaterade åtgärder inriktade på den privata sektorn. Därutöver finns tidigare ingångna ansvarsförbindelser.

                  (13)

                  Som svar på covid-19-pandemin, och som del av en samordnad unionsstrategi, har Portugal antagit budgetåtgärder i god tid för att öka kapaciteten i sitt hälso- och sjukvårdssystem, begränsa pandemin och hjälpa de personer och sektorer som drabbats hårdast. I stabilitetsprogrammet för 2020 uppskattas budgetkonsekvenserna av dessa åtgärder på månads- eller årsbasis, men inget årligt sammanlagt prognosbelopp anges för 2020. Åtgärderna omfattar bl.a. ett särskilt engångsstöd till företag för att återuppta verksamheten (508,0 miljoner euro eller 0,3 % av BNP), ett förenklat system för tillfälliga avbrott i arbetet eller förkortning av normal arbetstid (”permitteringar”, 373,3 miljoner euro eller 0,2 % av BNP för varje månad som åtgärderna tillämpas) och hälso- och sjukvårdens inköp av personlig skyddsutrustning (0,1 % av BNP för varje månad som åtgärderna tillämpas) (8). Kommissionen uppskattar att de totala direkta budgetkostnaderna för dessa åtgärder under 2020 kan uppgå till cirka 2,5 % av BNP. Dessutom har Portugal aviserat åtgärder som, även om de som regel inte har någon direkt budgetpåverkan, kommer att bidra till att tillhandahålla likviditetsstöd till företagen och hushållen och som enligt stabilitetsprogrammet för 2020 uppskattas till cirka 25,1 miljarder euro eller 12,5 % av BNP. Åtgärderna omfattar anstånd med moms, privatpersoners och företags inkomstskatter och med sociala avgifter (7,9 miljarder euro eller 3,9 % av BNP) men också statligt garanterade krediter och liknande initiativ (4,0 miljarder euro eller 2,0 % av BNP). Sammantaget ligger de åtgärder som Portugal har vidtagit i linje med riktlinjerna i kommissionens meddelande av den 13 mars 2020. Ett fullständigt genomförande av nödåtgärderna och de finanspolitiska stödåtgärderna, följt av en omläggning av finanspolitikens inriktning mot att uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt när det ekonomiska läget medger detta, kommer att bidra till att bevara hållbarheten i de offentliga finanserna på medellång sikt.

                  (14)

                  På grundval av kommissionens vårprognos 2020 beräknas Portugals underskott i de offentliga finanserna vid oförändrad politik uppgå till 6,5 % av BNP 2020 och 1,8 % av BNP 2021. Den offentliga skuldkvoten väntas nå en topp på 131,6 % av BNP 2020 innan den sjunker till 124,4 % 2021.

                  (15)

                  Den 20 maj 2020 utfärdade kommissionen en rapport i enlighet med artikel 126.3 i fördraget på grund av Portugals planerade överträdelse av underskottsgränsen på 3 % av BNP 2020. Sammantaget visar kommissionens analys att underskottskriteriet enligt definitionen i fördraget och i förordning (EG) nr 1467/97 inte är uppfyllt.

                  (16)

                  Portugal drabbades av covid-19-pandemin i början av mars 2020 vilket satte hård press på landets hälso- och sjukvårdssystem. Regeringen vidtog snabbt flera strikta åtgärder för att begränsa spridningen och införde ett konstitutionellt undantagstillstånd för tiden mellan den 18 mars 2020 och den 2 maj 2020 för att i så stor utsträckning som möjligt begränsa dödsfallen och smittspridningen. Portugal vidtog åtgärder för att stärka hälso- och sjukvårdssystemets insatskapacitet och platta ut infektionskurvan så att sjukhusen inte skulle bli överbelastade. De nationella och globala åtgärderna för att begränsa spridningen har hämmat den ekonomiska verksamheten kraftigt inom de flesta sektorer, framför allt inom turism och turismrelaterad verksamhet, och har försämrat de sociala och ekonomiska framtidsutsikterna för Portugal, i synnerhet för mikroföretag och små och medelstora företag. Ekonomin väntas minska med 6,8 % under 2020 och därefter stiga med 5,8 % under 2021.

                  (17)

                  Utgifterna inom hälso- och sjukvårdssystemet ökar kraftigt till följd av att man försöker lindra de omedelbara konsekvenserna av covid-19-pandemin på människors hälsa. Investeringar behövs för att förbättra hälso- och sjukvårdssystemets resiliens, säkerställa utrustning, produkter och infrastruktur som behövs för att stödja krishanteringsförmågan, bl.a. intensivvård, testning, teknisk och tillämpad medicinsk forskning samt allmän tillgång till vård, även utanför städer och i de yttersta randområdena Madeira och Azorerna. När covid-19-pandemin bröt ut pågick arbetet med att införa en ny förvaltningsmodell för de offentliga sjukhusen, vilket kommer att leda till att de årliga budgetarna ökar kraftigt. Ett fortsatt införande i den rådande situationen kan bidra till att stärka hälso- och sjukvårdssystemets resiliens. Covid-19-pandemin har visat hur sårbar den långvariga vården och omsorgen i Portugal är, där många har blivit smittade. Trots att antalet platser ökat inom den långvariga vården och omsorgen under de senaste tio åren finns det fortfarande alltför få i alla regioner. Redan innan covid-19-pandemin bröt ut var prognosen att hälso- och sjukvårdsutgifterna skulle öka markant som procentandel av BNP på lång sikt. Fortsatta insatser för att förbättra hälso- och sjukvårdens och den långvariga vårdens och omsorgens effektivitet och kapacitet är viktiga för att hantera den nuvarande krisen och utmaningarna med en åldrande befolkning.

                  (18)

                  Efter en stadig positiv utveckling på arbetsmarknaden sedan 2014 kommer Portugal nu att stå inför stora sysselsättningsproblem till följd av pandemin. Enligt kommissionens prognos väntas arbetslösheten stiga till 9,7 % av arbetskraften 2020 och därefter minska till 7,4 % 2021, vilket är en ökning från 6,5 % 2019. För att stödja sysselsättningen och minska risken för förlorade arbetstillfällen har Portugal förenklat och anpassat sitt system för tillfälliga avbrott i arbetet eller förkortning av normal arbetstid. Riktad användning av unionsprogram och nationella program kan rädda arbetstillfällen och den ekonomiska verksamheten, särskilt för små och medelstora företag. Under återhämtningsfasen spelar skräddarsydda och riktade aktiva arbetsmarknadsåtgärder, i synnerhet kompetensutveckling och omskolning, en avgörande roll för att arbetstagarna ska vara redo att återgå till arbetslivet. Det är viktigt att arbetsgivare, utbildningsinstitutioner och offentliga arbetsförmedlingar samarbetar för att öka rekryteringen.

                  (19)

                  Covid-19-pandemin kräver åtgärder för att lindra de sociala konsekvenserna och skydda utsatta människor, så att ojämlikheten inte ökar. Till dessa åtgärder hör arbetslöshetsförmåner och inkomststöd till de värst drabbade arbetstagarna, även egenföretagare och arbetstagare med atypiska anställningsförhållanden, samt tillgång till tjänster och åtgärder för att göra det lättare att komma tillbaka till arbetsmarknaden. Genomförandet av en nationell social beredskapsplan i samarbete med arbetsmarknadens parter och det civila samhället kan bidra till en snabb och samordnad reaktion för att lindra de sociala konsekvenserna av krisen. Politiska förändringar för att vända den minskande effektiviteten i de sociala transfereringarna under senare år, t.ex. högre minimiinkomster, solidaritetstillägg för äldre, pensioner och familjeförmåner, har haft en positiv inverkan på inkomstfördelningen. De sociala transfereringarna (utom pensioner) minskade dock den andel av befolkningen som löper risk för fattigdom med endast 23,8 % under 2018, vilket är betydligt lägre än unionsgenomsnittet på 34 %. Effekten av minimiinkomstsystemet är dessutom bland de lägsta i unionen och systemet ger inkomster som motsvarar endast 40 % av den nationella fattigdomsgränsen.

