               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 20.5.2020
            COM(2020) 521 final
            Rekommendation till
            RÅDETS REKOMMENDATION
            om Polens nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Polens konvergensprogram 2020

               Rekommendation till

               RÅDETS REKOMMENDATION

               om Polens nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Polens konvergensprogram 2020

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

               med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken
                  1
               , särskilt artikel 9.2,

               med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

               med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

               med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

               med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

               med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

               av följande skäl:

               (1)Den 17 december 2019 antog kommissionen den årliga strategin för hållbar tillväxt, som inledde 2020 års europeiska planeringstermin för samordning av den ekonomiska politiken. I den togs vederbörlig hänsyn till den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 17 december 2019 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Polen inte var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning

               (2)Landsrapporten 2020 för Polen
                  2
                offentliggjordes den 26 februari 2020. Den innehöll en bedömning av hur väl Polen hade lyckats med den landsspecifika rekommendation som rådet antog den 9 juli 2019
                  3
               , med uppföljningen av tidigare års rekommendationer och med sina nationella Europa 2020-mål.

               (3)Den 11 mars 2020 klassificerade Världshälsoorganisationen officiellt covid-19-utbrottet som en global pandemi. Pandemin är en allvarlig folkhälsokris för invånare, samhällen och ekonomier. Den leder till hårt ansatta hälso- och sjukvårdssystem, störningar i de globala leveranskedjorna, volatilitet på finansmarknaderna, kraftigt minskad konsumentefterfrågan och negativa effekter för olika sektorer. Den hotar människors arbeten och deras inkomster liksom företagens verksamheter. Pandemin har lett till en kraftig ekonomisk chock som redan har fått allvarliga återverkningar inom EU. Den 13 mars 2020 antog kommissionen ett meddelande
                  4
                om en samordnad ekonomisk reaktion på krisen, omfattande alla aktörer på nationell nivå och unionsnivå.

               (4)Flera medlemsstater har utlyst undantagstillstånd eller vidtagit nödåtgärder. Nödåtgärderna bör vara strikt proportionella, nödvändiga, tidsbegränsade och i linje med europeiska och internationella standarder. De bör vara föremål för demokratisk tillsyn och oberoende rättslig prövning.

               (5)Den 20 mars 2020 antog kommissionen ett meddelande om aktivering av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten
                  5
               . Klausulen, som fastställs i artiklarna 5.1, 6.3, 9.1 och 10.3 i förordning (EG) nr 1466/97 och artiklarna 3.5 och 5.2 i förordning (EG) nr 1467/97, underlättar samordningen av budgetpolitiken under en allvarlig konjunkturnedgång. I meddelandet framför kommissionen till rådet att man bedömer att det rådande läget med en allvarlig konjunkturnedgång till följd av covid-19-pandemin innebär att villkoren för att aktivera undantagsklausulen är uppfyllda. Den 23 mars 2020 godkände medlemsstaternas finansministrar kommissionens bedömning. Aktiveringen av den allmänna undantagsklausulen medger en tillfällig avvikelse från anpassningsbanan mot det medelfristiga budgetmålet, förutsatt att detta inte äventyrar hållbarheten i de offentliga finanserna på medellång sikt. När det gäller den korrigerande delen kan rådet, på rekommendation av kommissionen, även besluta att anta en reviderad finanspolitisk strategi. Den allmänna undantagsklausulen innebär inte att stabilitets- och tillväxtpaktens förfaranden avbryts. Det ger medlemsstaterna möjlighet att avvika från de budgetkrav som normalt skulle gälla samtidigt som kommissionen och rådet kan vidta de nödvändiga politiska samordningsåtgärderna inom ramen för pakten.

               (6)Det krävs fortsatta åtgärder för att begränsa och bekämpa smittspridningen, stärka de nationella hälso- och sjukvårdssystemens resiliens och mildra de socioekonomiska konsekvenserna genom stödåtgärder till företag och hushåll samt för att säkerställa adekvata arbetsmiljöförhållanden så att den ekonomiska verksamheten kan återupptas. Unionen bör använda alla tillgängliga verktyg för att stödja medlemsstaternas insatser inom dessa områden. Samtidigt bör medlemsstaterna och unionen samarbeta för att utforma de åtgärder som krävs för både en återgång till samhällen och ekonomier som fungerar normalt och till en hållbar tillväxt, där bland annat den gröna och digitala omställningen integreras och man drar nytta av lärdomarna från krisen.

               (7)Covid-19-krisen har visat på den inre marknadens flexibilitet när det gäller att anpassa sig till extraordinära situationer. För att säkerställa en snabb och smidig övergång till återhämtningsfasen och en snabb och smidig återgång till fri rörlighet för varor, tjänster och arbetstagare måste dock de extraordinära åtgärder som hindrar den inre marknaden från att fungera normalt upphöra så snart de inte längre behövs. Den nuvarande krisen har visat att det behövs krisberedskapsplaner inom hälso- och sjukvården, bl.a. bättre inköpsstrategier, diversifierade leveranskedjor och strategiska reserver av viktig utrustning. Det är centrala faktorer för arbetet med att ta fram mer omfattande krisberedskapsplaner.

               (8)Unionens lagstiftare har redan ändrat de relevanta regelverken
                  6
                för att ge medlemsstaterna möjlighet att mobilisera alla outnyttjade resurser från de europeiska struktur- och investeringsfonderna så att de kan hantera de extraordinära konsekvenserna av covid-19-pandemin. Ändringarna kommer att öka flexibiliteten och förenkla och effektivisera förfarandena. För att minska pressen på kassaflödena kan medlemsstaterna också använda en medfinansieringsgrad på 100 % från unionsbudgeten under räkenskapsåret 2020–2021. Polen uppmanas att fullt ut utnyttja dessa möjligheter för att hjälpa sina hårdast drabbade invånare och sektorer.

               (9)Pandemins socioekonomiska konsekvenser kommer sannolikt att vara ojämnt fördelade mellan regionerna på grund av olika specialiseringar. Detta innebär en risk för ökande skillnader inom Polen. I kombination med risken för en tillfällig upplösning av konvergensprocessen mellan medlemsstaterna krävs i den nuvarande situationen riktade politiska insatser.

               (10)Den 29 april 2020 lade Polen fram sitt nationella reformprogram för 2020 och den 30 april 2020 sitt konvergensprogram för samma år. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas.

               (11)Polen omfattas för närvarande av stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del.

               (12)Den 13 juli 2018 rekommenderade rådet Polen att säkerställa att den nominella ökningen av de primära offentliga nettoutgifterna
                  7
                inte överstiger 4,2 % 2019, vilket motsvarar en årlig strukturell anpassning på minst 0,6 % av BNP. I kommissionens samlade bedömning bekräftas en betydande avvikelse från den rekommenderade anpassningsbanan mot det medelfristiga budgetmålet 2019 samt 2018 och 2019 sammantaget. Eftersom den allmänna undantagsklausulen aktiverats är det emellertid inte motiverat med fler åtgärder inom ramen för förfarandet vid betydande avvikelse.

               (13)I sitt konvergensprogram för 2020 väntar sig regeringen att det samlade underskottet kommer att försämras från ett underskott på 0,7 % av BNP 2019 till ett underskott på 8,4 % av BNP 2020. Den offentliga skuldkvoten minskade till 46,0 % av BNP 2019, men väntas öka till 55,2 % under 2020. De makroekonomiska och offentligfinansiella utsikterna påverkas av den höga graden av osäkerhet till följd av covid-19-pandemin.

