title: Kommissionens rekommendation (EU) 2017/1936 av den 18 oktober 2017 om omedelbara åtgärder för att förhindra missbruk av sprängämnesprekursorer (Text av betydelse för EES. )

text:
               24.10.2017

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 273/12

         KOMMISSIONENS REKOMMENDATION (EU) 2017/1936
   av den 18 oktober 2017
   om omedelbara åtgärder för att förhindra missbruk av sprängämnesprekursorer
   (Text av betydelse för EES)
   EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 292, och
   av följande skäl:

               (1)

               Den senaste tidens terroristattacker och incidenter visar att hemmagjorda sprängämnen fortfarande utgör ett stort hot i Europa. Sprängämnesprekursorer är fortfarande tillgängliga och används i syfte att göra hemmagjorda sprängämnen, trots de ansträngningar som har gjorts för att begränsa och kontrollera tillgången till dem.

               (2)

               FN:s säkerhetsråd understryker i sin resolution 2370 (2017) det överhängande behovet av att förhindra terrorister från att använda eller försöka få tillgång till råvaror och komponenter som kan användas för att tillverka sprängämnen och efterlyser ökad vaksamhet, bland annat genom utfärdande av god praxis, informationsutbyte över gränserna och inrättande av partnerskap.

               (3)

               I Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 98/2013 (1) fastställs harmoniserade regler för tillhandahållande, införsel, innehav och användning av ämnen eller blandningar som kan missbrukas för olaglig tillverkning av sprängämnen, i syfte att begränsa allmänhetens tillgång till dessa ämnen och blandningar och säkerställa lämplig rapportering av misstänkta transaktioner i hela försörjningskedjan.

               (4)

               Det krävs att samtliga medlemsstater tillämpar förordning (EU) nr 98/2013 korrekt för att det ska gå att uppnå målet att förbättra den fria rörligheten för kemiska ämnen och blandningar på den inre marknaden och undanröja snedvridningar av konkurrensen medan man samtidigt säkerställer en hög skyddsnivå för allmänhetens säkerhet. Detta kommer också att främja målen med Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2017/541 (2), dvs. att förhindra terroristbrott som involverar tillverkning, innehav, förvärv, transport, tillhandahållande eller användning av sprängämnen samt tillhandahållande och mottagande av instruktioner om tillverkning eller användning av sprängämnen.

               (5)

               Syftet med denna rekommendation är att säkerställa att målet med förordning (EU) nr 98/2013 kan uppnås effektivare genom att ge medlemsstaterna riktlinjer om tillämpningen. Denna rekommendation kompletterar de riktlinjer (3) som antagits av kommissionen och den ständiga kommittén för prekursorer (4) och tar hänsyn till de diskussioner som förts i kommittén och under några regionala workshoppar för medlemsstaternas myndigheter under 2016 och 2017.

               (6)

               Allmänhetens tillgång till sprängämnesprekursorer bör begränsas för att förhindra att terrorister skaffar sprängämnesprekursorer. Genom förordning (EU) nr 98/2013 begränsas enskilda personers tillgång till och användning av sju kemiska ämnen (de begränsade sprängämnesprekursorer som förtecknas i bilaga I till förordning (EU) nr 98/2013) (5).

               (7)

               Trots detta förbud får medlemsstaterna besluta att bevilja allmänheten tillgång till dessa ämnen, men endast genom ett system med tillstånd och registrering. Från och med den 1 januari 2017 har sexton medlemsstater tillstånds- och/eller registreringssystem i stället för ett förbud (6). I de medlemsstaterna kan enskilda personer alltså fortfarande få tillgång till och använda begränsade sprängämnesprekursorer.

               (8)

               Medlemsstaterna bör identifiera och främja lägre koncentrationer och alternativa ämnen som medför mindre farhågor för säkerheten samt fastställa villkor för lagring av sprängämnesprekursorer. De medlemsstater som har ett tillståndssystem bör säkerhetspröva den person som begär tillstånd.

               (9)

               I denna rekommendation efterlyses också bättre verkställighet av de begränsningar och kontroller som föreskrivs i förordning (EU) nr 98/2013 och sektorsövergripande samarbete. Ökad medvetenhet bland alla aktörer i försörjningskedjan, även onlineaktörer, kommer att göra det lättare för dem att uppfylla sina skyldigheter enligt förordning (EU) nr 98/2013.

               (10)

               Utan att det påverkar tillämpningen av de rättsliga ramarna för gränsöverskridande informationsutbyte i samband med brottsutredningar om terroristbrott (7) eller tullfrågor (8) uppmanar denna rekommendation till utbyte av information om misstänkta transaktioner, försvinnanden, stölder och andra misstänkta incidenter eller tillståndsansökningar, när dessa verkar ha gränsöverskridande inslag.

               (11)

               Även om den senaste tidens attacker och incidenter främst har involverat triacetontriperoxid (TATP) gäller hotet många olika hemmagjorda sprängämnen och sprängämnesprekursorer. Unionen och dess medlemsstater måste förbli vaksamma genom att upptäcka och ta itu med utvecklingen på detta område, i samarbete med relevanta berörda parter och användare.

               (12)

               Sedan förordningen antogs har kommissionen övervakat och underlättat tillämpningen i nära samarbete med den ständiga kommittén för prekursorer. I februari 2017 antog kommissionen en rapport (9) där den konstaterade att förordningens ikraftträdande visserligen har bidragit till att minska det hot som sprängämnesprekursorer utgör i Europa, men att det är nödvändigt att identifiera åtgärder och insatser som förbättrar kontrollsystemet för hemmagjorda sprängämnen. I maj 2017 inledde kommissionen sitt arbete med att se över förordningen (10) om sprängämnesprekursorer genom en utvärdering som kommer att följas av en konsekvensbedömning under första halvan av 2018. I utvärderingen kommer man att granska förordningens relevans, ändamålsenlighet, effektivitet, samstämmighet och mervärde samt identifiera problem och hinder som kan kräva ytterligare insatser. I konsekvensbedömningen kommer man att undersöka olika politiska alternativ för att hantera eventuella problem och hinder som identifierats. I avvaktan på resultatet av denna översyn rekommenderas att medlemsstaterna vidtar omedelbara åtgärder för att i praktiken begränsa allmänhetens tillgång till sprängämnesprekursorer inom ramen för den befintliga förordningen.

         HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.

      Begränsning av allmänhetens tillgång till sprängämnesprekursorer

               1.

               Medlemsstaterna bör vidta alla nödvändiga åtgärder enligt förordning (EU) nr 98/2013 för att begränsa allmänhetens tillgång till sprängämnesprekursorer och förhindra att terrorister får tag på sprängämnesprekursorer, samt sörja för tillbörlig rapportering av misstänkta transaktioner i hela försörjningskedjan. I detta syfte bör medlemsstaterna noggrant bedöma huruvida deras system med förbud, tillstånd eller registrering verkligen uppfyller dessa mål. Medlemsstaterna bör underrätta kommissionen om resultaten av sin bedömning inom fyra månader efter antagandet av denna rekommendation. Denna information kommer att bidra till bedömningen av eventuella ytterligare åtgärder på EU-nivå.

               2.

               Dessutom bör medlemsstaterna snarast vidta följande åtgärder:

                           a)

                           Främja och, om det är möjligt och lämpligt, kräva användning av alternativa ämnen eller lägre koncentrationer som kan användas för samma legitima verksamhet med mindre risk för säkerheten.

                           b)

                           Fastställa säkerhetskrav avseende lagring av sprängämnesprekursorer för ekonomiska aktörer, yrkesmässiga användare och enskilda personer som lagligen är i besittning av sprängämnesprekursorer.

                           c)

                           Tillhandahålla ekonomiska aktörer tydliga riktlinjer om hur man på ett effektivt och ändamålsenligt sätt kan kontrollera huruvida en person agerar som enskild person. I detta syfte skulle medlemsstaterna kunna tillämpa en kategori av ”yrkesmässiga användare”, som innebär att en person har behov av en begränsad sprängämnesprekursor av orsaker som är knutna till hans eller hennes näringsverksamhet, affärsverksamhet eller yrke.

                           d)

                           Om ett tillståndssystem har inrättats i enlighet med artikel 4.2 i förordning (EU) nr 98/2013, säkerhetspröva den person som ansöker om tillstånd, i synnerhet för att kontrollera den sökandes brottsregisteruppgifter i alla de stater där personen har bott under de föregående fem åren.