                  (20)

                  Covid-19-pandemin ställer stora krav på användningen av digital teknik för att säkerställa fortsatt tillgång till undervisning och ekonomisk verksamhet, mot bakgrund av de nödvändiga åtgärder för social distansering som vidtagits. Alla utbildningsinstitutioner i Portugal har stängt och den traditionella personliga undervisningen har avbrutits och ersatts med erbjudanden om distansundervisning. Cirka 6 % av hushållen har fortfarande inte tillgång till internet, vilket drabbar cirka 50 000 elever. Tillgången till internet och telenätets täckning varierar kraftigt mellan stad och landsbygd. Studerande från socioekonomiskt gynnade familjer har bättre förutsättningar att klara de utmaningar som distansundervisningen innebär. Dessutom är bristen på digitala färdigheter stor i Portugal. År 2019 saknade 48 % av befolkningen grundläggande digitala färdigheter: bland dem hade 26 % inga digitala färdigheter alls, och andelen som aldrig använt internet är dubbelt så stor som unionsgenomsnittet. På grund av de gällande omständigheterna krävs ett intensivt genomförande av e-utbildning och insatser för att hjälpa dem som drabbats av digital utestängning att överbrygga hindren för distansundervisning. Om företagen började använda digital teknik för att erbjuda alternativa arbetsformer och digitala tjänster skulle verksamheten kunna fortsätta i de företag som kan erbjuda sina tjänster på nätet, vilket därmed skulle begränsa konsekvenserna av restriktionerna inom vissa sektorer. Det här är särskilt viktigt i Portugal där ekonomin till stor del präglas av mikroföretag som är koncentrerade till traditionella sektorer. En av de viktigaste faktorer som sätter stopp för digitaliseringen i små och medelstora företag är den digitala kunskapsklyftan som beror på allmänt låg digital kompetens bland chefer och anställda.

                  (21)

                  För att förhindra konkurser som går att undvika och göra det möjligt för företagen att överleva chocken och förbli konkurrenskraftiga har Portugal antagit en rad åtgärder som syftar till att stödja livskraftiga företag, särskilt små och medelstora företag, som påverkats av den sociala distanseringen och fått se sin verksamhet begränsas och den inhemska och globala efterfrågan minska. Dessa åtgärder är inriktade på likviditetsstöd, bl.a. genom garantier som finansieras av staten och offentliga finansinstitut, direkta bidrag, skatteuppskov och sänkningar av och uppskov med sociala avgifter samt hyresuppskov och lagstadgat moratorium för hushållens och företagens banklån. De är framför allt inriktade på de värst drabbade sektorerna, bl.a. turism och hotell- och restaurangbranschen och de branscher som hänger samman med dessa samt tillverknings- och exportföretag. Det är viktigt att offentliga institutioner och privata mellanhänder vidtar dessa åtgärder i tid och på ett effektivt sätt. I detta sammanhang har den portugisiska regeringen effektiviserat processen för att få tillgång till krediter, i synnerhet vad gäller den dokumentation som företag ska lämna in. Vid utformningen och genomförandet av åtgärderna måste banksektorns motståndskraft och ekonomins finansieringsvillkor beaktas. Ytterligare politiska åtgärder syftar till att stödja entreprenörer och egenföretagare.

                  (22)

                  För att främja den ekonomiska återhämtningen kommer det vara viktigt att tidigarelägga mogna offentliga investeringsprojekt och stimulera privata investeringar, inbegripet genom relevanta reformer. Tillväxtfrämjande investeringar som stöder forskning och innovation, digitalisering, konnektivitet och grön omställning kommer att bidra till den portugisiska ekonomins återhämtning och styra den mot långsiktig hållbar tillväxt. Portugals perifera läge kan stödjas genom investeringar i transportinfrastruktur, i synnerhet genom att man färdigställer de järnvägsförbindelser med Spanien som saknas och använder den underutnyttjade potentialen i de portugisiska hamnarna. Enligt Portugals nationella energi- och klimatplan krävs viktiga investeringar för att motverka klimatförändringarna och klara av energiomställningen. Det finns fortfarande gott om utrymme att förbättra energieffektiviteten i byggnader och minska företagens energiförbrukning. Bättre energiförbindelser inom Iberiska halvön kan bidra till ökad konkurrens och underlätta användningen av förnybar energi. Investeringar kan också hjälpa när det gäller att förutse de negativa effekterna av klimatförändringarna, som översvämningar och skogsbränder, förbättra vattenförvaltningen och avfallshanteringen och utveckla potentialen i den cirkulära ekonomin. Programplaneringen för Fonden för en rättvis omställning, som är föremål för ett förslag från kommissionen, för perioden 2021–2027 kan hjälpa Portugal att hantera en del av de utmaningar som omställningen till en klimatneutral ekonomi innebär, särskilt inom de områden som anges i bilaga D till landsrapporten 2020. Detta skulle ge Portugal möjlighet att på bästa sätt använda den fonden.

                  (23)

                  Rättssystemet har blivit mer effektivt under senare år, tack vare en rad åtgärder som fortfarande tillämpas. Pandemin och recessionen till följd av den kan dock leda till fler rättstvister, vilket skulle förvärra de återstående flaskhalsarna, framför allt de utdragna förfarandena och den stora eftersläpningen av ärenden i förvaltnings- och skattedomstolar. Ett effektivt och motståndskraftigt rättssystem kan förbättra företagsklimatet, framför allt för de inhemska små och medelstora företagen och investerare.

                  (24)

                  Medan de landsspecifika rekommendationer som anges i denna rekommendation (de landsspecifika rekommendationerna för 2020) är inriktade på hur de socioekonomiska effekterna av pandemin ska hanteras och den ekonomiska återhämtningen underlättas, berörde de landsspecifika rekommendationerna för 2019 också reformer som är avgörande för att kunna hantera strukturella utmaningar på medellång och lång sikt. De landsspecifika rekommendationerna för 2019 är fortsatt aktuella och kommer att fortsätta att övervakas inom ramen för nästa års europeiska planeringstermin. Detta inbegriper de landsspecifika rekommendationerna för 2019 avseende investeringsrelaterade ekonomiska strategier. 2019 års landsspecifika rekommendationer bör beaktas i sin helhet vid den strategiska programplaneringen för sammanhållningspolitiska medel efter 2020, inbegripet riskreducerande åtgärder och strategier för att lätta på restriktionerna med avseende på den rådande krisen.

                  (25)

                  Under senare år har flera förbättringar gjorts i det portugisiska banksystemet. Lönsamheten har förbättrats till följd av insatser för att förbättra sektorns effektivitet och minska avsättningar och nedskrivningar. Tack vare den förbättrade lönsamheten har banksystemet kunnat fortsätta att öka sina kapitaltäckningskvoter. Kapitalbasen är dock fortfarande lägre än unionsgenomsnittet. Den nedåtgående trenden sedan flera år för andelen nödlidande lån har fortsatt, men andelen är fortfarande dubbel så hög som unionsgenomsnittet. Möjligheterna att generera intäkter är en utmaning mot bakgrund av låga räntor i en ekonomi med en fortsatt hög skuldsättning. Covid-19-krisen, de låga räntorna samt en viss exponering mot oljeberoende länder kommer att utgöra utmaningar för banksektorn, och detta kommer att återspeglas i kreditkvaliteten i de lån som beviljas.