               (14)Som en reaktion på covid-19-pandemin, och som del av en samordnad EU-strategi, har Polen antagit budgetåtgärder för att öka kapaciteten i hälso- och sjukvårdssystemet, begränsa smittspridningen och hjälpa de hårdast drabbade invånarna och branscherna. Enligt konvergensprogrammet för 2020 uppgår dessa budgetåtgärder till 3,2 % av BNP, och inbegriper bidrag till egenföretagare och anställda med atypiska anställningsformer, dispens för företag gällande sociala avgifter (de ska betalas av staten) och lönestödssystem för vissa företag. Polen har dessutom aviserat åtgärder som, även om de inte påverkar budgeten direkt, kommer att stödja likviditeten i företagen, såsom lånegarantier för företag. Effekten på de offentliga finanserna av de åtgärder som tillhandahålls genom konvergensprogrammet skiljer sig huvudsakligen åt genom hanteringen av lån till företag. I enlighet med myndigheternas tillkännagivanden utgår kommissionens prognos från antagandet att lån motsvarande cirka 2,75 procentenheter av BNP kommer att omvandlas till bidrag och därmed redovisas som utgifter för 2020. Totalt sett är de åtgärder Polen har vidtagit i linje med riktlinjerna i kommissionens meddelande om en samordnad ekonomisk reaktion på covid-19-pandemin. Ett fullständigt genomförande av dessa åtgärder, följt av en omläggning av finanspolitikens inriktning mot en välgenomtänkt offentligfinansiell ställning på medellång sikt när det ekonomiska läget medger detta, kommer att bidra till att bevara hållbarheten i de offentliga finanserna på medellång sikt.

               (15)Enligt kommissionens vårprognos 2020 beräknas Polens saldo i de offentliga finanserna vid oförändrad politik uppgå till -9,5 % av BNP 2020 och -3,8 % av BNP 2021. Den offentliga skuldkvoten beräknas ligga kvar under 60 % av BNP både 2020 och 2021.

               (16)Den 20 maj 2020 utfärdade kommissionen en rapport i enlighet med artikel 126.3 i fördraget på grund av att Polen planerade att överträda underskottsgränsen på 3 % av BNP 2020. Sammantaget tyder analysen på att skuldkriteriet såsom det definieras i fördraget och i förordning (EG) nr 1467/1997 inte är uppfyllt.

               (17)Covid-19-pandemin har gjort att Polen hamnat i en ny social och ekonomisk situation. För första gången på nästan trettio år väntas en konjunkturnedgång under 2020. Enligt regeringens uppgifter har pandemins inverkan på befolkningens hälsa varit jämförelsevis liten, tack vare att man tidigt vidtog extraordinära åtgärder, såsom strikt karantän och social distansering. Hittills har de mest negativa konsekvenserna märkts av inom tjänstesektorn (inbegripet transport, parti- och detaljhandel och nöjen) och inom produktion (på grund av avbrott i leveranskedjor). För att balansera den ekonomiska effekten av de införda restriktionerna har regeringen vidtagit åtgärder motsvarande cirka 9 % av Polens BNP (underskottsökande åtgärder och likviditetsåtgärder sammantaget), vilket inbegriper unionsfinansiering. Detta stöds även av åtgärder för likviditetsstöd från Polens centralbank. Regeringens stöd fokuserar på att stabilisera ekonomin på kort sikt genom att stödja anställdas inkomst, bistå med finansiering för företag som riskerar minskade intäkter, stärka hälso- och sjukvårdssystems resiliens och reaktionsförmåga samt stärka det finansiella systemet. Det inbegriper även ett investeringsprogram för att stödja ekonomisk återhämtning på medellång sikt. Det råder en hög allmän efterfrågan på politiska åtgärder, t.ex. befrielse från sociala avgifter, förmåner för anställda i företag som avbryter sin verksamhet samt tillgång till lån för mikroföretag. Covid-19-pandemin beräknas bidra till en minskning av BNP på 4,3 % under 2020, följt av en återhämtning på 4,1 % under 2021.

               (18)Covid-19-pandemin har gjort det nödvändigt att vidta extraordinära åtgärder i hälso- och sjukvårdssystemet. Det har lagts betydande belopp på exempelvis inköp av hälso- och sjukvårdsrelaterad utrustning och förnödenheter, en ökad sjukhus- och laboratoriekapacitet samt en stärkt bemanningskapacitet. Dessutom behövs ytterligare resurser för att kompensera för andra hälso- och sjukvårdstjänster och för investeringar som senarelagts eller omfördelats. Före covid-19-utbrottet uppgick de offentliga utgifterna för hälso- och sjukvård till 4,8 % av BNP, vilket är under EU-genomsnittet på 7 % av BNP under 2018. Detta och en mindre optimal fördelning av medel begränsar hälso- och sjukvårdens verksamhet och tillgången till den. Under 2018 rapporterade 4,2 % av befolkningen i Polen icke tillgodosedda vårdbehov, en avsevärt högre andel än 2 % på unionsnivå. Antalet praktiserande läkare och sjuksköterskor i förhållande till befolkningsmängden är fortfarande bland de lägsta i unionen och fördelningen av vårdpersonal är ojämn runt om i landet. Folkhälsa, e-hälsa och primärvård, vilka är avgörande för att förbättra förebyggande insatser och tillgång, och för att göra systemet resilient mot framtida utmaningar, är fortsatt underutvecklade. Pandemin har påverkat inrättningar för långvarig vård och omsorg, där många boende tillhör en högriskgrupp.

               (19)Covid-19-pandemin kommer att ha en betydande påverkan på arbetsmarknaden, och bryta trenden med de senaste årens minskande arbetslöshet. Arbetslösheten beräknas öka från 3,3 % för 2019 till runt 7,5 % för 2020, för att därefter återhämta sig något till 5,3 % under 2021. Denna kortsiktiga påverkan riskerar att bli mer strukturell på medellång sikt, i synnerhet för utsatta grupper. Tillfälliga system för korttidsarbete kan vara ett ändamålsenligt verktyg för att bevara jobb, om företag får tillräckliga incitament att nyttja det. Samtidigt har arbetsmarknadsdeltagandet hos vissa grupper, särskilt kvinnor, lågutbildade, äldre och personer med funktionsnedsättning och deras omsorgsgivare, varit fortsatt lågt trots en fördelaktig utveckling före covid-19-krisen. Migration från länder utanför EU har hjälpt till att mildra bristen på arbetskraft, men ett fortsatt inflöde av migrerande arbetstagare kan vara svårt att uppnå på grund av striktare gränskontroller. Ökningen av flexibla arbetsformer, t.ex. distansarbete och system för flexibel arbetstid (främst för fast anställda), kan därför hjälpa till att svara mot krisen och även hjälpa till att stödja grupper med lågt arbetskraftsdeltagande att hitta en fast anställning. Detta skulle också förbättra arbetsmarknadens motståndskraft under framtida nedgångar.

               (20)För att mildra de sociala konsekvenserna av covid-19-pandemin, upprätthålla den sociala sammanhållningen och stödja den ekonomiska återhämtningen krävs det betydande skyddsnät. Under senare år har Polen infört ett omfattande program för sociala transfereringar (motsvarande nästan 2,5 % av BNP per år), inbegripet allmänt barnbidrag och en kompletterande engångsersättning som betalas ut till pensionärer varje år. Dessa åtgärder är inte behovsprövade och kan bli bättre riktade. Samtidigt är andelen som omfattas av sociala förmåner låg för de personer som har lägst inkomst. Den största ökningen av extrem fattigdom som rapporterades i hushållsbudgetundersökningen 2019 var för personer eller familjer som lever på bidrag (utom pension och invaliditetspension), och visar på svagheterna med det sociala trygghetssystemet. Dessutom ger inte alla slags anställningsavtal tillgång till socialt skydd, som exempelvis lämplig arbetslöshetsersättning, moderskapsförmåner samt förmåner vid sjukdom och invaliditet. Det gör vissa arbetstagare som påverkas av nödåtgärderna mer sårbara och gör att de riskerar att hamna i fattigdom. Nivån på minimiinkomstförmånerna är dessutom under unionsgenomsnittet.