                           e)

                           Inrätta kontrollsystem för att upptäcka om ekonomiska aktörer inte följer reglerna.

      Stärkt samarbete och kontakt med försörjningskedjan

               3.

               För att stärka samarbetet och kontakterna med försörjningskedjan bör medlemsstaterna göra följande:

                           a)

                           Tillhandahålla utbildning för att se till att de brottsbekämpande myndigheterna, beredskapspersonal och tullmyndigheterna känner igen sprängämnesprekursorer och blandningar som innehåller dessa vid fullgörandet av sina uppdrag och kan reagera snabbt och korrekt på misstänkt verksamhet.

                           b)

                           Utöver de befintliga rapporteringskraven i artikel 9.4 i förordning (EU) nr 98/2013, uppmuntra slutanvändarna av sprängämnesprekursorer att rapportera betydande försvinnanden och stölder.

                           c)

                           I den mån detta inte redan omfattas av befintliga skyldigheter enligt unionslagstiftningen, utbyta information med andra berörda medlemsstater om misstänkta transaktioner, försvinnanden, stölder och andra misstänkta incidenter eller tillståndsansökningar, när dessa har gränsöverskridande inslag, så snart som möjligt och i enlighet med nationell lagstiftning och relevanta internationella rättsliga instrument.

                           d)

                           Identifiera alla relevanta sektorer, inbegripet onlineverksamhet, vidta skräddarsydda åtgärder för att öka medvetenheten i varje sektor och föra en dialog med försörjningskedjan och slutanvändare för att förbättra kunskaperna om sprängämnesprekursorers legitima yrkesmässiga och icke-yrkesmässiga användningsområden.

      Utfärdad i Bryssel den 18 oktober 2017.

            På kommissionens vägnar

         Julian KING

            Ledamot av kommissionen

      (1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 98/2013 av den 15 januari 2013 om saluföring och användning av sprängämnesprekursorer (EUT L 39, 9.2.2013, s. 1).

      (2)  Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2017/541 av den 15 mars 2017 om bekämpande av terrorism, om ersättande av rådets rambeslut 2002/475/RIF och om ändring av rådets beslut 2005/671/RIF (EUT L 88, 31.3.2017 s. 6).

      (3)  https://ec.europa.eu/home-affairs/sites/homeaffairs/files/what-we-do/policies/crisis-and-terrorism/explosives/explosives-precursors/docs/guidelines_on_the_marketing_and_use_of_explosives_precursors_en.pdf

      (4)  http://ec.europa.eu/transparency/regexpert/index.cfm?do=groupDetail.groupDetail&groupID=3245

      (5)  Väteperoxid, nitrometan, salpetersyra, kaliumklorat, kaliumperklorat, natriumklorat och natriumperklorat i koncentrationer som överstiger de gränsvärden som anges i bilaga I, även i form av blandningar eller andra ämnen där dessa begränsade ämnen ingår i koncentrationer som överstiger respektive gränsvärde.

      (6)  Rapport från kommissionen om tillämpning av, och delegering av befogenhet inom ramen för, förordning (EU) nr 98/2013 om saluföring och användning av sprängämnesprekursorer, COM(2017) 103 final av den 28 februari 2017.

      (7)  Rådets beslut 2005/671/RIF av den 20 september 2005 om informationsutbyte och samarbete när det gäller terroristbrott (EUT L 253, 29.9.2005, s. 22).

      (8)  Rådets förordning (EG) nr 515/97 av den 13 mars 1997 om ömsesidigt bistånd mellan medlemsstaternas administrativa myndigheter och om samarbete mellan dessa och kommissionen för att säkerställa en korrekt tillämpning av tull- och jordbrukslagstiftningen (EGT L 82, 22.3.1997, s. 1).

      (9)  Rapport från kommissionen om tillämpning av, och delegering av befogenhet inom ramen för, förordning (EU) nr 98/2013 om saluföring och användning av sprängämnesprekursorer, COM(2017) 103 final av den 28 februari 2017.

      (10)  https://ec.europa.eu/home-affairs/what-is-new/work-in-progress/initiatives/revision-regulation-marketing-and-use-explosives-precursors_en


title: Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on Austria’s 2013 national reform programme and delivering a Council opinion on Austria’s stability programme for 2012-2017

text:
                          EUROPEISKA
                          KOMMISSIONEN

                                                 Bryssel den 29.5.2013
                                                 COM(2013) 370 final

                                   Rekommendation till

                            RÅDETS REKOMMENDATION

                      om Österrikes nationella reformprogram 2013

     med angivande av rådets yttrande om Österrikes stabilitetsprogram för 2012–2017

                                 {SWD(2013) 370 final}

SV                                                                                SV
 ---pagebreak---                                                Rekommendation till

                                      RÅDETS REKOMMENDATION

                               om Österrikes nationella reformprogram 2013

           med angivande av rådets yttrande om Österrikes stabilitetsprogram för 2012–2017

     EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
     med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2
     och 148.4,
     med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av
     övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den
     ekonomiska politiken1, särskilt artikel 5.2,
     med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation2,
     med beaktande av Europaparlamentets yttrande3,
     med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,
     med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,
     efter att ha hört ekonomiska och finansiella kommittén, och
     av följande skäl:
     (1)      Den 26 mars 2010 antog Europeiska rådet Europeiska kommissionens förslag till en
              ny strategi för sysselsättning och tillväxt – Europa 2020. Strategin bygger på en utökad
              samordning av den ekonomiska politiken med inriktning på ett antal nyckelområden
              där åtgärder måste vidtas för att öka Europas potential för hållbar tillväxt och
              konkurrenskraft.
     (2)      Rådet antog den 13 juli 2010 en rekommendation om de allmänna riktlinjerna för
              medlemsstaternas och unionens ekonomiska politik (2010–2014) och den 21 oktober
              2010 ett beslut om riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik4, vilka
              tillsammans utgör de så kallade integrerade riktlinjerna. Medlemsstaterna uppmanades
              att beakta de integrerade riktlinjerna i sin nationella ekonomiska politik och
              sysselsättningspolitik.
     (3)      Den 29 juni 2012 antog rådet en tillväxt- och sysselsättningspakt som utgör en
              systematisk ram för insatser på nationell nivå, EU-nivå och euroområdesnivå. Den
              innehåller alla tillgängliga medel, instrument och politik. Rådet beslöt om insatser som
              ska utföras på medlemsstatsnivå och förband sig särskilt att uppnå målen i strategin
              Europa 2020 och genomföra de landsspecifika rekommendationerna.

     1
              EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.
     2
              COM(2013)370 final.
     3
              P7_TA(2013)0052 och P7_TA(2013)0053.
     4
              Rådets beslut 2013/208/EU av den 22 april 2013.