                  (26)

                  Utdragna insolvensförfaranden har identifierats som en av de viktigaste orsakerna till att bankerna inte genast åtgärdat de nödlidande lånen. De har också en stor inverkan på prissättningen av dessa tillgångar på sekundärmarknaden, eftersom resultatet, mätt i betalningar till fordringsägarna, inte är tillfredsställande. En analys av de nödlidande lånen visar att en fortsatt stor andel består av företagslån (cirka två tredjedelar) som är minst lämpade för ett snabbt och standardiserat förfarande. Under senare år har flera ändringar gjorts av både insolvensförfarandena och de civilrättsliga verkställighetsförfarandena. Ytterligare anpassningar, framför allt inriktade på att åtgärda omotiverade förseningar, skulle hjälpa både fordringsägare och låntagare, vilket skulle hjälpa låntagarna att få en nystart.

                  (27)

                  Den europeiska planeringsterminen utgör en ram för en kontinuerlig samordning av den ekonomiska politiken och sysselsättningspolitiken i unionen, vilket kan bidra till en hållbar ekonomi. I sina nationella reformprogram för 2020 har medlemsstaterna utvärderat de framsteg som gjorts med genomförandet av FN:s mål för hållbar utveckling. Genom att säkerställa ett fullständigt genomförande av de landsspecifika rekommendationerna för 2020 kommer Portugal att bidra till att uppnå målen för hållbar utveckling och till de gemensamma insatserna för att säkerställa en konkurrenskraftig hållbarhet i unionen.

                  (28)

                  Det är viktigt med en nära samordning mellan ekonomierna i Ekonomiska och monetära unionen för att man ska kunna åstadkomma en snabb återhämtning från de ekonomiska konsekvenserna av covid-19-pandemin. I egenskap av en medlemsstat som har euron som valuta bör Portugal säkerställa att dess politik förblir i linje med rekommendationerna för euroområdet 2020 och samordnas med övriga medlemsstater som har euron som valuta samtidigt som den politiska vägledningen från Eurogruppen beaktas.

                  (29)

                  Kommissionen har inom ramen för 2020 års europeiska planeringstermin gjort en omfattande analys av Portugals ekonomiska politik och redogjort för den i 2020 års landsrapport. Kommissionen har även bedömt stabilitetsprogrammet för 2020, det nationella reformprogrammet för 2020 och uppföljningen av de landsspecifika rekommendationer Portugal har fått tidigare år. Kommissionen har beaktat inte bara deras relevans för hållbarheten i finanspolitiken och den socioekonomiska politiken i Portugal utan också att unionens regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i unionen genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på unionsnivå.

                  (30)

                  Mot bakgrund av denna bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet för 2020, och dess yttrande (9) återspeglas särskilt i rekommendation 1 nedan.

                  (31)

                  Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och denna bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet för 2020 och stabilitetsprogrammet för 2020. I de landsspecifika rekommendationerna för 2020 beaktas behovet av att bekämpa covid-19-pandemin och underlätta den ekonomiska återhämtningen som ett nödvändigt första steg för att möjliggöra en justering av obalanserna. De landsspecifika rekommendationer för 2020 som är direkt inriktade på att korrigera de makroekonomiska obalanser som kommissionen identifierat enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 återspeglas i rekommendationerna 1, 2, 3 och 4.

            HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Portugal att under 2020 och 2021 vidta följande åtgärder:

                  1.

                  Vidta alla nödvändiga åtgärder, i enlighet med den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten, för att effektivt hantera covid-19-pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. När de ekonomiska förhållandena medger det, driva en finanspolitik som syftar till att nå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas. Stärka hälso- och sjukvårdssystemets resiliens och säkerställa lika tillgång till hälso- och sjukvård och långvarig vård och omsorg av hög kvalitet för alla.

                  2.

                  Stödja sysselsättning och prioritera åtgärder som bevarar arbetstillfällen. Garantera ett tillräckligt och verkningsfullt socialt skydd och inkomststöd. Stödja användningen av digital teknik för att säkerställa att alla har tillgång till utbildning av hög kvalitet och öka företagens konkurrenskraft.

                  3.

                  Vidta tillfälliga åtgärder som syftar till att säkerställa att företagen har tillgång till likviditet, i synnerhet små och medelstora företag. Tidigarelägga mogna offentliga investeringsprojekt och främja privata investeringar för att stödja den ekonomiska återhämtningen. Inrikta investeringarna på den gröna och digitala omställningen, särskilt ren och effektiv produktion och användning av energi, järnvägsinfrastruktur samt innovation.

                  4.

                  Öka effektiviteten i förvaltnings- och skattedomstolar.

         Utfärdad i Bryssel den 20 juli 2020.

               På rådets vägnar

            J. KLOECKNER

               Ordförande

         (1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

         (2)  EUT L 306, 23.11.2011, s. 25.

         (3)  EUT C 301, 5.9.2019, s. 129.

         (4)  Rådets förordning (EG) nr 1467/97 av den 7 juli 1997 om påskyndande och förtydligande av tillämpningen av förfarandet vid alltför stora budgetunderskott (EGT L 209, 2.8.1997, s. 6).

         (5)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/460 av den 30 mars 2020 om ändring av förordningarna (EU) nr 1301/2013, (EU) nr 1303/2013 och (EU) nr 508/2014 vad gäller särskilda åtgärder för att mobilisera investeringar i medlemsstaternas hälso- och sjukvårdssystem samt i andra sektorer av deras ekonomier som reaktion på covid-19-utbrottet (Investeringsinitiativ mot effekter av coronavirus) (EUT L 99, 31.3.2020, s. 5).

         (6)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/558 av den 23 april 2020 om ändring av förordningarna (EU) nr 1301/2013 och (EU) nr 1303/2013 vad gäller särskilda åtgärder för att tillhandahålla extraordinär flexibilitet vid användningen av de europeiska struktur- och investeringsfonderna för att hantera covid-19-utbrottet (EUT L 130, 24.4.2020, s. 1).

         (7)  De primära offentliga nettoutgifterna består av de totala offentliga utgifterna exklusive ränteutgifter, utgifter för unionsprogram som motsvaras fullt ut av inkomster från unionsmedel och icke-diskretionära förändringar i utgifterna för arbetslöshetsförmåner. Nationellt finansierade fasta bruttoinvesteringar är utjämnade över en fyraårsperiod. Diskretionära åtgärder på inkomstsidan eller lagstadgade inkomstökningar är inräknade. Engångsåtgärder på såväl inkomst- som utgiftssidan är avräknade.

         (8)  Budgetkonsekvenserna uttrycks som procentandel av BNP 2020 enligt kommissionens vårprognos 2020 (200,4 miljarder euro).