               (21)Det plötsliga avbrottet i undervisningen på alla utbildningsnivåer har inneburit utmaningar för utbildningssystemet vad gäller att tillhandahålla distansundervisning. För att förebygga ökade ojämlikheter är det viktigt att säkerställa att alla studerande, i synnerhet de med sämre förutsättningar, har tillgång till distansundervisning. Under 2018 levde dock totalt nästan 330 000 elever i hushåll som inte hade någon dator med internetåtkomst. En stor andel av lärarna saknar kunskap för att kunna tillhandahålla distansundervisning. Samtidigt kämpar många föräldrar för att stödja digital undervisning och hemundervisning. Fortsatta åtgärder för att utrusta skolor och lärare med digital infrastruktur och undervisningsmaterial på nätet skulle kunna motverka några av dessa problem och säkerställa kvalitet. Covid-19-krisen belyser den övergripande strukturella utmaningen med den digitala kompetensen, eftersom nästan hälften av den vuxna befolkningen saknar grundläggande digital kompetens, och totalt sett är andelen vuxna som deltar i utbildning betydligt lägre än unionsgenomsnittet. De nyligen genomförda reformerna av yrkesutbildningen har inte skapat tillräckligt incitament för arbetsgivare att delta i den och arbetsförlagd utbildning förblir underutnyttjad. Begynnande lärarbrist visar på behovet av att göra läraryrket mer attraktivt.

               (22)Covid-19-pandemin har kraftigt påverkat arbetsvillkoren för företag, i synnerhet små och medelstora företag och mikroföretag. Att erbjuda arrangemang för distansarbete utgör en utmaning, och endast en tiondel av de polska företagen är tillräckligt digitaliserade för att möjliggöra för en snabb anpassning till nya förutsättningar. Det främsta hindret för digitaliseringen av små och medelstora företag är den låga nivån digital kompetens bland ägare, chefer och anställda. Bruket av digital teknik inom offentlig förvaltning är viktigt för att kunna säkerställa tillhandahållandet av offentliga tjänster och för att styra de åtgärder som behövs för att övervaka och hantera krisen. Effektiva digitala offentliga tjänster leder dessutom till en minskning av onödig regelbörda och administrativ börda, vilket kan vara avgörande under återhämtningsfasen.

               (23)För att mildra effekterna av krisen, erbjuder Polens regering betydande likviditetsstöd genom garantier, lån och villkorade bidrag till drabbade företag, huvudsakligen inriktat mot små och medelstora företag och mikroföretag. De statliga åtgärderna stöds av Polens centralbank, däribland genom programmet för köp av statsobligationer på sekundärmarknaden samt betydande räntesänkningar. Ett ändamålsenligt och snabbt genomförande av dessa åtgärder med verkningsfullt stöd från förmedlare är väsentligt för att kunna hjälpa företagssektorn att bedriva sin verksamhet och underlätta återhämtningen. Vid utformningen och genomförandet av dessa åtgärder måste banksektorns motståndskraft beaktas och det finansiella systemets stabilitet måste övervakas. Möjligheten att bevilja uppskov med betalning av skatt och sociala avgifter och att offentliga myndigheters avtalsenliga utbetalningar påskyndas innebär också att de drabbade företagens kassaflöde förbättras.

               (24)För att främja den ekonomiska återhämtningen kommer det att vara viktigt att tidigarelägga färdigutvecklade projekt för offentlig investering och gynna privata investeringar, bland annat genom relevanta reformer. Den polska ekonomin är koldioxidintensiv och landets luftkvalitet är bland de sämsta i unionen och medför stora miljö- och hälsoproblem. Att planera och anta ambitiösa åtgärder med avseende på övergången till ren energi i god tid enligt den europeiska gröna given och den nationella energi- och klimatplanen är därför väsentligt. Trots att utbyggnaden av fibernätet i Polen är större än EU-genomsnittet och att betydande framsteg har gjorts de senaste åren vad gäller användningen av ultrasnabbt och mobilt bredband är Polen fortfarande långt från sina uppsatta uppkopplingsmål. Återhämtningen skulle kunna stödjas ytterligare av betydande investeringar i hållbar transportinfrastruktur för att förbättra förbindelserna mellan ytterområden och centrum för ekonomisk verksamhet. Polen kommer allt mer att förlita sig på vetenskap och innovation för att säkerställa långsiktig hållbar ekonomisk tillväxt och konkurrenskraft. De allmänna utgifterna för forskning och utveckling i förhållande till BNP ligger fortsatt under EU-genomsnittet och, trots synbara framsteg för många politiska delar av landets innovationsekosystem, är samarbetet mellan forskning och näringsliv fortsatt ett stort hinder på Polens väg mot stärkt innovation. Programplaneringen för Fonden för en rättvis omställning för perioden 2021–2027 kan hjälpa Polen att hantera en del av de utmaningar som omställningen till en klimatneutral ekonomi innebär, särskilt inom de territorier som anges i bilaga D till landsrapporten
                  8
               . Detta skulle ge Polen möjlighet att på bästa sätt använda fonden.

               (25)Ett stabilt och förutsägbart företagsklimat och ett gott investeringsklimat är viktiga faktorer under den ekonomiska återhämtningen efter pandemin. Rättssystemets oberoende, effektivitet och kvalitet är väsentliga beståndsdelar i detta avseende. Rättssäkerhet, inbegripet tillgång till oberoende domstolar, och förtroende för kvaliteten och förutsägbarheten för den lagstiftande politiken och institutioner är också avgörande faktorer för en fungerande inre marknad och för att säkra Polens ställning i europeiska leveranskedjor efter pandemin. Utöver den långvariga oro över rättsstatsprincipen i Polen som kommissionen har uttryckt (vissa ärenden har redan tagits upp i domar från Europeiska unionens domstol) väcker den senaste utvecklingen ytterligare oro, och äventyrar den polska rättsordningens och unionsrättens funktion.

               (26)Ett sunt och stabilt regelverk är grunden för en hållbar ekonomisk tillväxt och privata investeringar. Avsaknaden av lämpliga offentliga samråd och samråd med arbetsmarknadens parter har en skadlig inverkan på företagsklimatets stabilitet och hållbarhet samt på lagstiftningskvaliteten. Offentliga samråd har blivit obligatoriska för ministerrådets förslag till lagar, men antingen genomförs de inte eller gäller inte för de förslag som använder sig av alternativa spår, såsom de som läggs fram av parlamentsledamöter. Inkonsekvensen har ytterligare inflytande på kvaliteten på den lagstiftning som förslaget leder till. Kvaliteten på den sociala dialogen har dessutom försämrats under de senaste åren, i synnerhet på grund av inga eller mycket korta samråd under den politiska beslutsprocessen. Att säkerställa tillräcklig tid för samråd, ta del av berörda parters synpunkter i större utsträckning och minska antalet lagar som undantas från samråd skulle kunna bidra till att stärka arbetsmarknadens parters deltagande och hjälpa till att förbättra lagstiftningskvaliteten. Rådet för social dialog utgör en institutionell ram för den sociala trepartsdialogen. Rättsliga bestämmelser som antogs i april 2020 påverkar dock arbetsmarknadens parters oberoende i rådet för social dialog och riskerar att ytterligare försämra den sociala dialogens ändamålsenlighet i landet.

               (27)Dessa rekommendationer är visserligen inriktade på hur de socioekonomiska effekterna av pandemin ska hanteras och den ekonomiska återhämtningen underlättas, men de landsspecifika rekommendationerna för 2019 som rådet antog den 9 juli 2019 innehöll reformer som krävs för att kunna åtgärda strukturella problem på medellång och lång sikt. De rekommendationerna är fortsatt aktuella och kommer att fortsätta att övervakas nästa år, inom ramen för den europeiska planeringsterminens årliga cykel. Det gäller även rekommendationer rörande investeringsrelaterade ekonomiska strategier. De senare rekommendationerna bör beaktas vid finansieringen av sammanhållningspolitikens strategiska programplanering efter 2020, inbegripet riskreducerande åtgärder och strategier för att lätta på restriktionerna vad gäller den rådande krisen.