SV                                                        2                                              SV
 ---pagebreak---      (4)   Den 6 juli 2012 antog rådet en rekommendation om Österrikes nationella
           reformprogram för 2012 och avgav sitt yttrande om Österrikes uppdaterade
           stabilitetsprogram för 2011–2016.
     (5)   Den 28 november 2012 antog kommissionen den tredje årliga tillväxtöversikten5 som
           markerar inledningen av den tredje europeiska planeringsterminen för samordning av
           den ekonomiska politiken. Den 28 november 2012 antog kommissionen den andra
           rapporten om varningsmekanismen6, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011. I
           rapporten angavs att Österrike inte tillhörde de medlemsstater som skulle bli föremål
           för en fördjupad granskning.
     (6)   Den 14 mars 2013 godkände Europeiska rådet prioriteringarna för att säkerställa
           finansiell stabilitet, budgetkonsolidering och tillväxtfrämjande åtgärder. Det betonade
           behovet att eftersträva differentierad och tillväxtfrämjande budgetkonsolidering,
           återställa normala lånevillkor i ekonomin, främja tillväxt och konkurrenskraft, ta itu
           med arbetslösheten och krisens sociala följdverkningar samt modernisera den
           offentliga förvaltningen.
     (7)   Den 16 april 2013 lade Österrike fram sitt stabilitetsprogram för 2013 som omfattar
           perioden 2012–2017 och även sitt nationella reformprogram för 2013. För beaktande
           av inbördes samband har de båda programmen bedömts samtidigt.
     (8)   På grundval av bedömningen av stabilitetsprogrammet 2013 enligt rådets förordning
           (EG)       nr    1466/97      anser    rådet    att    Österrike    gjort     betydande
           konsolideringsansträngningar för att minska det alltför stora budgetunderskottet. När
           det gäller programmet för 2013 är det makroekonomiska scenariot bakom
           programmets beräkningar av de offentliga finanserna optimistiskt. I programmet är
           den finanspolitiska strategins huvudmål att gradvis minska det offentliga underskottet
           och nominellt sett uppnå budgetbalans senast 2016 och målet på medellång sikt senast
           2015. I programmet bekräftas det föregående målet på medellång sikt med ett
           strukturellt underskott på 0,45 % av BNP. Detta mål motsvarar kraven i stabilitets- och
           tillväxtpakten. Enligt aktuella beräkningar är Österrike på väg att korrigera sitt alltför
           stora underskott år 2013, eftersom det offentliga underskottet var 2,5 % av BNP år
           2012 och väntas minska ytterligare till 2,2 % år 2013 respektive 1,8 % år 2014, enligt
           kommissionens prognos. Emellertid kan kostnader tillkomma i samband med
           nedläggningen av en stor bank och eventuellt spä på underskottet betydligt. Det
           strukturella underskottet beräknas år 2013 öka med upp till 1,8 %, efter en stark
           förbättring som överskred korrigeringen enligt förfarandet vid alltför stora underskott
           år 2012. Även i kommissionens prognos bekräftas en blygsam ökning av det
           strukturella underskottet 2013. Enligt programmet för perioden efter 2013 uppvisar det
           omräknade strukturella saldot en strukturell korrigering på över 0,5 % år 2014 och
           2015. Detta gör att Österrike kan uppnå målet på medellång sikt redan två år tidigare
           än i det scenario som presenteras i programmet, dvs. 2015 i stället för 2017. Enligt
           programmets uppgifter om utgiftsriktmärket väntas de offentliga utgifternas
           tillväxttakt under åren 2014 och 2016 (netto diskretionära åtgärder) bidra till en årlig
           strukturell korrigering på 0,5 % av BNP. Emellertid är programscenariots beräknade
           klart lägre utgiftskvot mycket optimistisk, eftersom denna skulle nå sin lägsta nivå på
           mer än 15 år. Från 2014 till 2016 kan Österrike väntas vara i en övergångsperiod när
           det gäller uppfyllandet av skuldkravet och planerna förefaller trygga en
           tillfredsställande utveckling mot det målet.

     5
           KOM(2012) 750 slutlig.
     6
           KOM(2012) 751 slutlig.

SV                                                 3                                                    SV
 ---pagebreak---              Förstärkningen av det finanspolitiska ramverket har i stort sett inte påverkat
             relationerna mellan olika nivåer inom den offentliga förvaltningen. Överlappande
             ansvarsområden och glapp mellan medelstilldelning och utgiftsansvar är fortfarande
             ett problem. Åtgärder för att bromsa vårdutgifterna hotas av genomföranderisker, till
             följd av den komplicerade mekanismen med löpande överenskommelser mellan
             regeringen, socialförsäkringsanstalterna och delstatsnivåerna. Inom utbildningen
             pågår förhandlingar om ett sexpunktsförslag med bland annat avskaffande av
             skolmyndigheter på distriktsnivå. Detta är ett välkommet steg mot en rationalisering
             av ansvaret på olika förvaltningsnivåer, men en ytterligare rationalisering torde
             behövas för en mer betydande minskning av uppsplittringen.
     (9)    Den österrikiska arbetskraften beräknas krympa från 2020 och ekonomin blir alltmer
            kunskapsintensiv. Det finns möjligheter att optimera utnyttjandet av den arbetsföra
            befolkningen, särskilt kvinnor, migranter och äldre arbetare.
     (10)   Äldre arbetare har en sysselsättningsgrad som ligger under EU-genomsnittet (43,1 %
            mot 48,8 %) och nästan 30 % är arbetslösa i 1,5–3 år eller sjukskrivna precis innan de
            pensioneras. Förtidspensionering och invaliditetspension används fortfarande relativt
            ofta och kvinnor har en relativt låg pensionsålder (60 år), som ska öka blygsamt i
            framtiden. Detta har negativa effekter på utbudet av äldre arbetskraft.
     (11)   Visserligen har kvinnor en relativt hög sysselsättningsgrad i Österrike (70,3 % jämfört
            med 62,4 % i EU år 2012), men den kan fortfarande ökas genom att minska den
            ojämlika könsfördelningen på arbetsmarknaden. Andelen deltidsarbetande kvinnor är
            bland de högsta i EU och tillgången på barn- och äldreomsorg är begränsad. Kvinnors
            sysselsättning mätt i heltidsekvivalenter (55,6 % år 2012) visar att Österrike har
            särskilda svårigheter att tillvarata sin kvinnoarbetskraft. Dessutom har kvinnor dubbelt
            så ofta osäkra anställningar och är mycket koncentrerade till låglönetjänster. Detta
            mönster ger ett lönegap mellan män och kvinnor på 24 %, vilket är det tredje högsta i
            EU. En sänkning av skattetrycket för låginkomsttagare skulle främja en ökning av
            sysselsättningen. Det österrikiska skattesystemets struktur skulle möjliggöra en
            skatteväxling mot andra skatteslag som är mindre tillväxthämmande. Exempelvis
            motsvarar förmögenhetsskatten i Österrike 0,5 % av BNP och ligger betydligt under
            EU-genomsnittet på 2,1 %. Särskilt den periodiska fastighetsskatten – som anses vara
            den minst tillväxthämmande – är den tredje lägsta i EU och uppgick till 0,2 % av BNP
            år 2011 (EU-genomsnittet: 1,3 %).
     (12)   År 2011 var 19 % av den arbetsföra bevakningen utlandsfödd, vilket gör att Österrike
            har den största andelen arbetsföra invandrare i OECD. Invandrare har ofta svårigheter
            på arbetsmarknaden och betydligt högre arbetslöshet (9,7 % mot 3,6 %) och lägre
            sysselsättning (ej medborgare från EU 27: 62,8 %, österrikare: 76,4 %). Tre gånger
            oftare än österrikare har dessutom invandrare arbeten och löner som inte motsvarar
            deras faktiska yrkeskvalifikationer (2008: 27,5 % mot 9,7 %). Vidare är deras
            utbildningsresultat sämre och riskerna för fattigdom större (26,6 % mot 12,6 %).
     (13)   Beräkningarna av pensions- och vårdsutgifter tyder på att dessa på medellång och lång
            sikt utgör en risk för de offentliga finansernas hållbarhet. Beräkningarna av
            långtidsvårdsutgifter antyder också hållbarhetsrisker, om än i mindre utsträckning.
            Reformerna av pensionssystemet nyligen bör i viss mån minska hållbarhetsriskerna,
            om de åtföljs av förändringar på arbetsmarknaden så att äldre kan arbeta längre.
            Emellertid saknas fortfarande en ökad harmonisering av mäns och kvinnors
            pensionsålder respektive en koppling mellan pensionsåldern och ökad livslängd. En
            fråga som måste lösas är vårdens och långtidssjukvårdens finansiering på lång sikt,