         (9)  Enligt artikel 5.2 i förordning (EG) nr 1466/97.


title: Rådets rekommendation av den 20 juli 2020 om Rumäniens nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Rumäniens konvergensprogram 2020 2020/C 282/23

text:
               26.8.2020

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 282/149

      RÅDETS REKOMMENDATION
      av den 20 juli 2020
      om Rumäniens nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Rumäniens konvergensprogram 2020
      (2020/C 282/23)
      EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
      med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,
      med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 9.2,
      med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (2), särskilt artikel 6.1,
      med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,
      med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,
      med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,
      med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,
      med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,
      med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,
      med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och
      av följande skäl:

                  (1)

                  Den 17 december 2019 antog kommissionen den årliga strategin för hållbar tillväxt, som inledde 2020 års europeiska termin för samordningen av den ekonomiska politiken. I den togs vederbörlig hänsyn till den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 17 december 2019 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Rumänien var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning.

                  (2)

                  Landsrapporten 2020 för Rumänien offentliggjordes den 26 februari 2020. Den innehöll en bedömning av Rumäniens framsteg avseende de landsspecifika rekommendationer som rådet antog den 9 juli 2019 (3) (de landsspecifika rekommendationerna för 2019), uppföljningen av tidigare års landsspecifika rekommendationer och Rumäniens framsteg när det gäller att uppnå sina nationella Europa 2020-mål. Den innehöll också en fördjupad granskning enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011, vars resultat också offentliggjordes den 26 februari 2020. Av analysen drog kommissionen slutsatsen att Rumänien har makroekonomiska obalanser. De svaga punkterna är framför allt kopplade till kostnadskonkurrenskraft och ett ökande underskott i bytesbalansen mot bakgrund av en expansiv finanspolitik och ett oförutsägbart företagsklimat.

                  (3)

                  Den 11 mars 2020 klassificerade Världshälsoorganisationen officiellt covid-19-utbrottet som en global pandemi. Pandemin utgör ett allvarligt hot mot folkhälsan för medborgare, samhällen och ekonomier. Den leder till hårt ansatta hälso- och sjukvårdssystem, störningar i de globala leveranskedjorna, volatilitet på finansmarknaderna, kraftig påverkan på konsumentefterfrågan och negativa effekter för olika sektorer. Den hotar människors arbeten och inkomster liksom företagens verksamheter. Pandemin har lett till en kraftig ekonomisk chock som redan har fått allvarliga återverkningar i unionen. Den 13 mars 2020 antog kommissionen ett meddelande om en samordnad ekonomisk reaktion på krisen som omfattar alla aktörer på nationell nivå och unionsnivå.

                  (4)

                  Flera medlemsstater har utlyst undantagstillstånd eller infört nödåtgärder. Nödåtgärderna bör vara strikt proportionella, nödvändiga, tidsbegränsade och i linje med europeiska och internationella standarder. De bör vara föremål för demokratisk tillsyn och oberoende rättslig prövning.

                  (5)

                  Den 20 mars 2020 antog kommissionen ett meddelande om aktivering av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten. Den allmänna undantagsklausulen, som fastställs i artiklarna 5.1, 6.3, 9.1 och 10.3 i förordning (EG) nr 1466/97 och artiklarna 3.5 och 5.2 i rådets förordning (EG) nr 1467/97 (4), underlättar samordningen av budgetpolitiken vid en allvarlig konjunkturnedgång. I sitt meddelande av den 20 mars 2020 ansåg kommissionen, mot bakgrund av den förväntade allvarliga konjunkturnedgången till följd av covid-19-pandemin, att villkoren för att aktivera den allmänna undantagsklausulen var uppfyllda och uppmanade rådet att godkänna denna slutsats. Den 23 mars 2020 instämde medlemsstaternas finansministrar i kommissionens bedömning. De var överens om att den allvarliga ekonomiska nedgången kräver beslutsamma, långtgående och samordnade åtgärder. Aktiveringen av den allmänna undantagsklausulen medger en tillfällig avvikelse från anpassningsbanan mot det medelfristiga budgetmålet, förutsatt att detta inte äventyrar de offentliga finansernas hållbarhet på medellång sikt. När det gäller den korrigerande delen kan rådet, på grundval av en rekommendation från kommissionen, även besluta att anta en reviderad finanspolitisk strategi. Den allmänna undantagsklausulen innebär inte att stabilitets- och tillväxtpaktens förfaranden avbryts. Den tillåter att medlemsstaterna avviker från de budgetkrav som normalt skulle gälla, samtidigt som den ger kommissionen och rådet möjlighet att vidta nödvändiga politiska samordningsåtgärder inom ramen för pakten.

                  (6)

                  Det krävs fortsatta åtgärder för att begränsa och bekämpa spridningen av covid-19-pandemin, stärka de nationella hälso- och sjukvårdssystemens resiliens, mildra de socioekonomiska konsekvenserna av pandemin genom stödåtgärder till företag och hushåll och säkerställa adekvata arbetsmiljöförhållanden så att den ekonomiska verksamheten kan återupptas. Unionen bör använda alla tillgängliga verktyg för att stödja medlemsstaternas insatser inom dessa områden. Samtidigt bör medlemsstaterna och unionen samarbeta för att förbereda de åtgärder som krävs för en återgång till normalt fungerande samhällen och ekonomier och till en hållbar tillväxt, varvid bland annat den gröna och digitala omställningen integreras och lärdomar dras av krisen.

                  (7)

                  Covid-19-krisen har visat på den inre marknadens flexibilitet när det gäller att anpassa sig till extraordinära omständigheter. För att säkerställa en snabb och smidig övergång till återhämtningsfasen och fri rörlighet för varor, tjänster och arbetstagare bör dock de extraordinära åtgärder som hindrar den inre marknaden från att fungera normalt upphävas så snart de inte längre är nödvändiga. Den nuvarande krisen har visat på behovet av krisberedskapsplaner inom hälso- och sjukvården. De centrala inslagen i arbetet med att ta fram mer omfattande krisberedskapsplaner innefattar förbättrade inköpsstrategier, diversifierade leveranskedjor och strategiska reserver av viktig utrustning.

                  (8)

                  Unionslagstiftaren har redan ändrat de relevanta lagstiftningsramarna genom Europaparlamentets och rådets förordningar (EU) 2020/460 (5) och (EU) 2020/558 (6) för att ge medlemsstaterna möjlighet att mobilisera alla outnyttjade resurser från de europeiska struktur- och investeringsfonderna så att de kan hantera de extraordinära konsekvenserna av covid-19-pandemin. Dessa ändringar kommer att tillhandahålla ytterligare flexibilitet samt förenklade och effektiviserade förfaranden. För att minska trycket på kassaflödena kan medlemsstaterna också dra nytta av en medfinansieringsgrad på 100 % från unionsbudgeten under räkenskapsåret 2020–2021. Rumänien uppmanas att fullt ut utnyttja dessa möjligheter för att hjälpa de personer och sektorer som drabbats hårdast.

                  (9)

                  Covid-19-pandemins socioekonomiska konsekvenser kommer troligtvis att vara ojämnt fördelade mellan olika regioner i Rumänien på grund av stora investerings- och arbetsproduktivitetsklyftor och olika specialiseringsmönster. Detta medför en betydande risk för ökande regionala skillnader inom Rumänien, vilket vänder den trend mot något minskande skillnader mellan huvudstaden och övriga regioner och mellan stads- och landsbygdsområden som redan iakttagits. I kombination med risken för en tillfällig upplösning av konvergensprocessen mellan medlemsstaterna krävs i den nuvarande situationen riktade politiska insatser.

                  (10)

                  Rumänien lade fram sitt nationella reformprogram för 2020 den 8 maj 2020 och sitt konvergensprogram för samma år den 14 maj 2020. De två programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas.

                  (11)

                  Rumänien omfattas för närvarande av stabilitets- och tillväxtpaktens korrigerande del.