               (28)Den europeiska planeringsterminen utgör en ram för en kontinuerlig samordning av den ekonomiska politiken och sysselsättningspolitiken i unionen, vilket kan bidra till en hållbar ekonomi. Medlemsstaterna har utvärderat framstegen vad gäller genomförandet av FN:s mål för hållbar utveckling i sina nationella reformprogram för 2020. Genom att säkerställa ett fullständigt genomförande av rekommendationerna nedan kommer Polen att bidra till målen för hållbar utveckling och till de gemensamma insatserna för en konkurrenskraftig hållbarhet i unionen.

               (29)Kommissionen har inom ramen för 2020 års europeiska planeringstermin gjort en omfattande analys av Polens ekonomiska politik och redogjort för den i 2020 års landsrapport. Den har även bedömt konvergensprogrammet 2020, det nationella reformprogrammet 2020 samt uppföljningen av de rekommendationer Polen har fått tidigare år. Kommissionen har beaktat inte bara programmens relevans för hållbarheten i finanspolitiken och den socioekonomiska politiken i Polen utan också huruvida unionens regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i unionen genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på unionsnivå.

               (30)Mot bakgrund av den bedömningen har rådet granskat konvergensprogrammet för 2020 och dess yttrande
                  9
                återspeglas nedan, särskilt i rekommendation 1.

               HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Polen att 2020 och 2021 vidta följande åtgärder:

               1.I enlighet med den allmänna undantagsklausulen vidta alla nödvändiga åtgärder för att ändamålsenligt hantera pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den efterföljande återhämtningen. Så snart som de ekonomiska förhållandena tillåter det bedriva en finanspolitik som syftar till att uppnå ansvarsfulla offentliga finanser på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, och samtidigt förbättra investeringarna. Förbättra hälso- och sjukvårdssystems resiliens, tillgång och ändamålsenlighet, även genom att tillhandahålla tillräckliga resurser och att påskynda utbyggnaden av e-hälsotjänster.

               2.Minska krisens effekter på sysselsättningen, i synnerhet genom flexibla arbetsformer och system för korttidsarbete. Rikta sociala förmåner bättre och säkerställa tillgång för dem som behöver det. Förbättra den digitala kompetensen. Ytterligare främja den digitala omställningen hos företag och inom offentlig förvaltning.

               3.Fortsatta insatser för att säkerställa tillgång till finansiering och likviditet för företag. Tidigarelägga färdigutvecklade projekt för offentlig investering och främja privata investeringar för att gynna den ekonomiska återhämtningen. Styra investeringarna till den gröna och digitala omställningen, särskilt inom digital infrastruktur, ren och effektiv produktion och användning av energi och hållbara transporter, för att bidra till en gradvis utfasning av fossila bränslen i ekonomin, även i koldistrikten.

               4.Förbättra investeringsklimatet, i synnerhet genom att säkra rättsväsendets oberoende. Säkerställa ändamålsenliga offentliga samråd och deltagandet av arbetsmarknadens parter i den politiska beslutsprocessen.

               Utfärdad i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordföranden

                     (1)

                        EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        SWD(2020) 520 final.

                     (3)

                        EUT C 301, 5.9.2019, s. 117.

                     (4)

                        COM(2020) 112 final.

                     (5)

                        COM(2020) 123 final.

                     (6)

                        Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/460 av den 30 mars 2020 om ändring av förordningarna (EU) nr 1301/2013, (EU) nr 1303/2013 och (EU) nr 508/2014 vad gäller särskilda åtgärder för att mobilisera investeringar i medlemsstaternas hälso- och sjukvårdssystem samt i andra sektorer av deras ekonomier som reaktion på covid-19-utbrottet (Investeringsinitiativ mot effekter av coronavirus) (EUT L 99, 31.3.2020, s. 5) och Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/558 av den 23 april 2020 om ändring av förordningarna (EU) nr 1301/2013 och (EU) nr 1303/2013 vad gäller särskilda åtgärder för att tillhandahålla extraordinär flexibilitet vid användningen av de europeiska struktur- och investeringsfonderna för att hantera covid-19-utbrottet (EUT L 130, 24.4.2020, s. 1).

                     (7)

                        De primära offentliga nettoutgifterna består av de totala offentliga utgifterna exklusive ränteutgifter, utgifter för unionsprogram som motsvaras fullt ut av inkomster från unionsmedel och icke-diskretionära förändringar i utgifterna för arbetslöshetsförmåner. Nationellt finansierade fasta bruttoinvesteringar är utjämnade över en fyraårsperiod. Diskretionära åtgärder på inkomstsidan eller lagstadgade inkomstökningar är inräknade. Engångsåtgärder på såväl inkomst- som utgiftssidan är avräknade.

                     (8)

                        SWD(2020) 520 final.

                     (9)

                        Enligt artikel 5.2 i rådets förordning (EG) nr 1466/97.


               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 20.5.2020
            COM(2020) 511 final
            Rekommendation till
            RÅDETS REKOMMENDATION
            om Kroatiens nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Kroatiens konvergensprogram 2020

               Rekommendation till

               RÅDETS REKOMMENDATION

               om Kroatiens nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Kroatiens konvergensprogram 2020

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

               med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken
                  1
               , särskilt artikel 9.2,

               med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser
                  2
               , särskilt artikel 6.1,

               med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

               med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

               med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

               med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

               med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

               av följande skäl:

               (1)Den 17 december 2019 antog kommissionen den årliga strategin för hållbar tillväxt, som inledde 2020 års europeiska planeringstermin för samordning av den ekonomiska politiken. I den togs vederbörlig hänsyn till den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 17 december 2019 antog kommissionen också, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Kroatien var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning.

               (2)Landsrapporten 2020 för Kroatien
                  3
                offentliggjordes den 26 februari 2020. Den innehöll en bedömning av hur väl Kroatien hade lyckats med den landsspecifika rekommendation som rådet antog den 9 juli 2019
                  4
               , med uppföljningen av tidigare års rekommendationer och med sina nationella Europa 2020-mål. Den innehöll också en fördjupad granskning enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011, vars resultat också offentliggjordes den 26 februari 2020. Kommissionens analys ledde till slutsatsen att Kroatien har makroekonomiska obalanser som kan kopplas till höga skulder i både privat och offentlig sektor samt till höga utlandsskulder, i en situation med låg potentiell tillväxt.

               (3)Den 11 mars 2020 klassificerade Världshälsoorganisationen officiellt covid-19-utbrottet som en global pandemi. Pandemin är en allvarlig folkhälsokris för invånare, samhällen och ekonomier. Den leder till hårt ansatta hälso- och sjukvårdssystem, störningar i de globala leveranskedjorna, volatilitet på finansmarknaderna, kraftigt minskad konsumentefterfrågan och negativa effekter för olika sektorer. Den hotar människors arbeten och deras inkomster liksom företagens verksamheter. Pandemin har lett till en kraftig ekonomisk chock som redan har fått allvarliga återverkningar inom EU. Den 13 mars 2020 antog kommissionen ett meddelande
                  5
                om en samordnad ekonomisk reaktion på krisen, omfattande alla aktörer på nationell nivå och unionsnivå.

               (4)Flera medlemsstater har utlyst undantagstillstånd eller vidtagit nödåtgärder. Nödåtgärderna bör vara strikt proportionella, nödvändiga, tidsbegränsade och i linje med europeiska och internationella standarder. De bör vara föremål för demokratisk tillsyn och oberoende rättslig prövning.