SV                                                 4                                                   SV
 ---pagebreak---             också mot bakgrund av det ökade behovet av och efterfrågan på långtidssjukvård. De
            politiska åtgärderna nyligen på vårdområdet torde vara i rätt riktning, men deras
            effektivitet bör utvärderas noga om några år. Det är befogat att öka förebyggande
            insatser, rehabilitering och eget boende för att bromsa framtida kostnadsstegringar.
     (14)   Enligt jämförande internationella studier och tester ligger utbildningsresultaten för
            Österrikes 10–15-åringar under genomsnittet, trots att landets utbildningsutgifter
            ligger på 6,01 % av BNP, klart över EU-genomsnittet på 5,41 %. Mer än 25 % av 15-
            åringarna har dålig läsfärdighet och resultaten är obetydligt bättre i matematik.
            Skillnaderna i utbildningsresultat mellan invandrarungdomar och övriga ungdomar är
            bland de största i EU. Inom högre utbildning ökar antalet studenter vilket belastar både
            finanser och organisation, medan andelen utexaminerade är låg. Ansvaret för
            utbildningssystemets förvaltning och finansiering är också uppsplittrat.
     (15)   Österrike är en av de medlemsstater som BNP-mässigt mest skulle gynnas av
            minskade hinder för gränsöverskridande tjänster. Ändå finns det fortfarande betydande
            inträdeshinder och hinder för effektiv konkurrens på tjänsteområdet. Dessa hinder är
            särskilt stora inom fria yrken och järnvägstransporter. De fria yrkenas tjänster spelar
            en viktig roll på tjänstemarknaden och svarar för 10 % av BNP och 11 % av den totala
            sysselsättningen. Det finns fortfarande begränsningar för inträde till och utövande av
            fria yrken, bland annat beträffande krav på bolagsform och aktieägande. Det borde
            undersökas hur motiverade dessa begränsningar är och om inte allmänintresset kan
            tillgodoses med en liberalare reglering. Även om förändringen nyligen av
            konkurrenslagstiftningen kommer att stärka den österrikiska konkurrensmyndighetens
            befogenheter, så har den fortfarande mindre resurser än i liknande eller mindre
            ekonomier.
     (16)   Österrike har gjort framsteg när det gäller samarbetet inom finansiell tillsyn av hem-
            /värdmedlemsstater. Dessutom har omstruktureringen förbättrats av nationaliserade
            eller delvis nationaliserade banker som fått omstruktureringsstöd. Riskerna för en
            fortsatt försämring av dessa bankers tillgångskvalitet innebär dock att motsvarande
            sårbarhet bör övervakas noga.
     (17)   Inom ramen för den europeiska planeringsterminen har kommissionen gjort en
            omfattande analys av Österrikes ekonomiska politik. Den har bedömt
            stabilitetsprogrammet och det nationella reformprogrammet. Den har beaktat inte bara
            programmens relevans för en hållbar finanspolitik och socioekonomisk politik i
            Österrike utan även i vilken utsträckning som EU:s regler och riktlinjer har iakttagits,
            mot bakgrund av behovet att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i EU
            genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på EU-nivå.
            Kommissionens      rekommendationer        inom    ramen    för     den     europeiska
            planeringsterminen avspeglas i rekommendationerna 1 till 7 nedan.
     (18)   Mot bakgrund av denna bedömning har rådet granskat Österrikes stabilitetsprogram
            och dess yttrande7 avspeglas särskilt i rekommendation 1 nedan.
     (19)   I samband med den europeiska planeringsterminen har kommissionen också analyserat
            den ekonomiska politiken i euroområdet. På denna grundval har rådet utfärdat
            särskilda rekommendationer till medlemsstaterna som har euro som valuta. Österrike
            bör också se till dessa rekommendationer följs i sin helhet och i tid.

     7
            Enligt artikel 5.2 i rådets förordning (EG) nr 1466/97.

SV                                                         5                                           SV
 ---pagebreak---      HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Österrike att vidta följande åtgärder under perioden
     2013–2014:
     1.      Genomföra budgeten för 2013 enligt plan för att korrigera det alltför stora
             underskottet på hållbart sätt och fullgöra den strukturella korrigeringsansträngningen
             enligt rådets rekommendationer inom ramen för förfarandet vid alltför stora
             underskott. Efter korrigeringen av det alltför stora underskottet fortsätta den
             strukturella anpassningen i en sådan takt att målet på medellång sikt uppnås senast
             2015. Rationalisera budgetrelationerna mellan olika nivåer inom den offentliga
             förvaltningen, exempelvis genom förenklad förvaltningsorganisation och en koppling
             av medelstilldelning och utgiftsansvar.
     2.      Harmonisera pensionsåldern för män och kvinnor, koppla lagstadgad pensionsålder
             till livslängd, genomföra och övervaka de nya reformer som begränsar
             förtidspensionering respektive öka anställbarheten bland äldre arbetstagare för att
             höja den faktiska pensionsåldern och öka äldres sysselsättning.
     3.      Vidta nya åtgärder för att öka kvinnors sysselsättningsgrad genom att förbättra barn-
             och äldreomsorg samt åtgärda de höga pensions- och löneskillnaderna mellan män
             och kvinnor. Fullt utnyttja arbetsmarknadspotentialen hos personer med
             invandrarbakgrund genom att lyfta erkännandet av deras kvalifikationer och
             utbildning. På budgetneutralt sätt minska låginkomsttagares skatter och sociala
             avgifter genom att utnyttja mindre tillväxthämmande skatteslag som periodisk
             förmögenhetsskatt.
     4.      Konsekvent genomföra de nya reformerna av vårdsystemet för att se till att den
             förväntade kostnadseffektiviteten realiseras. Utforma en ekonomiskt hållbar modell
             för tillhandahållandet av långtidsvård och satsa mer på förebyggande insatser,
             rehabilitering och eget boende.
     5.      Förbättra utbildningsresultaten, särskilt hos missgynnade ungdomar, inklusive
             förstärka de yngsta barnens utbildning samt minska de negativa effekterna av tidig
             uppdelning. Förbättra den högre utbildningens strategiska planering och stärka
             åtgärderna för minskade avhopp.
     6.      Förstärka den federala konkurrensmyndighetens befogenheter och resurser samt
             övervaka genomförandet av reformen av konkurrenslagstiftningen. Ta bort
             omotiverade restriktioner för tillträde till de fria yrkena. Detta inbegriper en
             undersökning av hur mycket allmänintresset berättigar till existerande
             tillträdesbegränsningar inom reglerade yrken och att främja konkurrensen särskilt
             inom järnvägssektorn.
     7.      För bevarad finansiell stabilitet noga övervaka de nationaliserade eller delvis
             nationaliserade bankerna och påskynda deras omstrukturering.
     Utfärdad i Bryssel den

                                                På rådets vägnar
                                                Ordförande

SV                                                6                                                   SV


				|

		52013DC0605

			REKOMMENDATION FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET om bemyndigande av kommissionen att på Europeiska unionens vägnar förhandla om ändringar av fördraget om upprättande av en energigemenskap /* COM/2013/0605 final */

			   	REKOMMENDATION FRÅN KOMMISSIONEN TILL
RÅDET
om bemyndigande av kommissionen att på
Europeiska unionens vägnar förhandla om ändringar av fördraget om upprättande
av en energigemenskap
1.           MOTIVERING
Fördraget om upprättande av en energigemenskap
undertecknades den 25 oktober 2005 i Aten av Europeiska gemenskapen och sedan
av nio fördragsslutande parter från sydöstra Europa och det trädde i kraft den
1 juli 2006. Artikel 16 i fördraget definierar gemenskapens regelverk om miljö
på följande sätt:
·
Rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om
bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt, ändrat
genom rådets direktiv 97/11/EG av den 3 mars 1997 och Europaparlamentets och
rådets direktiv 2003/35/EG av den 26 maj 2003.
·
Rådets direktiv 1999/32/EG av den 26 april 1999 om
att minska svavelhalten i vissa flytande bränslen och om ändring av direktiv
93/12/EEG.
·
Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/80/EG
av den 23 oktober 2001 om begränsning av utsläpp till luften av vissa föroreningar
från stora förbränningsanläggningar (direktivet om stora
förbränningsanläggningar).
·
Artikel 4.2 i rådets direktiv 79/409/EEG av den 2
april 1979 om bevarande av vilda fåglar.
I artikel 12 i fördraget om upprättandet av
energigemenskapen framgår det att alla fördragsslutande parter ska genomföra
gemenskapens regelverk om miljö i enlighet med tidsplanen i bilaga II till
fördraget.
Direktivet om stora förbränningsanläggningar
ersattes av kapitel III, artikel 72.3–4, och bilaga V i Europaparlamentets och
rådets direktiv 2010/75/EU av den 24 november 2010 om industriutsläpp
(samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar) med verkan
från och med den 7 januari 2013 för nya anläggningar och den 1 januari 2016 för
befintliga anläggningar. Direktivet om stora förbränningsanläggningar ska
upphöra att gälla med verkan från och med det senare datumet. Gemenskapens
regelverk om miljö som fastställs i artikel 16 i fördraget om upprättandet av
energigemenskapen och tidsplanen för genomförandet som finns i bilaga II, bör
därför följaktligen ändras.
Den 29 april 2013 antog kommissionen ett
beslut C(2013) 2364 final om fastställande av kommissionens förslag till
energigemenskapens ministerråd om genomförandet av Europaparlamentets och
rådets direktiv 2001/80/EG av den 23 oktober 2001 om begränsningar av utsläpp
från stora förbränningsanläggningar och om genomförandet av kapitel III, bilaga
V samt artikel 72.3–4 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/75/EU av
den 24 november 2010 om industriutsläpp (samordnade åtgärder för att förbygga
och begränsa föroreningar) och om ändring av artikel 16 i och bilaga II till
fördraget om energigemenskapen.
Artikel 5.2 i rådets beslut 2006/500 av den 29
maj 2006 om Europeiska gemenskapens ingående av fördraget om energigemenskapen,
fastställer det förfarande som ska tillämpas innan en ståndpunkt kan antas inom
energigemenskapen om ändringar av fördraget om energigemenskapen.
Mot bakgrund av ovanstående rekommenderar
kommissionen att rådet bemyndigar kommissionen att överlägga inom
energigemenskapens institutioner om nödvändiga ändringar av fördraget om
energigemenskapen.
2.           REKOMMENDATION
Kommissionen rekommenderar
·      att rådet bemyndigar kommissionen att förhandla på Europeiska unionens
vägnar om nödvändiga ändringar av fördraget om upprättande av en
energigemenskap,
·      att rådet i enlighet med fördraget bemyndigar kommissionen att på
Europeiska unionens vägnar förhandla om ändringar av fördraget om
energigemenskapen som fastställts i förhandlingsdirektiven som bifogats denna
rekommendation (”förhandlingsdirektiven”),
·      att rådet utser en kommitté i samråd med vilken förhandlingarna ska föras,
och
·      att rådet utfärdar förhandlingsdirektiven.
BILAGA
Förhandlingsdirektiv
för ändringar av fördraget om upprättande av en energigemenskap
De ändringar som det ska avtalas om på Europeiska
unionens vägnar ska baseras på de som föreslagits i kommissionens beslut
C(2013) 2364 final och bör syfta till att inom kortast möjliga tidsram säkra
konvergens med gemenskapens uppdaterade regelverk om miljö avseende
energiutsläpp från stora förbränningsanläggningar.