                  (12)

                  Den 3 april 2020 antog rådet beslut (EU) 2020/509 (7), i vilket man konstaterade att det förelåg ett alltför stort underskott i Rumänien på grund av bristande efterlevnad av underskottskriteriet 2019. Denna slutsats grundade sig på regeringens uppdaterade finanspolitiska mål, som utgick från uppgifter om budgetgenomförandet dittills under året. Det offentliga underskottet 2019 på 4,3 % av bruttonationalprodukten (BNP) bekräftade överträdelsen. Överträdelsen var en följd av att de offentligfinansiella obalanserna stegvis ökade under en period av kraftig ekonomisk tillväxt på grund av den expansiva finanspolitik som bedrivits sedan 2016. Systematiska och upprepade avvikelser från de nationella finanspolitiska reglerna under den perioden ledde till att reglerna i stort sett inte hade någon verkan. Dessutom har Rumänien upprepade gånger underlåtit att vidta verkningsfulla åtgärder som svar på rådets rekommendationer inom ramen för förfarandet vid betydande avvikelser. Den 3 april 2020 utfärdade rådet också en rekommendation (8) i syfte att få situationen med ett alltför stort offentligt underskott att upphöra i Rumänien senast 2022.

                  (13)

                  Den långsiktiga hållbarheten i Rumäniens offentliga finanser stod på spel redan före covid-19-pandemin på grund av stora budgetunderskott och en enligt prognoserna betydande ökning av kostnaderna för en åldrande befolkning, framför allt pensioner. Pensionerna höjdes med 15 % i september 2019 och ska, på grundval av en pensionslag som antogs under sommaren 2019, höjas med 40 % i september 2020 och uppräknas i september 2021. Pensionsutgifterna kommer därmed att öka avsevärt under perioden 2020–2022. Hållbarheten i de offentliga finanserna äventyras ytterligare av covid-19-pandemins konsekvenser för den ekonomiska verksamheten och den budgetansträngning som krävs för att dämpa effekterna. Till följd av tidigare finanspolitiska beslut har Rumänien små finansiella buffertar för att hantera följderna av covid-19-pandemin.

                  (14)

                  Enligt konvergensprogrammet för 2020 planerar regeringen en försämring av det samlade saldot i de offentliga finanserna från ett underskott på 4,3 % av BNP 2019 till ett underskott på 6,7 % av BNP 2020, och den offentliga skuldkvoten väntas öka från 35,2 % 2019 till 40,9 % 2020. De makroekonomiska och finanspolitiska prognoserna påverkas av stor osäkerhet på grund av covid-19-pandemin. Det finns underliggande risker för budgetprognoserna, närmare bestämt verkar vissa inkomster inte ha uppskattats enligt de underliggande makroekonomiska prognoserna och utvecklingen av vissa löpande utgifter verkar grunda sig på åtgärder för att stärka de offentliga finanserna som inte anges i programmet.

                  (15)

                  Som svar på covid-19-pandemin, och som del av en samordnad unionsstrategi, har Rumänien antagit budgetåtgärder i god tid för att öka kapaciteten i sitt hälso- och sjukvårdssystem, begränsa pandemin och hjälpa de personer och sektorer som drabbats hårdast. Enligt konvergensprogrammet för 2020 uppgick dessa budgetåtgärder till 1,2 % av BNP. Åtgärderna omfattar tekniska arbetslöshetsförmåner till anställda och liknande förmåner till andra arbetstagarkategorier, medicinsk utrustning och andra utgifter för att bekämpa covid-19 samt bonusar till vårdpersonal som arbetar med patienter som är covid-19-smittade. Dessutom har regeringen aviserat åtgärder som, även om de inte har någon direkt budgetpåverkan, kommer att bidra till att tillhandahålla likviditetsstöd till företagen. Åtgärderna omfattar skatteuppskov, påskyndade momsåterbetalningar, lånegarantier för små och medelstora företag, ett tillfälligt moratorium för hushållens och de små och medelstora företagens amorteringar samt uppskov med hyra och gas-, el- och vattenräkningar för små och medelstora företag. Sammantaget ligger de åtgärder som Rumäniens regering har vidtagit i linje med riktlinjerna i kommissionens meddelande av den 13 mars 2020.

                  (16)

                  På grundval av kommissionens vårprognos 2020 beräknas Rumäniens saldo i de offentliga finanserna vid oförändrad politik uppgå till -9,2 % av BNP 2020 och -11,4 % av BNP 2021. Enligt kommissionens beräkningar kommer den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP att uppgå till 46,2 % 2020.

                  (17)

                  Rumänien utlyste undantagstillstånd den 16 mars 2020. Från och med den 25 mars 2020 stängdes alla skolor och butiker, med undantag för de som säljer basförnödenheter, och restriktioner trädde i kraft vid gränserna. Invånarna fick röra sig ute endast i begränsade fall och striktare regler tillämpades för personer över 65 år. Rumänien förbjöd också resor till vissa länder och försatte flera städer i strikt karantän. Situationen har påverkat produktionssektorn och isoleringsåtgärderna har haft en mycket negativ inverkan på den ekonomiska verksamheten. Inom industrisektorn stängde flera tillverkare ner sin produktion under andra halvan av mars, vilket hade spridningseffekter i viktiga sektorer, t.ex. bilindustrin. En liknande utveckling har kunnat iakttas inom detaljhandeln och hotell- och restaurangbranschen. Den samlade effekten kommer att leda till en konjunkturnedgång under 2020. Undantagstillståndet upphörde den 14 maj 2020, och Rumänien meddelade att landet gradvis skulle lätta på restriktionerna. Den 15 maj 2020 infördes åtgärder för att underlätta förflyttningar inom städer, vissa butiker öppnade igen och det blev obligatoriskt med munskydd i slutna offentliga utrymmen och affärslokaler, i kollektivtrafiken och på arbetsplatser. Vissa tillverkare inom fordonsindustrin återupptog gradvis sin verksamhet i slutet av april och början av maj 2020. Regeringen förbereder ytterligare åtgärder för att få fart på ekonomin.

                  (18)

                  Pandemin har inneburit oerhörda påfrestningar på hälso- och sjukvårdssystemet. Krisen slog mot ett system som kännetecknas av strukturella brister, såsom låga utgifter och ojämlik tillgång till hälso- och sjukvård. Till följd av detta består den främsta utmaningen i att förbättra hälso- och sjukvårdssystemets resiliens och dess kapacitet att hantera kraftiga störningar. Som en del av de omedelbara insatserna köpte Rumänien in kritisk medicinsk utrustning och inkluderade vårdkostnader med koppling till covid-19 i minimiförmånspaketet för oförsäkrade personer. Betydande brist på hälso- och sjukvårdspersonal, inbegripet familjeläkare, samt föråldrade vårdinrättningar, avsaknad av medicinsk utrustning, otillräcklig utbildning för vårdpersonal och begränsad kontinuitet och integration mellan olika vårdnivåer försvagar hälso- och sjukvårdssystems resiliens. Antalet rapporterade fall av ej tillgodosedda vårdbehov var på uppgång redan före covid-19-krisen och tillgången till hälso- och sjukvård har sannolikt försämrats. Pandemin har ytterligare belyst regionala skillnader och skillnaderna i hälso- och sjukvård för låginkomsttagare och äldre. På längre sikt är en åldrande befolkning och migration utmaningar som utsätter hälso- och sjukvårdssystemets hållbarhet för påfrestningar. Mot bakgrund av covid-19 är det lika viktigt att hantera strukturella problem, inbegripet utvecklingen av förebyggande hälsovård, öppenvård och samhällsbaserad vård, med välriktade offentliga politiska åtgärder. Långsiktiga investeringar kommer att behövas för att stärka det rumänska hälso- och sjukvårdssystemet genom att säkra vårdpersonal och utrustning, öka den tekniska och tillämpade forskningen och förbättra hälso- och sjukvårdens omfattning och tillgänglighet för hela befolkningen, även på landsbygden, inbegripet genom användning av e-hälsotjänster.