               (5)Den 20 mars 2020 antog kommissionen ett meddelande om aktivering av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten
                  6
               . Klausulen, som fastställs i artiklarna 5.1, 6.3, 9.1 och 10.3 i förordning (EG) nr 1466/97 och artiklarna 3.5 och 5.2 i förordning (EG) nr 1467/97, underlättar samordningen av budgetpolitiken under en allvarlig konjunkturnedgång. I meddelandet framför kommissionen till rådet att man bedömer att det rådande läget med en allvarlig konjunkturnedgång till följd av covid-19-pandemin innebär att villkoren för att aktivera undantagsklausulen är uppfyllda. Den 23 mars 2020 godkände medlemsstaternas finansministrar kommissionens bedömning. Aktiveringen av den allmänna undantagsklausulen medger en tillfällig avvikelse från anpassningsbanan mot det medelfristiga budgetmålet, förutsatt att detta inte äventyrar hållbarheten i de offentliga finanserna på medellång sikt. När det gäller den korrigerande delen kan rådet, på rekommendation av kommissionen, även besluta att anta en reviderad finanspolitisk strategi. Den allmänna undantagsklausulen innebär inte att stabilitets- och tillväxtpaktens förfaranden avbryts. Det ger medlemsstaterna möjlighet att avvika från de budgetkrav som normalt skulle gälla samtidigt som kommissionen och rådet kan vidta de nödvändiga politiska samordningsåtgärderna inom ramen för pakten.

               (6)Det krävs fortsatta åtgärder för att begränsa och bekämpa smittspridningen, stärka de nationella hälso- och sjukvårdssystemens resiliens och mildra de socioekonomiska konsekvenserna genom stödåtgärder till företag och hushåll samt för att säkerställa adekvata arbetsmiljöförhållanden så att den ekonomiska verksamheten kan återupptas. Unionen bör använda alla tillgängliga verktyg för att stödja medlemsstaternas insatser inom dessa områden. Samtidigt bör medlemsstaterna och unionen samarbeta för att utforma de åtgärder som krävs för både en återgång till samhällen och ekonomier som fungerar normalt och till en hållbar tillväxt, där bland annat den gröna och digitala omställningen integreras och man drar nytta av lärdomarna från krisen.

               (7)Covid-19-krisen har visat på den inre marknadens flexibilitet när det gäller att anpassa sig till extraordinära situationer. För att säkerställa en snabb och smidig övergång till återhämtningsfasen och en snabb och smidig återgång till fri rörlighet för varor, tjänster och arbetstagare måste dock de extraordinära åtgärder som hindrar den inre marknaden från att fungera normalt upphöra så snart de inte längre behövs. Den nuvarande krisen har visat att det behövs krisberedskapsplaner inom hälso- och sjukvården, bl.a. bättre inköpsstrategier, diversifierade leveranskedjor och strategiska reserver av viktig utrustning. Det är centrala faktorer för arbetet med att ta fram mer omfattande krisberedskapsplaner.

               (8)Unionens lagstiftare har redan ändrat de relevanta regelverken
                  7
                för att ge medlemsstaterna möjlighet att mobilisera alla outnyttjade resurser från de europeiska struktur- och investeringsfonderna så att de kan hantera de extraordinära konsekvenserna av covid-19-pandemin. Ändringarna kommer att öka flexibiliteten och förenkla och effektivisera förfarandena. För att minska pressen på kassaflödena kan medlemsstaterna också använda en medfinansieringsgrad på 100 % från unionsbudgeten under räkenskapsåret 2020–2021. Kroatien uppmanas att fullt ut utnyttja dessa möjligheter för att hjälpa sina hårdast drabbade invånare och sektorer.

               (9)Pandemins socioekonomiska konsekvenser kommer sannolikt att bli avsevärde och drabba regionerna i Kroatien ojämnt på grund av olika specialiseringsmönster. Kustregionerna och de öar som är kraftigt beroende av turism kommer att drabbas särskilt hårt. Den nuvarande situationen kräver därför riktade politiska åtgärder.

               (10)Den 30 april 2020 lade Kroatien fram sitt nationella reformprogram för 2020 och sitt konvergensprogram för samma år. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas.

               (11)Kroatien omfattas för närvarande av stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del och av skuldkriteriet.

               (12)I sitt konvergensprogram för 2020 väntar sig regeringen att det samlade saldot i de offentliga finanserna försämras från ett överskott på 0,4 % av BNP 2019 till ett underskott på 6,8 % av BNP 2020, och sedan förbättras till ett underskott på 2,4 % av BNP 2021. Den offentliga skuldkvoten minskade till 73,2 % under 2019, men väntas enligt konvergensprogrammet för 2020 öka till 86,7 % under 2020. De makroekonomiska och offentligfinansiella utsikterna påverkas av den höga graden av osäkerhet till följd av covid-19-pandemin.

               (13)Som en reaktion på covid-19-pandemin, och som del av en samordnad EU-strategi, har Kroatien antagit budgetåtgärder för att öka kapaciteten i hälso- och sjukvårdssystemet, begränsa smittspridningen och hjälpa de hårdast drabbade invånarna och branscherna. Enligt konvergensprogrammet för 2020 uppgår dessa budgetåtgärder till 2,8 % av BNP. De två viktigaste åtgärderna är bidragen till företag för att behålla sina anställda och skattebefrielse som beviljas de värst drabbade företagen. Kroatien har dessutom antagit åtgärder som, även om de inte påverkar budgeten direkt, kommer att bidra till likviditeten i företagen, och som enligt stabilitetsprogrammet för 2020 uppskattas till 1,3 % av BNP. Åtgärderna inbegriper anstånd med privatpersoners och företags inkomstskatter samt med sociala avgifter. Totalt sett är de åtgärder Kroatien har vidtagit i linje med riktlinjerna i kommissionens meddelande om en samordnad ekonomisk reaktion på covid-19-utbrottet. Ett fullständigt genomförande av de här åtgärderna, följt av en omläggning av finanspolitiken mot att uppnå ansvarsfulla offentliga finanser på medellång sikt när de ekonomiska förhållandena medger det, kommer att bidra till att bevara den finanspolitiska hållbarheten på medellång sikt.

               (14)Enligt kommissionens vårprognos 2020 beräknas Kroatiens saldo i de offentliga finanserna vid oförändrad politik uppgå till -7,1 % av BNP 2020 och -2,2 % av BNP 2021. Den offentliga skuldkvoten beräknas uppgå till 88,6 % av BNP 2020 och till 83,4 % 2021.

               (15)Den 20 maj 2020 utfärdade kommissionen en rapport i enlighet med artikel 126.3 i fördraget på grund av att Kroatien planerade att överträda underskottsgränsen på 3 % av BNP 2020. Sammantaget visar denna analys att underskottskriteriet enligt fördraget och i förordning (EG) nr 1467/1997 inte är uppfyllt.

               (16)Som en reaktion på pandemin vidtog Kroatien snabbt långtgående åtgärder för att skydda invånarna och begränsa virusets spridning. Pandemin (och åtgärder för att begränsa spridningen) ledde till allvarliga störningar i företagens verksamheter, vilket hade negativa effekter på arbetsmarknaden. BNP i fasta priser beräknas minska med 9,1 % 2020 och sedan öka med 7,5 % 2021, medan arbetslösheten beräknas öka till 10,2 % 2020 och förbättras till 7,4 % 2021, enligt kommissionens prognos. Turismsektorn, som utgör en betydande andel av Kroatiens ekonomi, kommer att påverkas kraftigt. Kroatien har också samtidigt behövt hantera effekterna av en kraftig jordbävning som inträffade i Zagreb den 22 mars 2020. I syfte att dämpa effekterna på ekonomin vidtog Kroatien ett antal ambitiösa åtgärder, däribland lönestödsåtgärder, befrielse från och anstånd med skatter och sociala avgifter, stöd till små och medelstora företag, ytterligare garantier för exportförsäkringar och moratorier på amortering av lån samt särskilda åtgärder för turism och andra hårt drabbade sektorer.