Rekommendation till rådets yttrande enligt artikel 5.3 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Irlands uppdaterade stabilitetsprogram 2005-2008


Viktigt rättsligt meddelande

|

52005SC0142

Rekommendation till rådets yttrande i enlighet med artikel 5 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Irlands uppdaterade stabilitetsprogram 2004-2007  /* SEK/2005/0142 slutlig */

	Bryssel den 2.2.2005SEK(2005) 142 slutligRekommendation tillRÅDETS YTTRANDEi enlighet med artikel 5 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Irlands uppdaterade stabilitetsprogram 2004-2007(framlagt av kommissionen)MOTIVERINGGenom rådets förordning (EG) nr 1466/97 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken[1] fastställdes att de deltagande medlemsstaterna, dvs. de länder som införde den gemensamma valutan, för första gången skulle lägga fram stabilitetsprogram till rådet och kommissionen senast den 1 mars 1999. Rådet skulle i enlighet med artikel 5 i förordningen granska dessa program på grundval av de bedömningar som hade gjorts av kommissionen och av den kommitté, Ekonomiska och finansiella kommittén, som inrättats genom artikel 114 i fördraget. På grundval av denna rekommendation, och efter yttranden från Ekonomiska och finansiella kommittén, lade rådet fram ett yttrande sedan programmen hade granskats. Enligt förordningen skall medlemsstaterna årligen lägga fram uppdaterade program, som också kan granskas av rådet enligt samma förfarande.Irlands första stabilitetsprogram, som omfattade perioden 1999-2001, lades fram den 2 december 1998, och granskades av rådet den 18 januari 1999. Uppdaterade program har därefter lagts fram varje år. Irland lade fram den senaste uppdateringen av stabilitetsprogrammet den 1 december 2004. Kommissionens avdelningar har gjort en teknisk bedömning av detta uppdaterade program, med beaktande av kommissionens höstprognoser 2004, uppförandekoden,[2] den allmänt vedertagna beräkningsmetoden för potentiell produktionskapacitet och konjunkturrensade saldon, rekommendationerna i de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken avseende perioden 2003-2005 samt de principer som fastställs i kommissionens meddelande till rådet och Europaparlamentet av den 27 november 2002, och som godkänts av rådet, om bättre samordning av finanspolitiken[3]. Av bedömningen framgår följande:-  Uppdateringen av det irländska stabilitetsprogrammet, som gäller perioden till och med 2007, lades fram för kommissionen den 1 december 2004, samma dag som regeringen lade fram 2005 års budget. Det uppdaterade programmet uppfyller kraven i ”uppförandekoden för stabilitets- och konvergensprogrammens innehåll och utformning”[4].-  Utsikterna för den irländska ekonomin enligt programmet har skrivits upp jämfört med utsikterna i uppdateringen 2003. Den reala BNP-tillväxten beräknas att öka till 5,3 % under 2004, jämfört med förväntade 3,3 % i det föregående programmet, vilket beror på både starkare inhemsk aktivitet och export. För perioden 2005–2007 bedömer man att den reala tillväxten kommer att ligga still på ungefär 5,2 % i snitt per år i BNP. Den potentiella tillväxten som har räknats fram med hjälp av den vedertagna beräkningsmetod som tillämpas på uppgifterna i uppdateringen översteg till att börja med denna tillväxt, men går i senare år av programmet tillbaka till den beräknade nivån. Inflationen enligt det harmoniserade indexet för konsumentpriser väntas minska, jämfört med den högre och flackare profil som förutsågs i kommissionens höstprognos 2004 (som ligger före den irländska budgeten i tiden), och hamna under 2 % i slutet av programperioden. Allmänt tycks det underliggande makroekonomiska scenariot, utifrån den tillgängliga informationen, vara rimligt och ligga i linje med kommissionens bedömning, inklusive höstprognosen 2004, även om prognosen för inflationen enligt det harmoniserade indexet för konsumentpriser tycks i lägsta laget.-  Enligt uppdateringen förväntas ett allmänt offentligt överskott på 0,9 % av BNP 2004, vilket är betydligt högre än tidigare officiella prognoser (och 2,0 % procentenheter mer än underskottsmålet i 2003 års uppdatering). Detta resultat beror på att skatteintäkterna har varit högre än väntat, inklusive effekten av engångseffekter och framförallt intäkter från särskilda undersökningar som har gjorts av Revenue Commissioners (som beräknas ha gett 0,5 % av BNP) och på lägre utgifter än budgeterat, särskilt för offentliga investeringar. Under perioden 2005–2007 förutses enligt strategin ett allmänt offentligt underskott på 0,8 % 2005 och 0,6 % av BNP under programmets två sista år. Jämfört med föregående program ligger de beräknade offentliga underskotten för 2005 och 2006 närmare balans med 0,6 respektive 0,5 procentenheter mot bakgrund av en gynnsammare makroekonomisk situation. Förutom en inledande ökning i utgiftskvoten 2005 på grund av åtgärder inom de offentliga finanserna nyligen minskar både utgifts- och inkomstkvoterna. Efter justering för den beräknade effekten av konjunkturcykeln med tillämpning av den allmänt vedertagna beräkningsmetoden visar det konjunkturrensade saldot ett överskott under hela prognosperioden, förutom ett mindre underskott på 0,2 % av BNP 2005. Dock följer det av den irländska ekonomins särart att beräkningarna av det negativa BNP-gap som de bygger på är omgärdade av särskilt stor osäkerhet. Det förväntade underskottet i de offentliga finanserna i Irland måste vidare tas med viss reservation, eftersom ett omfattande program för offentliga investeringar är under genomförande, vilket resulterar i en allmän offentlig investeringsgrad under programperioden som ligger gott och väl över EU-medelvärdet under de senaste åren.-  Riskerna i samband med prognoserna för de offentliga finanserna förefaller på det hela taget balanserade. Å andra sidan tycks inkomstprognoserna vara rimliga och det faktum att det finns avsättningar för reserver kan tyda på att resultatet blir bättre än beräkningarna. Angående utgifterna har Irland nyligen visat på uppmuntrande framsteg genom att tillämpa utgiftsmål, vilket tyder på att olika åtgärder som har vidtagits för att förstärka kontrollerna är effektiva. Å andra sidan finns det också viss risk att den offentliga sektorns finanser kan bli svagare än vad som framgår i uppdateringens prognos. Framförallt tycks tillväxttakten i utgifterna vara relativt lågt beräknad under programmets senare år. Mot bakgrund av riskbedömningen tycks programmets finanspolitik vara tillräcklig för att behålla kravet på ”nära balans eller överskott” i stabilitets- och tillväxtpakten under hela programperioden. Dessutom finns det en tillräcklig säkerhetsmarginal för att tröskelvärdet för underskottet på 3 % av BNP vid normala konjunktursvängningar inte skall överskridas.-  Den offentliga bruttoskuldkvoten beräknas ha minskat till 30,5 % av BNP under 2004, vilket ligger långt under fördragets referensvärde 60 % av BNP. Skuldkvoten beräknas att allmänt stabiliseras på knappt 30 % av BNP under 2005–2007. Som i tidigare program fortsätter både det primära saldot och samspelet mellan den genomsnittliga räntesatsen och den nominella BNP-tillväxten att bidra till en minskning av skuldkvoten, men den uppvägs i stor utsträckning av betydande stock-/flödesjusteringar. Det senare är främst effekten av förvärv av icke-statliga tillgångar till National Pensions Reserve Fund (NPRF) , som inrättades 2001 för att förhandsfinansiera framtida pensionsåtaganden och dit 1 % av BNP avsätts årligen från offentliga medel. Utan ackumuleringen av icke-statliga tillgångar i denna fond skulle bruttoskuldkvoten sjunka under hela programperioden.-  Uppdateringen innehåller en översyn av regeringens program för strukturreformer som inriktas mot bättre offentliga tjänster, bättre verkningsgrad i de offentliga utgifterna och på att ta itu med behoven inom infrastruktur i den irländska ekonomin. Uppdateringen bedömer också den pågående reformen inom hälso- och sjukvårdssektorn, som ett av inslagen för att uppnå ekonomisk fördelaktighet. Sammanfattningsvis överensstämmer den ekonomiska politik som presenteras i uppdateringen väl med de landsspecifika 2003-2005 allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken för de offentliga finanserna. I riktlinjerna rekommenderas de irländska myndigheterna att förbättra effektiviteten i de offentliga utgifterna, förbättra ramarna för finanserna på medellång sikt och prioritera infrastruktur i den nationella utvecklingsplanen.