                  (19)

                  En snabb ekonomisk tillväxt under senare år har lett till förbättrade sociala förhållanden. Hushållens disponibla bruttoinkomst ökade med 5,7 % under 2019. Risken för fattigdom och social utestängning låg på 31,2 % under 2019 och var bland de högsta i unionen, även om den har minskat stadigt. Pandemins inverkan på ekonomin kan dock leda till försämrade sociala förhållanden. Fattigdom och social utestängning, inbegripet barnfattigdom, fattigdom bland förvärvsarbetare och inkomstskillnader, förväntas öka, och sårbara grupper såsom arbetstagare med atypisk anställning, odeklarerad arbetskraft, egenföretagare, romer, personer med funktionsnedsättning, äldre och hemlösa är bland de mest utsatta. Omfattningen av och lämpligheten på åtgärder för socialt skydd, och skatte- och förmånssystemets möjligheter för att åstadkomma en jämnare inkomstfördelning är fortfarande begränsade. Barn på landsbygden och i informella bosättningar har begränsad tillgång till kvalitativ förskoleverksamhet och barnomsorg, näringsriktig kost, hälso- och sjukvård och boende. Sociala transfereringar har en mycket begränsad inverkan för att minska fattigdomen, och det sociala referensindex som används som beräkningsgrund för de flesta av de sociala förmånerna har inte uppdaterats sedan 2008. Miniminivån för inkomststöd är fortfarande en av de lägsta i unionen. Trots att minimiinkomstreformen antogs 2016 har den skjutits upp ytterligare, till 2021. Sociala och samhällsviktiga tjänster är till stor del ännu otillräckliga, även på områden såsom vatten och sanitet, energi och boende. Fördelningen inom landet är dessutom ojämn och kännetecknas av väsentliga skillnader mellan landsbygd och stad samt regionala skillnader. Detta kan begränsa kapaciteten att motverka pandemins inverkan. Den sociala ekonomins potential att förbättra de sociala förhållandena är fortfarande outnyttjad.

                  (20)

                  Under 2019 var arbetsmarknadsutvecklingen fortsatt positiv, men det kvarstår olikheter mellan regioner, stads- och landsbygdsområden och mellan socioekonomiska grupper. Andelen utanför arbetskraften är hög, i synnerhet för kvinnor, unga, lågutbildade, personer med funktionsnedsättning och äldre. Mot bakgrund av covid-19-utbrottet kommer befintliga utmaningar sannolikt att fördjupas, tillsammans med en snabbt ökande arbetslöshet och andel som står utanför arbetskraften. Enligt kommissionens vårprognos 2020 väntas arbetslösheten öka till 6,5 % 2020 och återhämta sig något, till 5,4 % 2021. Odeklarerat arbete förblir en utmaning och dess negativa inverkan kan förvärras under rådande förhållanden, och visar på behovet av att stödja övergången till deklarerat arbete. Anpassade och lämpliga tjänster för att tillgodose behoven hos utsatta grupper och arbetstagare som påverkas av krisen är därför av stor vikt. Utöver det nyligen införda tekniska arbetslöshetssystemet är utökad tillgång till system för korttidsarbete, främjande av åtgärder för inkomststöd och möjligheter till flexibla arbetsformer och distansarbete för drabbade arbetstagare, med deltagande av arbetsmarknadens parter, avgörande för att man ska kunna stärka arbetsmarknadens motståndskraft på både kort och lång sikt.

                  (21)

                  Ihållande kompetensglapp och kompetensunderskott, som underbyggs av den demografiska utvecklingen och den begränsade arbetsmarknadsrelevansen för utbildning, begränsade Rumäniens ekonomiska tillväxtpotential även före pandemin. Under 2019 var andelen vuxna som deltog i utbildning 1,3 %, vilket är en av de lägsta siffrorna i unionen. Ett lågt deltagande i förskoleverksamhet och barnomsorg bidrar till ökade skillnader vad gäller elevernas möjligheter. Att utbildningen är jämlik, inkluderande och av hög kvalitet är fortsatt viktiga utmaningar och det behövs strategiska reformer inom detta område. Trots vissa framsteg under senare år har Rumänien en stor andel unga med högst grundskoleutbildning (15,3 % under 2019) och unga som varken arbetar eller studerar (14,7 %, en knapp ökning från 2018). Det finns fortfarande ingen integrerad, landsomfattande mekanism som riktar sig till elever som lämnar skolan med högst grundskoleutbildning. Utbildningsresultaten, i synnerhet på landsbygden och i ekonomiskt eftersatta områden, förbättras inte. Deltagandet i högre utbildning är lågt och förblir otillräckligt anpassat till arbetsmarknadens behov. Antalet högskoleutbildade inom naturvetenskap, teknik, ingenjörsvetenskap och matematik är fortsatt lågt. Rumäniens resultat är svaga i många delar av indexet för digital ekonomi och socialpolitik, inklusive digitala offentliga tjänster, digitala färdigheter hos hela befolkningen och digitalisering av företag. De grundläggande digitala färdigheterna och den grundläggande programvarukompetensen är bland de lägsta i unionen. På grund av ojämn digital infrastruktur och otillräckliga digitala färdigheter utgör omställningen till distansutbildning på grund av covid-19-pandemin en utmaning för utbildningsinstitutioner, utbildare och studerande, i synnerhet utsatta elever och romer.

                  (22)

                  På grund av covid-19-pandemin och de åtgärder för att begränsa rörelsefriheten som följde, har leveranskedjor avbrutits i hela landet, företag har varit tvungna att skära ner på sin verksamhet eller till och med stänga ned och människor har inte kunnat arbeta. Företag av alla storlekar, men särskilt små och medelstora företag, drabbas hårt av störningarna i handeln och nedstängningen, och står inför likviditetsproblem och risk för konkurs. Regeringen har vidtagit åtgärder som kombinerar anpassat stöd till företag och inkomstskydd till alla drabbade arbetstagare. För att en återhämtning ska bli möjlig efter krisen kommer det att behövas ytterligare resurser för att fortsätta stödja företag och hushåll. Tjänstesektorn behöver särskilt uppmärksammas eftersom den har drabbats hårdast, och inom vissa undersektorer väntas nedgången pågå längre än för tillverkningssektorn. Regeringens insatsåtgärder inbegriper inrättandet av ett offentligt garantisystem (IMM Invest) med en finansieringsram på 15 miljarder rumänska leu, för att erbjuda statliga garantier till små och medelstora företag som tecknar räntefria lån för att finansiera investeringar och tillhandahålla rörelsekapital. Dessa garantier kommer också att vara fördelaktiga för bankerna, som behöver förbli välkapitaliserade och ha god likviditet för att säkerställa det nödvändiga kreditflödet till hushåll och företag. På grund av den hittills något begränsade roll som bankerna har haft vad gäller att tillhandahålla krediter till företag (i synnerhet till innovativa små och medelstora företag) räcker det kanske inte med enbart lånegarantier.