               (17)Covid-19-pandemin prövar det kroatiska hälso- och sjukvårdssystemets resiliens. Även om tillgången till hälso- och sjukvård generellt är god i Kroatien är omfattningen av medicinska behov som inte kan tillgodoses på grund av avstånd bland de största i EU. En mer balanserad geografisk spridning av hälso- och sjukvårdspersonal och vårdinrättningar skulle ge bättre tillgång till hälso- och sjukvård. Det finns utrymme för förbättringar i fråga om ansvarsuppdelningen mellan staten och regionala myndigheter vad gäller vårdinrättningar i Kroatien. Staten måste täcka skulderna för sjukhus som ägs av regioner, men har begränsade möjligheter att påverka hur sjukhusen förvaltas. Ett närmare samarbete mellan staten och regionerna är viktigt för att säkerställa tillgången till kritiska medicinska produkter och för att kunna vidta åtgärder för att begränsa spridningen av covid-19. Användningen av e-hälsoverktyg innebär att direkta kontakter mellan vårdpersonal och patienter kan minskas, vilket också minskar risken för smittspridning. Användningen av e-recept är utbredd men bara en liten andel av remisser och patientjournaler är digital.

               (18)Till följd av den ekonomiska nedgången har arbetsgivare haft svårigheter att betala ut löner, vilket väntas leda till högre arbetslöshet och fattigdomsnivåer, med ännu större territoriella skillnader. Traditionellt sett har deltagandet i aktiva arbetsmarknadsåtgärder varit mycket lågt, men under rådande omständigheter har den typen av program fått en mer framskjuten plats. För att kunna ge stöd till arbetsgivare och minimera antalet uppsägningar, bör sådana åtgärder utökas, vilket även gäller andra tidsbegränsade stödordningar, särskilt system för korttidsarbete. På kort sikt bevaras arbetstillfällen men på medellång finns det utrymme att bli bättre på att uppskatta arbetsmarknadens behov under återhämtningsfasen. De kroatiska offentliga arbetsförmedlingarna bör öka sina insatser för att hjälpa arbetskraften att förvärva lämpliga färdigheter (t.ex. digital kompetens), utarbeta strategier för att nå dem som står utanför arbetskraften och bekämpa svart arbete. Arbetslöshetsersättningen ger inget skyddsnät för uppsagda arbetstagare, eftersom den omfattar få och nivån är låg. Inte heller den garanterade minimiinkomsten kan minska fattigdomen i någon större utsträckning, mot bakgrund av höga nivåer av fattigdom och social utestängning, territoriella skillnader och riskfaktorer med koppling till ålder, kön och funktionsnedsättningar.

               (19)Internetförbindelsernas bristande tillförlitlighet är ett problem. Det råder inte någon utbredd tillgång till höghastighetsinternet i kroatiska hushåll. Omkring 70 % av hushållen har fast bredband och endast 6 % av dem har fast bredband med minst 100 Mbit/s. Särskilt på landsbygden kan detta vara ett hinder för distansarbete och distansutbildning, i synnerhet bland utsatta grupper, t.ex. studenter från familjer med sämre förutsättningar eller personer med funktionsnedsättning. Dessa grupper löper risk att bli utestängda vid den plötsliga övergången till ett mer digitaliserat samhälle. Alternativa arbetsformer där digital teknik utnyttjas bör utökas, i nära samarbete med arbetsmarknadens parter, eftersom andelen av arbetstagare som arbetar på distans (6–7 %) endast uppgår till hälften av EU-genomsnittet.

               (20)Bristen på arbetskraft har kontinuerligt påverkat vissa sektorer i ekonomin, främst på grund av kompetensbrist. Genom att främja förvärvandet av lämpliga färdigheter, däribland digital kompetens, under den grundläggande utbildningen och senare genom omskolning och kompetenshöjning, kan produktiviteten öka och kompetensbristen åtgärdas. Utbildningssystemets kvalitet och förmåga till inkludering måste förbättras på alla nivåer och läroplansreformen måste fortsätta. Det har redan visat sig vara värdefullt att införa digital utbildning under krisen, men det behövs ytterligare utveckling av infrastruktur och material för digital utbildning och av den digitala kompetensen hos lärare, elever och studenter.

               (21)Kroatien bör stödja det fortsatta flödet av krediter och annan finansiering, däribland finansiering från andra källor än banker, till lönsamma låntagare som påverkas negativt av krisen. Kroatien har antagit ett antal stimulans- och stödordningar för små och medelstora företag. Insatserna bör fortsätta, i syfte att bidra med snabbt och fortsatt likviditetsstöd till företagen genom lån och garantier, särskilt statliga garantier, med ett fokus på små och medelstora företag, för att övervinna krisen och underlätta återhämtningen. Företagen i Kroatien är i hög grad beroende av banklån och kassaflöden för att kunna tillgodose sina finansieringsbehov. Banksystemet bör få stöd i form av garantier för att kunna ge ny finansiering till små och medelstora företag och förbättra tillgången till finansiering. Vid utformningen och genomförandet av dessa åtgärder måste banksektorns motståndskraft beaktas. Företagens likviditet har också förbättrats genom att de har befriats från eller fått anstånd med att betala skatt och sociala avgifter.

               (22)Det har gjorts förnyade ansträngningar för att minska den administrativa bördan och regelbördan. Men generellt begränsas företagens verksamheter fortfarande av en fortsatt betungande regelbörda och administrativ börda, t.ex. i fråga om tillstånd, rapporteringskrav och skatteförfaranden. Identifieringen av de administrativa och ekonomiska bördorna går framåt, genom samråd med berörda parter och via en särskild webbplats. Dessutom ska åtgärder vidtas för att minska de mest betungande skyldigheterna. Ett smidigt tillträde till och utövande av yrken, genom effektivisering av regelverk och administrativa förfaranden, är också viktigt, särskilt för små och medelstora företag och mikroföretag, inbegripet egenföretagare. En översyn av skatteliknande avgifter har utförts och regeringen antog en första handlingsplan i maj 2020.

               (23)För att underlätta den ekonomiska återhämtningen är det viktigt att tidigarelägga mogna projekt för offentliga investeringar och främja privata investeringar, bland annat genom relevanta reformer. Kroatien bör arbeta för investeringar i tillväxtfrämjande sektorer som bidrar till den gröna och digitala omställningen. En modern och stabil digital infrastruktur är helt centralt för den digitala omvandlingen av offentlig förvaltning och offentliga företag. Mot bakgrund av den digitala omställningen är investeringar i nät med mycket hög kapacitet, däribland 5G, en nödvändig förutsättning. Investeringarna ska bidra till Kroatiens mål för minskade koldioxidutsläpp och energiomställning, enligt beskrivning i landets nationella energi- och klimatplan. Det finns särskilt utrymme och möjlighet för Kroatien att investera i hållbara stadstransporter och järnvägstransporter, energieffektivitet, förnybara energikällor och miljöinfrastruktur. När det gäller vattenförvaltning och avfallshantering ligger Kroatien dessutom avsevärt under EU-genomsnittet och det krävs investeringar för att upprätthålla Kroatiens ekonomiska utveckling. Programplaneringen för Fonden för en rättvis omställning för perioden 2021–2027 kan hjälpa Kroatien att hantera en del av de utmaningar som omställningen till en klimatneutral ekonomi innebär, särskilt inom de områden som anges i bilaga D till landsrapporten. Detta skulle ge Kroatien möjlighet att på bästa sätt använda fonden.