-  Irland förfaller befinna sig i ett relativt gynnsamt läge när det gäller de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet, trots betydande beräknade kostnader i finanserna till följd av den åldrande befolkningen. Irlands relativt låga skuldkvot, de pensionsreformer som redan har införts och ackumuleringen av medel i National Pensions Reserve Fund bidrar tillsammans till hållbarhet i de offentliga finanserna och bidrar till att mildra effekterna till följd av den åldrande befolkningen. Strategin i programmet grundas huvudsakligen på förenlighet med stabilitets- och tillväxtpakten och ytterligare ackumulering av tillgångar i National Pensions Reserve Fund . Irlands relativt låga skattesats bör mildra anpassningen av eventuella hållbarhetsgap som uppstår på lång sikt.På grundval av denna bedömning har kommissionen antagit den bifogade rekommendationen till rådets yttrande om Irlands uppdaterade stabilitetsprogram, som härmed överlämnas till rådet.Rekommendation tillRÅDETS YTTRANDEi enlighet med artikel 5 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Irlands uppdaterade stabilitetsprogram 2004-2007EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR AVGETT FÖLJANDE YTTRANDEmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken,[5] särskilt artikel 5.3 i denna,med beaktande av kommissionens rekommendation, ochefter att ha hört Ekonomiska och finansiella kommittén.HÄRIGENOM FRAMFÖRS FÖLJANDE.1.  Den [17 februari 2005] granskade rådet Irlands uppdaterade stabilitetsprogram, som omfattar perioden 2004-2007. Det uppdaterade programmet uppfyller uppgiftskraven i ”uppförandekoden för stabilitets- och konvergensprogrammens innehåll och utformning”.2.  I det bakomliggande makroekonomiska scenariot förutspås att den reala BNP-tillväxten ökar från 5,3 % år 2004 och stabiliseras på 5,2 % i genomsnitt under resten av programperioden. Detta förefaller utifrån tillgängliga uppgifter vara rimliga antaganden. Beräkningarna för inflation (HIKP) tycks emellertid vara tilltagna i underkant.3.  För 2004 ledde ett oväntat positivt utfall på både inkomstsidan (inklusive engångstransaktioner) och utgiftssidan till ett överskott i de offentliga finanserna som varken planerats eller förutsetts av myndigheterna; för återstoden av programperioden 2005 syftar dock strategin till att hålla ett måttligt och tämligen stabilt underskott. Både utgifts- och intäktskvoterna befinner sig i en nedåtgående trend under programperioden, även om de förstnämnda ökar 2005 på grund av åtgärder inom de offentliga finanserna nyligen. Samtidigt genomförs ett omfattande program för offentliga investeringar, vilket resulterar i en allmän offentlig investeringsgrad under programperioden som ligger precis under 4 % av BNP. Efter justering för den beräknade effekten av konjunkturcykeln med tillämpning av den allmänt vedertagna beräkningsmetoden visar det konjunkturrensade saldot ett överskott under hela prognosperioden, förutom ett mindre underskott 2005. Det bör dock noteras att beräkningen av produktionsgapet och därmed det konjunkturrensade saldot visar en ovanligt hög grad av osäkerhet på grund av den irländska ekonomins särdrag. Jämfört med föregående program förutspås i denna uppdatering gynnsammare saldon på grund av en gynnsammare makroekonomisk situation.4.  Riskerna i samband med prognoserna för de offentliga finanserna förefaller på det hela taget balanserade. Å ena sidan tycks inkomstprognoserna vara rimliga och det faktum att det finns avsättningar för reserver i prognoserna för 2006 och 2007 kan tyda på att resultatet blir bättre än beräkningarna. Angående utgifterna har Irland nyligen visat på uppmuntrande framsteg genom att tillämpa utgiftsmål, vilket tyder på att åtgärder som har vidtagits nyligen för att förstärka utgiftskontrollerna är effektiva. Å andra sidan finns det en viss risk för högre nominella underskott. Framförallt tycks den beräknade tillväxttakten i utgifterna vara tilltagen i underkant under programmets senare år.5.  Mot bakgrund av denna riskbedömning tycks de finanspolitiska åtgärderna i programmet vara tillräckliga för att nå stabilitets- och tillväxtpaktens mål att på medellång sikt, nämligen att ha offentliga finanser nära balans eller med överskott 2007. Den ger också en tillräcklig säkerhetsmarginal för att tröskelvärdet för underskottet på 3 % av BNP vid normala konjunktursvängningar inte skall överskridas.6.  Den offentliga skuldkvoten beräknas ha minskat till 30,5% av BNP under 2004, vilket ligger långt under fördragets referensvärde 60 % av BNP. Skuldkvoten beräknas stabiliseras på knappt 30 % av BNP under 2005–2007. Utan förvärvet av offentliga tillgångar från National Pensions Reserve Fund (NPRF) fond skulle bruttoskuldkvoten sjunka betydligt under hela programperioden.7.  I fråga om de offentliga finansernas hållbarhet på längre sikt framstår Irlands situation som tämligen gynnsam. Irlands relativt låga skuldkvot, de pensionsreformer som redan har införts och ackumuleringen av reserver i National Pensions Reserve Fund kommer att bidra till hållbarhet i de offentliga finanserna och mildra effekterna till följd av den åldrande befolkningen. Strategin i programmet grundas huvudsakligen på förenlighet med stabilitets- och tillväxtpakten och ytterligare ackumulering av tillgångar i National Pensions Reserve Fund . Sammanfattningsvis bör Irlands relativt låga skattesats mildra anpassningen av eventuella hållbarhetsgap som uppstår på längre sikt.8.  Uppdateringen ger en översyn över regeringens program för strukturreformer som inriktas på bättre offentliga tjänster, bättre effektivitet i de offentliga utgifterna och på att ta itu med infrastrukturbehoven inom den irländska ekonomin. Sammanfattningsvis överensstämmer den ekonomiska politik som presenteras i uppdateringen väl med de landsspecifika 2003-2005 allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken för de offentliga finanserna. I riktlinjerna rekommenderas de irländska myndigheterna att förbättra effektiviteten i de offentliga utgifterna, förbättra ramarna för finanserna på medellång sikt och prioritera infrastruktur i den nationella utvecklingsplanen.Tabell: Jämförelse av centrala makroekonomiska och finansiella prognoser2004 | 2005 | 2006 | 2007 |Real BNP (skillnad i %) | SP december 2004 | 5.3 | 5.1 | 5.2 | 5.4 |KOM2 | 5.2 | 4.8 | 5.0 | Uppgift saknas |SP december 2003 | 3.3 | 4.7 | 5.2 | Uppgift saknas |Inflation (HIKP) (%) | SP december 2004 | 2.3 | 2.1 | 2.0 | 1.9 |KOM okt. 20042 | 2.3 | 2.4 | 2.4 | Uppgift saknas |SP december 2003 | 2.3 | 2.0 | 2.0 | Uppgift saknas |Saldo i de offentliga finanserna (i % av BNP) | SP december 2004 | 0.9 | -0.8 | -0.6 | -0.6 |KOM okt. 20042 | -0.2 | -0.6 | -0.5 | Uppgift saknas |SP december 2003 | -1.1 | -1.4 | -1.1 | Uppgift saknas |Primärt saldo (i % av BNP) | SP december 2004 | 2.1 | 0.6 | 0.6 | 0.7 |KOM okt. 20042 | 1.2 | 0.7 | 0.8 | Uppgift saknas |SP december 2003 | 0.3 | 0.1 | 0.3 | Uppgift saknas |Konjunkturrensat saldo (i % av BNP) | SP december 20041 | 1.2 | -0.2 | 0.1 | 0.0 |KOM okt. 20042 | 0.1 | 0.0 | 0.3 | Uppgift saknas |SP december 20031 | -0.7 | -0.8 | -0.5 | Uppgift saknas |Bruttoskuldkvot (i % av BNP) | SP december 2004 | 30.5 | 30.1 | 30.1 | 30.0 |KOM okt. 20042 | 30.7 | 30.7 | 30.6 | Uppgift saknas |SP december 2003 | 33.3 | 33.5 | 33.3 | Uppgift saknas |Anmärkning: 1 Beräkningar som har utförts av kommissionens avdelningar på grundval av uppgifterna i programmet. 2 Kommissionens höstprognos 2004. Källor: Uppdaterat stabilitetsprogram för Irland december 2003 och december 2004 (SP), kommissionens höstprognos 2004 (KOM) samt beräkningar som har utförts av kommissionens avdelningar. |[1] EGT L 209, 2.8.1997. Alla dokument som nämns i denna text finns på följande webbplats: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Reviderat yttrande från Ekonomiska och finansiella kommittén om stabilitets- och konvergensprogrammens innehåll och utformning, godkänt av Ekofin-rådet den 10.7.2001.[3] KOM(2002) 668, 27.11.2002.[4] Reviderat yttrande från Ekonomiska och finansiella kommittén om stabilitets- och konvergensprogrammens innehåll och utformning, godkänt av Ekofin-rådet den 10.7.2001.[5] EGT L 209, 2.8.1997, s. 1. De dokument som nämns i denna text finns på följande webbplats: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.