                  (23)

                  För att främja den ekonomiska återhämtningen kommer det vara viktigt att tidigarelägga mogna offentliga investeringsprojekt och stimulera privata investeringar, inbegripet genom relevanta reformer. Krisen har visat än tydligare att Rumänien har ett kritiskt behov av att stimulera offentliga infrastrukturarbeten inom områden som hållbara transporter, ren energi och infrastruktur för miljötjänster och digitala tjänster. Transporterna i städerna lider av dålig sektorsövergripande organisation och av de lokala leverantörernas svaga administrativa kapacitet. Avfallshanteringssystemet kännetecknas fortfarande av mycket låg återvinningsgrad av kommunalt avfall och mycket höga deponinivåer. Införandet av den nationella energi- och klimatplanen kommer att kräva investeringar i ren produktion och användning av energi samt omställning i regioner som är beroende av en enda industri och koldioxidintensiva regioner. Satsningarna måste intensifieras för att utvidga och modernisera dricks- och spillvatteninfrastrukturen. Investeringar i luftövervakningsnätverket är också nödvändigt på grund av allvarliga strukturella brister. Det finns även behov av att modernisera och säkerställa interoperabiliteten för alla digitala offentliga tjänster som innebär informationsutbyte, bland annat på områdena sociala frågor, utbildning och hälso- och sjukvård. Stora regionala skillnader och låg produktivitet inom vissa sektorer är negativt för den hållbara tillväxten på lång sikt. Lika viktiga är investeringar för att främja ekonomins konkurrenskraft genom att stödja forskning och utveckling, innovativa små och medelstora företag och integrering i unionens strategiska värdekedjor. Företagens investeringar i forskning och utveckling är fortsatt återhållsamma och begränsade till ett litet antal undersektorer, vilka i hög grad är beroende av utländska direktinvesteringar. Minskad offentlig finansiering av forskning och utveckling har lett till låg vetenskaplig och teknisk kvalitet samt svaga kopplingar mellan forskning och näringsliv. Programplaneringen för Fonden för en rättvis omställning, som är föremål för ett förslag från kommissionen, för perioden 2021–2027 kan hjälpa Rumänien att hantera en del av de utmaningar som omställningen till en klimatneutral ekonomi innebär, särskilt inom de områden som anges i bilaga D till landsrapporten 2020. Detta skulle ge Rumänien möjlighet att på bästa sätt använda den fonden.

                  (24)

                  Reformen av den offentliga förvaltningen har stagnerat. Det finns ingen gällande ändamålsenlig ram för strategisk planering och budgetplanering, något som har en dominoeffekt på den strategiska visionen för landets utveckling på lång sikt, prioriteringen av åtgärder och den politiska samordningen på central och lokal nivå. Den sektorsspecifika strategiska ramen är fragmenterad och i vissa fall överlappande, medan åtgärder som ska vidtas inom sektorer inte prioriteras. Den strategiska förvaltningsrollen för regeringens generalsekretariat är ännu inte konsoliderad. Långt driven uppdelning av kompetenser och resurser fortsätter att påverka genomförandet av offentliga tjänster, i synnerhet på lokal nivå och i fattiga områden. Onödig byråkrati och otillräcklig kapacitet för att tillhandahålla tjänster (även digitala) av hög kvalitet har en negativ inverkan på befolkningen och företagen, särskilt under den här krisen. Byråkratiska förfaranden för att starta företag och lagstiftningskrav för tjänsteleverantörer, inklusive reglerade yrken, är ytterligare hinder för marknadens fortsatta utveckling. Ett fördjupat samarbete mellan de rumänska marknadskontrollmyndigheterna och tullmyndigheterna kan hjälpa till att minska volymen varor som importeras från tredjeländer och som inte överensstämmer med kraven. Frekventa omorganisationer och överanvändning av tillfälligt styre hindrar förvaltningens oberoende. Införandet av bolagsstyrning för statsägda företag förblir också en utmaning.

                  (25)

                  Förutsägbarheten i beslutsfattandet är fortfarande ett stort problem. Före krisen följdes endast runt en tredjedel av den årliga regeringsplanen. Antalet undantagsförordningar som godkändes var fortsatt mycket högt, vilket skapade osäkerhet och hämmade sannolikt investeringar. Exempelvis hade GEO 114/2018 stor socioekonomisk inverkan på flera sektorer, inklusive finanssektorn. Även om bestämmelser med negativa konsekvenser för banksektorn har dragits tillbaka, gäller fortfarande vissa av de åtgärder som eventuellt kan påverka genomförbarheten av pensionsfonderna inom den andra pelaren på lång sikt. Förutsägbarhet och stabilitet i lagstiftningen om offentlig upphandling är fortfarande stora utmaningar. Effektiviteten i offentlig upphandling fortsätter att vara ett orosmoln, liksom att det saknas garantier för vissa åtgärder, särskilt systematisk förhandskontroll. Det görs få framsteg med att förbättra konsekvensutredningarnas styrning, kvalitet och ändamålsenlighet. Det finns ingen institutionell ram för kvalitetskontroll på regeringsnivå och alternativen för att inrätta en konsekvensutredningsnämnd utvärderas fortfarande. Den sociala dialogens funktion är fortsatt begränsad, i synnerhet på sektorsnivå, samtidigt som ett meningsfullt och kontinuerligt deltagande av arbetsmarknadens parter är centralt för att lyckas med strategier för att lätta på restriktionerna eller återhämtningsstrategier med beaktande av den pågående krisen. Den inrättade institutionella ramen för samråd används inte tillräckligt för att bidra till beslutsprocessen och gör inte arbetsmarknadens parter tillräckligt delaktiga i utformandet och genomförandet av reformer. Samtalen om ändringar av lagen om den sociala dialogen och granskning av ekonomiska sektorer har stannat av. Uppföljningen av Internationella arbetsorganisationens rekommendationer som utfärdades i april 2018 är fortfarande oviss. Avsaknaden av en permanent objektiv mekanism för att fastställa minimilönen kan ha en negativ inverkan på företagsklimatet.

                  (26)

                  Medan de landsspecifika rekommendationer som anges i denna rekommendation (de landsspecifika rekommendationerna för 2020) är inriktade på hur de socioekonomiska effekterna av pandemin ska hanteras och den ekonomiska återhämtningen underlättas, berörde de landsspecifika rekommendationerna för 2019 också reformer som är avgörande för att kunna hantera strukturella utmaningar på medellång och lång sikt. De landsspecifika rekommendationerna för 2019 är fortsatt aktuella och kommer att fortsätta att övervakas inom ramen för nästa års europeiska planeringstermin. Det gäller även de landsspecifika rekommendationerna för 2019 avseende investeringsrelaterade ekonomiska strategier. 2019 års landsspecifika rekommendationer bör beaktas i sin helhet vid den strategiska programplaneringen för sammanhållningspolitiska medel efter 2020, inbegripet riskreducerande åtgärder och strategier för att lätta på restriktionerna med avseende på den rådande krisen.