               (24)Den offentliga förvaltningens effektivitet i Kroatien ligger under EU-genomsnittet. Låg kapacitet när det gäller att utforma och genomföra politiska åtgärder och projekt är ett hinder för ändamålsenlighet och snabbhet, vilket har framgått tydligt under krisen vid genomförandet av struktur- och investeringsfonderna, som innebär att Kroatien har stor möjlighet att dämpa krisens effekter och bidra till den ekonomiska återhämtningen. Men det görs inga framsteg vad gäller genomförandet av det nya systemet för strategisk planering, eller den aviserade nationella strategin för utveckling. Det råder också avsevärd territoriell fragmentering i den offentliga förvaltningen och finns en obalans mellan ansvar och resurser på lokal nivå. Detta bidrar till ojämn kvalitet på offentliga tjänster som tillhandahålls i landet och ökar de administrativa kostnaderna.

               (25)Betydande eftersläpning och utdragna förfaranden i civilrättsliga och handelsrättsliga mål fortsätter att påverka företagsklimatet och effektiva lösningar av insolvensförfaranden, medan problem med kvalitet och effektivitet i straffrättskipningen är ett hinder i kampen mot ekonomiska brott. Det har gjorts framsteg i fråga om att lösa de äldsta pågående domstolsärendena och att använda elektronisk kommunikation i domstolarna, men det finns fortfarande utrymme för förbättringar.

               (26)Dessa rekommendationer är visserligen inriktade på hur de socioekonomiska effekterna av pandemin ska hanteras och den ekonomiska återhämtningen underlättas, men de landsspecifika rekommendationerna för 2019 som rådet antog den 9 juli 2019 innehöll reformer som krävs för att kunna åtgärda strukturella problem på medellång och lång sikt. De rekommendationerna är fortsatt aktuella och kommer att fortsätta att övervakas nästa år, inom ramen för den europeiska planeringsterminens årliga cykel. Det gäller även rekommendationer rörande investeringsrelaterade ekonomiska strategier. De senare rekommendationerna bör beaktas vid finansieringen av sammanhållningspolitikens strategiska programplanering efter 2020, inbegripet riskreducerande åtgärder och strategier för att lätta på restriktionerna vad gäller den rådande krisen.

               (27)Kroatiens finanssektor är välkapitaliserad och lönsam, samtidigt som tillgångskvaliteten i banksektorn har förbättrats på senare år. Men finansinstituten kommer sannolikt att utsättas för vissa påfrestningar med tanke på deras exponeringar för de sektorer som påverkas mest av covid-19-pandemin. Åtgärder har vidtagits för att minska den negativa effekten av restriktionerna på företagen. Det är av avgörande betydelse att restriktionerna är tillfälliga och endast gäller under pandemin samt adekvata i fråga om att hjälpa företag med ekonomiska svårigheter att åter bli lönsamma. En sådan strategi kommer att hjälpa företagen utan att undergräva de framsteg som Kroatien har gjort vad gäller att förbättra stabiliteten i sin finanssektor.

               (28)Det är viktigt att fortsätta arbetet med att förstärka ramen för att förebygga och bestraffa korruption, för att säkerställa en återhämning efter covid-19-krisen och uppnå en effektiv, ansvarstagande och transparent fördelning och distribution av medel och resurser. Flera handlingsplaner har genomförts till viss del men det är fortfarande vanligt med korruption och intressekonflikter i företagen. Det krävs ytterligare insatser som syftar till att stärka ramen för att förebygga och bestraffa korruption, för att säkerställa en transparent och effektiv användning av offentliga medel. Det behövs mer verkningsfulla verktyg för att förebygga och bestraffa korruption, särskilt på lokal nivå. Behovet av förbättrade tillsynsmekanismer för lokala tjänstemän och utnämnda befattningshavare i lokala offentliga företag kvarstår, liksom behovet av att säkerställa att kommissionen för hantering av intressekonflikter kan utföra sin centrala förebyggande uppgift. Initiativ i syfte att öka transparensen, t.ex. offentliggörande av domares och åklagares tillgångar, väntas under 2020.

               (29)Den europeiska planeringsterminen utgör en ram för en kontinuerlig samordning av den ekonomiska politiken och sysselsättningspolitiken i unionen, vilket kan bidra till en hållbar ekonomi. Medlemsstaterna har utvärderat framstegen vad gäller genomförandet av FN:s mål för hållbar utveckling i sina nationella reformprogram för 2020. Genom att säkerställa ett fullständigt genomförande av rekommendationerna nedan kommer Kroatien att bidra till framsteg mot uppfyllandet av målen för hållbar utveckling och till de gemensamma insatserna för att säkerställa en konkurrenskraftig hållbarhet i unionen.

               (30)Kommissionen har inom ramen för 2020 års europeiska planeringstermin gjort en omfattande analys av Kroatiens ekonomiska politik och redogjort för den i 2020 års landsrapport. Kommissionen har även bedömt konvergensprogrammet för 2020, det nationella reformprogrammet för 2020 samt uppföljningen av de rekommendationer Kroatien har fått tidigare år. Kommissionen har beaktat inte bara programmens relevans för hållbarheten i finanspolitiken och den socioekonomiska politiken i Kroatien utan också att unionens regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i unionen genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på unionsnivå.

               (31)Mot bakgrund av denna bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet för 2020 och dess yttrande
                  8
                återspeglas nedan, särskilt i rekommendation 1.

               (32)Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och denna bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet för 2020 och konvergensprogrammet för 2020. I dessa rekommendationer beaktas behovet av att bekämpa pandemin och underlätta den ekonomiska återhämtningen som ett första nödvändigt steg för att möjliggöra en justering av obalanserna. Rekommendationer som direkt behandlar de makroekonomiska obalanser som konstaterats av kommissionen enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 återspeglas i rekommendationerna 1, 2, 3 och 4.

               HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Kroatien att 2020 och 2021 vidta följande åtgärder:

               1.I enlighet med den allmänna undantagsklausulen vidta alla nödvändiga åtgärder för att ändamålsenligt hantera pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den efterföljande återhämtningen. Så snart som de ekonomiska förhållandena tillåter det bedriva en finanspolitik som syftar till att uppnå ansvarsfulla offentliga finanser på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, och samtidigt öka investeringarna. Stärka hälso- och sjukvårdssystemens resiliens. Främja en balanserad geografisk fördelning av hälso- och sjukvårdspersonal och vårdinrättningar, närmare samarbete mellan alla förvaltningsnivåer och investeringar i e-hälsa.

               2.Förstärka arbetsmarknadsåtgärder och arbetsmarknadens institutioner och förbättra nivåerna för arbetslöshetsförmåner och minimiinkomstsystem. Öka tillgången till digital infrastruktur och digitala tjänster. Främja kompetensutveckling.

               3.Upprätthålla åtgärder för att tillhandahålla likviditet till små och medelstora företag och egenföretagare. Minska skatteliknande avgifter och inskränkningar ytterligare när det gäller reglering av produkt- och tjänstemarknader. Tidigarelägga mogna projekt för offentliga investeringar och främja privata investeringar för att gynna den ekonomiska återhämtningen. Inrikta investeringarna på den gröna och digitala omställningen, särskilt på miljöinfrastruktur, hållbara stadstransporter och järnvägstransporter, ren och effektiv produktion och användning av energi samt höghastighetsbredband.

               4.Förstärka den offentliga förvaltningens kapacitet och effektivitet i fråga om att utforma och genomföra offentliga projekt och politiska åtgärder på central och lokal nivå. Förbättra effektiviteten i rättsväsendet.

               Utfärdad i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordförande

                     (1)

                        EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        EUT L 306, 23.11.2011, s. 25.

                     (3)

                        SWD(2020) 510 final.

                     (4)

                        EUT C 301, 5.9.2019, s. 117.