Avis juridique important

|

32000H0207

2000/207/EG: Kommissionens rekommendation av den 22 februari 2000 om ett samordnat program för offentlig kontroll av livsmedel för år 2000 [delgivet med nr K(2000) 356] (Text av betydelse för EES)

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 063 , 10/03/2000 s. 0034 - 0041

KOMMISSIONENS REKOMMENDATIONav den 22 februari 2000om ett samordnat program för offentlig kontroll av livsmedel för år 2000[delgivet med nr K(2000) 356](Text av betydelse för EES)(2000/207/EG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATIONmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 89/397/EEG av den 14 juni 1989 om offentlig kontroll av livsmedel(1), särskilt artikel 14.3 i detta,efter samråd med Ständiga livsmedelskommittén, ochav följande skäl:(1) För att den inre marknaden skall fungera väl är det nödvändigt att inrätta samordnade program för livsmedelskontroll på gemenskapsnivå.(2) I sådana program ligger tyngdpunkten på efterlevnad av gemenskapslagstiftningen, skydd av folkhälsan, konsumentintressen och god handelssed.(3) Enligt artikel 3 i rådets direktiv 93/99/EEG av den 29 oktober 1993 om ytterligare åtgärder för offentlig kontroll av livsmedel(2) skall de laboratorier som avses i artikel 7 i direktiv 89/397/EEG uppfylla kriterierna i Europastandardens EN 45000-serie. Endast sådana laboratorier får anses lämpade att utföra analyser inom ramen för det samordnade programmet för offentliga kontroller.(4) När nationella program och samordnade program genomförs samtidigt kan resultaten ge upplysningar och erfarenheter som framtida kontrollverksamhet kan baseras på.HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.1. Under 2000 bör medlemsstaterna genomföra kontroller och vid behov ta prover och analysera dessa i laboratorier samt genomföra revisioner och/eller inspektioner för att övervaka att följande av gemenskapens bestämmelser efterlevs:a) Artikel 3.2 i rådets direktiv 93/43/EEG av den 14 juni 1993 om livsmedelshygien(3), beträffande tillämpningen av HACCP-principerna (Hazard Analysis and Critical Control Points - riskbedömning och kritiska kontrollpunkter) på vissa typer av livsmedelsföretag.b) Kapitel IV.2 i bilagan till direktiv 93/43/EEG beträffande bulktransport av livsmedel.c) Rådets direktiv 90/496/EEG av den 24 september 1990 om näringsvärdesdeklaration för livsmedel(4), beträffande gjorda näringspåståenden på mjölkdrycker med fruktsmak, fruktyoghurt och juicer.2. Det har ännu inte fastställts hur ofta provtagningar och inspektioner skall ske, men medlemsstaterna bör ändå se till att det sker tillräckligt ofta för att man skall få en överblick av det aktuella området inom varje medlemsstat. Förslag till analysmetoder kommer att presenteras.3. För att underlätta jämförelsen av resultaten bör medlemsstaterna lämna in de begärda uppgifterna uppställda enligt de rapportblanketter som bifogas denna rekommendation.4. Livsmedel som lämnas in för analys i enlighet med detta program bör lämnas till laboratorier som uppfyller bestämmelserna i artikel 3 i direktiv 93/99/EEG om ytterligare åtgärder för offentlig kontroll av livsmedel.5. HACCP-systemets tillämpning inom vissa områden av livsmedelsbranschen5.1 Programmets omfattningEnligt artikel 3.2 i direktiv 93/43/EEG skall livsmedelsföretag som omfattas av direktivet tillämpa vissa principer enligt HACCP-systemet i sin verksamhet, förutom de generella hygienkraven i bilagan till det direktivet. Sedan december 1995 har livsmedelsföretag varit skyldiga att ha fungerande system för riskbedömning avseende livsmedelssäkerhet och för begränsning av riskerna, varvid systemen får vara baserade på frivilliga branschriktlinjer för god hygienpraxis, där sådana finns. Enligt artikel 5 i direktiv 93/43/EEG skall medlemsstaterna uppmuntra utvecklingen av områdesvisa frivilliga riktlinjer för god hygienpraxis, i vilka de generella hygienprinciperna i bilagan till direktivet och kraven för tillämpningen av HACCP-principerna i artikel 3.2 beskrivs i detalj för det aktuella livsmedelsområdet.Artikel 3.2 i direktiv 93/43/EEG gäller alla livsmedelsföretag som omfattas av direktivet, oberoende av storlek och verksamhetstyp. Eftersom den mängd företag som måste uppfylla denna bestämmelse spänner över ett brett spektrum, har vissa typer och storlekar av livsmedelsföretag valts ut för att man skall uppnå jämförbara resultat. Detta urval är på intet sätt något uttryck för att den aktuella bestämmelsen skulle innebära större eller mindre ansvar för andra företag.5.2 MetodBland de livsmedelsföretag som omfattas av direktiv 93/43/EEG skall medlemsstaternas behöriga myndigheter i sin normala verksamhetsutövning besöka följande kategorier:a) Storkök.b) Köttaffärer som säljer direkt till konsument.Resultaten från kontrollerna bör protokollföras i den form som anges på rapportblanketterna i bilagan.6. Bulktransport av livsmedel6.1 Programmets omfattningI kapitel IV i bilagan till direktiv 93/43/EEG föreskrivs uttryckligen att bulktransport av livsmedel i flytande form eller i form av granulat eller pulver skall ske i behållare, containrar eller tankar som uteslutande används för livsmedelstransporter. För två kategorier av livsmedel har kommissionen antagit undantag från denna bestämmelse, nämligen i fråga om sjötransport av matoljor och matfetter samt av råsocker. Syftet med den här delen av det samordnade programmet är att kontrollera att bestämmelserna efterlevs i fråga om transport av livsmedel som inte omfattas av undantagen enligt artikel 4 i direktiv 93/43/EEG.6.2 MetodResultaten från följande kontroller bör protokollföras i den form som anges på rapportblanketterna i bilagan:- Kontroller på anläggningarna hos tillverkare av livsmedel av icke-animaliskt ursprung i bulkform (matolja, mjöl, stärkelse, etc.). Kontroller av förvaringsbehållarnas skick, underhåll och renhet bör genomföras i linje med de generella bestämmelserna i kapitel IV i bilagan till direktiv 93/43/EEG och resultaten protokollföras. Kontroller bör genomföras för att fastställa om tillverkaren har erforderliga rutiner för att se till att de aktuella förvaringsbehållarna eller kärlen används uteslutande för transport av livsmedel.- Kontroller bör genomföras på transportföretagens anläggningar, varvid godstyperna kontrolleras genom att man granskar fraktsedlar och gör okulärbesiktning.7. Näringsvärdesdeklaration7.1 Programmets omfattningDirektiv 90/496/EEG innehåller bestämda märkningskrav för näringsämnen som finns i ett livsmedel i de fall märkningen eller presentationen av livsmedlet innehåller ett näringspåstående. Undantagna är livsmedel för särskilda näringsmässiga användningsområden inom ramen för rådets direktiv 89/398/EEG av den 3 maj 1989 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om specialdestinerade livsmedel(5).7.2 MetodProver bör tas på livsmedel i två kategorier - frukt- och grönsaksjuicer samt mjölkdrycker och yoghurt med fruktsmak, som är märkta med deklarationer om vissa näringsegenskaper (s.k. näringspåståenden) - för att undersöka om näringspåståendet är tillåtet och om lydelsen står i överensstämmelse med bestämmelserna i direktiv 90/496/EEG. Dessutom bör man analysera provet för att fastställa om värdena i näringsdeklarationen är exakta eller ligger inom tillåtna gränser. Resultaten bör protokollföras i den form som anges på rapportblanketterna i bilagan.Utfärdad i Bryssel den 22 februari 2000.På kommissionens vägnarErkki LIIKANENLedamot av kommissionen(1) EGT L 186, 30.6.1989, s. 23.(2) EGT L 290, 24.11.1993, s. 14.(3) EGT L 175, 19.7.1993, s. 1.(4) EGT L 276, 6.10.1990, s. 40.(5) EGT L 186, 30.6.1989, s. 27.BILAGA>PIC FILE= "L_2000063SV.003702.EPS">>PIC FILE= "L_2000063SV.003801.EPS">>PIC FILE= "L_2000063SV.003901.EPS">>PIC FILE= "L_2000063SV.004001.EPS">>PIC FILE= "L_2000063SV.004101.EPS">