                  (27)

                  Efter mycket motvind de senaste åren har trycket på banksektorn avtagit, eftersom flera av de åtgärder som orsakat oro tidigare (inklusive bankskatten) avbröts i början av 2020. Banksektorn gick in i den rådande covid-19-krisen välkapitaliserad och med god likviditet, samtidigt som andelen nödlidande lån sjönk till under 5 %. De åtgärder som vidtagits av regeringen för att stödja hushåll och företag, särskilt små och medelstora företag, är också viktiga för att bevara banksektorns motståndskraft och bankernas kapacitet att absorbera chocker. Affärsbankerna har även vidtagit åtgärder för att stödja sina kunder, såsom senareläggning av amorteringar och räntebetalningar, förlängning av återbetalning av krediter, säkerställande av att uttagsautomaterna är påfyllda och minskade avgifter för onlinetjänster. Den 20 mars 2020 sänkte Rumäniens centralbank styrräntan och har sedan dess börjat köpa RON-betecknade statspapper på sekundärmarknaden för att säkerställa en smidig finansiering av den reala ekonomin och den offentliga sektorn. Trots åtgärderna, inbegripet den flexibilitet i tillsynen som beviljats av tillsynsmyndigheterna, kommer tillgångskvaliteten sannolikt att försämras under de kommande månaderna. Att bibehålla försiktiga utlåningsvillkor och prioritera stöd till lönsamma låntagare kommer därmed att bidra till att säkra tillgångskvaliteten inom banksektorn. Att säkerställa ett stabilt och förutsägbart regelverk för banker är dessutom en viktig förutsättning för att bevara deras aktiva roll vid tillförseln av kredit till ekonomin och för att stödja den ekonomiska återhämtningen.

                  (28)

                  Betydande lagändringar och politiska påtryckningar på domstolsväsendet under 2017, 2018 och stora delar av 2019 har påverkat rättssystemets effektivitet, kvalitet och oberoende samt dess kapacitet att utreda och bestraffa korruption på hög nivå. Även om regeringen för närvarande stödjer åtgärder för att förebygga och bestraffa korruption, och har visat vilja att dra tillbaka några av de mest kontroversiella åtgärderna, har Rumänien ännu inte genomfört de nödvändiga ändringarna i lagstiftningen. Detta övervakas med hjälp av samarbets- och kontrollmekanismen. Inom ramen för denna mekanism fortsätter kommissionen att övervaka reformen av rättsväsendet och kampen mot korruption i Rumänien. Därför omfattas de områdena inte av 2020 års landsspecifika rekommendationer för Rumänien, men de har betydelse för utvecklingen av en positiv socioekonomisk miljö i landet.

                  (29)

                  Den europeiska planeringsterminen utgör en ram för en kontinuerlig samordning av den ekonomiska politiken och sysselsättningspolitiken i unionen, vilket kan bidra till en hållbar ekonomi. I sina nationella reformprogram för 2020 har medlemsstaterna utvärderat de framsteg som gjorts med genomförandet av FN:s mål för hållbar utveckling. Genom att säkerställa ett fullständigt genomförande av de landsspecifika rekommendationerna för 2020 kommer Rumänien att bidra till att uppnå målen för hållbar utveckling och till de gemensamma insatserna för att säkerställa en konkurrenskraftig hållbarhet i unionen.

                  (30)

                  Kommissionen har inom ramen för 2020 års europeiska planeringstermin gjort en omfattande analys av Rumäniens ekonomiska politik och redogjort för den i 2020 års landsrapport. Kommissionen har även bedömt konvergensprogrammet för 2020, det nationella reformprogrammet för 2020 och uppföljningen av de landsspecifika rekommendationer Rumänien har fått tidigare år. Kommissionen har beaktat inte bara deras relevans för hållbarheten i finanspolitiken och den socioekonomiska politiken i Rumänien utan också att unionens regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i unionen genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på unionsnivå.

                  (31)

                  Mot bakgrund av denna bedömning har rådet granskat konvergensprogrammet för 2020, och dess yttrande (9) återspeglas särskilt i rekommendation 1 nedan.

                  (32)

                  Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och denna bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet för 2020 och konvergensprogrammet för 2020. I de landsspecifika rekommendationerna för 2020 beaktas behovet av att bekämpa covid-19-pandemin och underlätta den ekonomiska återhämtningen som ett nödvändigt första steg för att möjliggöra en justering av obalanserna. De landsspecifika rekommendationer för 2020 som är direkt inriktade på att korrigera de makroekonomiska obalanser som kommissionen identifierat enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 återspeglas i rekommendation 4.

            HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Rumänien att 2020 och 2021 vidta följande åtgärder:

                  1.

                  Bedriva en finanspolitik i enlighet med rådets rekommendation av den 3 april 2020, samtidigt som alla nödvändiga åtgärder för att effektivt hantera pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen vidtas. Undvika införandet av permanenta åtgärder som skulle riskera den finanspolitiska hållbarheten. Stärka hälso- och sjukvårdssystemets resiliens, särskilt vad gäller vårdpersonal och medicinsk utrustning, samt förbättra tillgången till hälso- och sjukvård.

                  2.

                  Tillhandahålla lämplig inkomstersättning och utöka åtgärderna för socialt skydd och tillgången till samhällsviktiga tjänster för alla. Minska covid-19-krisens effekter på sysselsättningen genom flexibla arbetsformer och aktiveringspolitik. Stärka kompetensen och det digitala lärandet, och säkerställa lika tillgång till utbildning.

                  3.

                  Säkerställa likviditetsstöd till ekonomin för att främja hushåll och företag, i synnerhet små och medelstora företag och egenföretagare. Tidigarelägga mogna offentliga investeringsprojekt och främja privata investeringar för att stödja den ekonomiska återhämtningen. Inrikta investeringarna på den gröna och den digitala omställningen, särskilt hållbara transporter, infrastruktur för digitala tjänster, ren och effektiv produktion och användning av energi samt miljöinfrastruktur, även i kolregionerna.

                  4.

                  Förbättra den offentliga förvaltningens kvalitet och ändamålsenlighet och förutsägbarheten i beslutsfattandet, bland annat genom lämpligt deltagande av arbetsmarknadens parter.

         Utfärdad i Bryssel den 20 juli 2020.

               På rådets vägnar

            J. KLOECKNER

               Ordförande

         (1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

         (2)  EUT L 306, 23.11.2011, s. 25.

         (3)  EUT C 301, 5.9.2019, s. 135.

         (4)  Rådets förordning (EG) nr 1467/97 av den 7 juli 1997 om påskyndande och förtydligande av tillämpningen av förfarandet vid alltför stora budgetunderskott (EGT L 209, 2.8.1997, s. 6).

         (5)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/460 av den 30 mars 2020 om ändring av förordningarna (EU) nr 1301/2013, (EU) nr 1303/2013 och (EU) nr 508/2014 vad gäller särskilda åtgärder för att mobilisera investeringar i medlemsstaternas hälso- och sjukvårdssystem samt i andra sektorer av deras ekonomier som reaktion på covid-19-utbrottet (Investeringsinitiativ mot effekter av coronavirus) (EUT L 99, 31.3.2020, s. 5).

         (6)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/558 av den 23 april 2020 om ändring av förordningarna (EU) nr 1301/2013 och (EU) nr 1303/2013 vad gäller särskilda åtgärder för att tillhandahålla extraordinär flexibilitet vid användningen av de europeiska struktur- och investeringsfonderna för att hantera covid-19-utbrottet (EUT L 130, 24.4.2020, s. 1).

         (7)  Rådets beslut (EU) 2020/509 av den 3 april 2020 om förekomsten av ett alltför stort underskott i Rumänien (EUT L 110, 8.4.2020, s. 58).

         (8)  Rådets rekommendation av den 3 april 2020 i syfte att få situationen med ett alltför stort offentligt underskott att upphöra i Rumänien (EUT C 116, 8.4.2020, s. 1).

         (9)  Enligt artikel 9.2 i förordning (EG) nr 1466/97.