Avis juridique important

|

31998Y1231(04)

Europeiska centralbankens rekommendation av den 12 november 1998 avseende de nationella centralbankernas externa revisorer (ECB/1998/5)

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 411 , 31/12/1998 s. 0011 - 0011

EUROPEISKA CENTRALBANKENS REKOMMENDATION av den 12 november 1998 avseende de nationella centralbankernas externa revisorer (ECB/1998/5) (98/C 411/08)ECB-RÅDET HAR ANTAGIT FÖLJANDE REKOMMENDATIONmed beaktande av stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken och i synnerhet artikel 27.1 i denna, ochav följande skäl:1) ECB:s och de nationella centralbankernas räkenskaper skall granskas av oavhängiga externa revisorer som ECB-rådet har rekommenderat och rådet godkänt.2) De externa revisorer som här rekommenderas är en avspegling av de nuvarande utnämningar som gjorts av varje deltagande nationell centralbank och utesluter inte Europeiska centralbankens rätt att anta en ändrad ECB-rekommendation när så krävs på grund av ändrade omständigheter.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.KPMG Réviseurs d'Entreprises s.c. (société civile), Antwerpen, och Deloitte Touche Tohmatsu s.c., Bryssel rekommenderas som externa revisorer för Banque Nationale de Belgique/Nationale Bank van België.KPMG Deutsche Treuhandgesellschaft AG och PwC Deutsche Revision AG rekommenderas som externa revisorer för Deutsche Bundesbank.Coopers & Lybrand, som tillhör den internationella firman PricewaterhouseCoopers, rekommenderas som extern revisor för Banco de España.Mazars & Guérard, Paris, och Deloitte Touche Tohmatsu - Audit, Neuilly, rekommenderas som externa revisorer för Banque de France.PricewaterhouseCoopers, Dublin, rekommenderas som extern revisor för Central Bank of Ireland.Reconta Ernst & Young s.p.a. (Società per Azioni), Rom, rekommenderas som extern revisor för Banca d'Italia.PricewaterhouseCoopers SARL (Société à responsabilité limitée), Réviseur d'Entreprises, Luxemburg, rekommenderas som extern revisor för Banque centrale du Luxembourg.J. A. van Manen RA (auktoriserad revisor) rekommenderas som extern revisor för De Nederlandsche Bank, agerar på personligt uppdrag, är partner till PricewaterhouseCoopers.Kurt Neuner, Pipin Henzl, Peter Wolf, Mag. Christian Hofer, Peter Christian Gormasz och Leopold Wundsam, som alla är auktoriserade revisorer, rekommenderas som externa revisorer för Österreichische Nationalbank.PricewaterhouseCoopers - Auditores e Consultores Lda. (Limitada), rekommenderas som extern revisor för Banco de Portugal.Arthur Andersen Oy rekommenderas som extern revisor för Suomen Pankki.Denna rekommendation skall offentliggöras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Denna rekommendation riktas till Europeiska unionens råd.Utfärdat i Frankfurt am Main den 12 november 1998.ECB:s ordförandeWillem F. DUISENBERG


Avis juridique important

|

32000H1013

2000/612/EG: Europeiska centralbankens rekommendation av den 5 oktober 2000 avseende de nationella centralbankernas externa revisorer (ECB/2000/10)

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 259 , 13/10/2000 s. 0065 - 0065

Europeiska centralbankens rekommendationav den 5 oktober 2000avseende de nationella centralbankernas externa revisorer(ECB/2000/10)(2000/612/EG)EUROPEISKA CENTRALBANKENS RÅD HAR ANTAGIT FÖLJANDE REKOMMENDATIONmed beaktande av stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken, särskilt artikel 27.1 i denna, ochav följande skäl:(1) Europeiska centralbankens (ECB:s) och de nationella centralbankernas räkenskaper skall granskas av oavhängiga externa revisorer som har rekommenderats av ECB-rådet och godkänts av Europeiska unionens råd.(2) Enligt rådets beslut 2000/427/EG av den 19 juni 2000 i enlighet med artikel 122.2 i fördraget om införandet av den gemensamma valutan i Grekland den 1 januari 2001(1) uppfyller Grekland nu de nödvändiga villkoren för att införa den gemensamma valutan, och Greklands undantag enligt fjärde beaktandesatsen i rådets beslut 98/317/EG(2) i enlighet med artikel 109-J.4 i fördraget skall upphävas med verkan från och med den 1 januari 2001.(3) De externa revisorer som rekommenderats i rekommendation ECB/1998/5 av den 12 november 1998 avseende de nationella centralbankernas externa revisorer(3) är de revisorer som nu har utnämnts av respektive deltagande nationell centralbank.(4) En extern revisor skall rekommenderas för Bank of Greece för den årsredovisning som börjar med räkenskapsåret 2001.(5) En rekommendation behövs om ändring av rådets beslut 1999/70/EG av den 25 januari 1999 om de nationella centralbankernas externa revisorer(4), ändrat genom beslut 2000/223/EG(5), till att omfatta medlemsstater vars undantag har upphävts,HÄRIGENOM REKOMMENDERAS.- Ernst &  Young (Hellas) Certified Auditors SA och auktoriserade revisorn Charalambos Stathakis som externa revisorer för Bank of Greece för den årsredovisning som börjar med räkenskapsåret 2001,- samt att Europeiska unionens råd ändrar sitt beslut 1999/70/EG i enlighet härmed.Denna rekommendation skall offentliggöras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Denna rekommendation riktar sig till Europeiska unionens råd.Utfärdad i Frankfurt am Main den 5 oktober 2000.ECB:s ordförandeWillem F. Duisenberg(1) EGT L 167, 7.7.2000, s. 19.(2) EGT L 139, 11.5.1998, s. 30.(3) EGT C 411, 31.12.1998, s. 11.(4) EGT L 22, 29.1.1999, s. 69.(5) EGT L 71, 18.3.2000, s. 24.


Rekommendation till rådets yttrande i enlighet med artikel 5.3 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Frankrikes uppdaterade stabilitetsprogram för 2003–2007