                     (5)

                        COM(2020) 112 final.

                     (6)

                        COM(2020) 123 final.

                     (7)

                        Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/460 av den 30 mars 2020 om ändring av förordningarna (EU) nr 1301/2013, (EU) nr 1303/2013 och (EU) nr 508/2014 vad gäller särskilda åtgärder för att mobilisera investeringar i medlemsstaters hälso- och sjukvårdssystem samt i andra sektorer av deras ekonomier som reaktion på covid-19-utbrottet (investeringsinitiativet mot effekter av coronaviruset) (EUT L 99, 31.3.2020, s. 5), och Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/558 av den 23 april 2020 om ändring av förordningarna (EU) nr 1301/2013 och (EU) nr 1303/2013 vad gäller särskilda åtgärder för att tillhandahålla extraordinär flexibilitet vid användningen av de europeiska struktur- och investeringsfonderna för att hantera covid-19-pandemin (EUT L 130, 24.4.2020, s. 1).

                     (8)

                        Enligt artikel 9.2 i rådets förordning (EG) nr 1466/97.


               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 20.5.2020
            COM(2020) 516 final
            Rekommendation till
            RÅDETS REKOMMENDATION
            om Luxemburgs nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Luxemburgs stabilitetsprogram 2020

               Rekommendation till

               RÅDETS REKOMMENDATION

               om Luxemburgs nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Luxemburgs stabilitetsprogram 2020

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

               med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken
                  1
               , särskilt artikel 5.2,

               med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

               med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

               med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

               med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

               med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

               av följande skäl:

               (1)Den 17 december 2019 antog kommissionen den årliga strategin för hållbar tillväxt, som inledde 2020 års europeiska planeringstermin för samordning av den ekonomiska politiken. I den togs vederbörlig hänsyn till den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 17 december 2019 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Luxemburg inte var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning Samma dag antog kommissionen också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet.

               (2)Landsrapporten 2020 för Luxemburg
                  2
                offentliggjordes den 26 februari 2020. Den innehöll en bedömning av hur väl Luxemburg hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som antogs av rådet den 9 juli 2019
                  3
               , med uppföljningen av tidigare års rekommendationer och med sina nationella Europa 2020-mål.

               (3)Den 11 mars 2020 klassificerade Världshälsoorganisationen officiellt covid-19-utbrottet som en global pandemi. Pandemin är en allvarlig folkhälsokris för invånare, samhällen och ekonomier. Den leder till hårt ansatta hälso- och sjukvårdssystem, störningar i de globala leveranskedjorna, volatilitet på finansmarknaderna, kraftigt minskad konsumentefterfrågan och negativa effekter för olika sektorer. Den hotar människors arbeten och deras inkomster liksom företagens verksamheter. Pandemin har lett till en kraftig ekonomisk chock som redan har fått allvarliga återverkningar inom EU. Den 13 mars 2020 antog kommissionen ett meddelande
                  4
                om en samordnad ekonomisk reaktion på krisen, omfattande alla aktörer på nationell nivå och unionsnivå.

               (4)Flera medlemsstater har utlyst undantagstillstånd eller vidtagit nödåtgärder. Nödåtgärderna bör vara strikt proportionella, nödvändiga, tidsbegränsade och i linje med europeiska och internationella standarder. De bör vara föremål för demokratisk tillsyn och oberoende rättslig prövning.

               (5)Den 20 mars 2020 antog kommissionen ett meddelande om aktivering av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten
                  5
               . Klausulen, som fastställs i artiklarna 5.1, 6.3, 9.1 och 10.3 i förordning (EG) nr 1466/97 och artiklarna 3.5 och 5.2 i förordning (EG) nr 1467/97, underlättar samordningen av budgetpolitiken under en allvarlig konjunkturnedgång. I meddelandet framför kommissionen till rådet att man bedömer att det rådande läget med en allvarlig konjunkturnedgång till följd av covid-19-pandemin innebär att villkoren för att aktivera undantagsklausulen är uppfyllda. Den 23 mars 2020 godkände medlemsstaternas finansministrar kommissionens bedömning. Aktiveringen av den allmänna undantagsklausulen medger en tillfällig avvikelse från anpassningsbanan mot det medelfristiga budgetmålet, förutsatt att detta inte äventyrar hållbarheten i de offentliga finanserna på medellång sikt. När det gäller den korrigerande delen kan rådet, på rekommendation av kommissionen, även besluta att anta en reviderad finanspolitisk strategi. Den allmänna undantagsklausulen innebär inte att stabilitets- och tillväxtpaktens förfaranden avbryts. Det ger medlemsstaterna möjlighet att avvika från de budgetkrav som normalt skulle gälla samtidigt som kommissionen och rådet kan vidta de nödvändiga politiska samordningsåtgärderna inom ramen för pakten.

               (6)Det krävs fortsatta åtgärder för att begränsa och bekämpa smittspridningen, stärka de nationella hälso- och sjukvårdssystemens resiliens och mildra de socioekonomiska konsekvenserna genom stödåtgärder till företag och hushåll samt för att säkerställa adekvata arbetsmiljöförhållanden så att den ekonomiska verksamheten kan återupptas. Unionen bör använda alla tillgängliga verktyg för att stödja medlemsstaternas insatser inom dessa områden. Samtidigt bör medlemsstaterna och unionen samarbeta för att utforma de åtgärder som krävs för både en återgång till samhällen och ekonomier som fungerar normalt och till en hållbar tillväxt, där bland annat den gröna och digitala omställningen integreras och man drar nytta av lärdomarna från krisen.

               (7)Covid-19-krisen har visat på den inre marknadens flexibilitet när det gäller att anpassa sig till extraordinära situationer. För att säkerställa en snabb och smidig övergång till återhämtningsfasen och en snabb och smidig återgång till fri rörlighet för varor, tjänster och arbetstagare måste dock de extraordinära åtgärder som hindrar den inre marknaden från att fungera normalt upphöra så snart de inte längre behövs. Den rådande krisen har visat på behovet av beredskapsplaner i hälso- och sjukvårdssektorn, som framför allt omfattar förbättrade inköpsstrategier, diversifierade leveranskedjor och strategiska reserver av grundläggande förnödenheter. Det är centrala faktorer för arbetet med att ta fram mer omfattande krisberedskapsplaner.

               (8)Unionens lagstiftare har redan ändrat de relevanta regelverken
                  6
                för att ge medlemsstaterna möjlighet att mobilisera alla outnyttjade resurser från de europeiska struktur- och investeringsfonderna så att de kan hantera de extraordinära konsekvenserna av covid-19-pandemin. Ändringarna kommer att öka flexibiliteten och förenkla och effektivisera förfarandena. För att minska pressen på kassaflödena kan medlemsstaterna också använda en medfinansieringsgrad på 100 % från unionsbudgeten under räkenskapsåret 2020–2021. Luxemburg uppmanas att fullt ut utnyttja dessa möjligheter för att hjälpa de individer och sektorer som berörs mest av utmaningarna.

               (9)Den 30 april 2020 lade Luxemburg fram sitt nationella reformprogram för 2020 och den 29 april 2020 sitt stabilitetsprogram för 2020. För att beakta deras inbördes kopplingar har de båda programmen bedömts samtidigt.

               (10)Luxemburg omfattas för närvarande av stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del.

               (11)I sitt stabilitetsprogram för 2020 räknar regeringen med att saldot i de offentliga finanserna kommer att försämras från ett överskott på 2,2 % av BNP 2019 till ett underskott på 8,5 % av BNP 2020. Underskottet väntas uppgå till 3,0 % av BNP 2021. Efter att ha ökat till 22,1 % av BNP under 2019 väntas den offentliga skuldkvoten enligt stabilitetsprogrammet för 2020 öka till 28,7 % 2020. De makroekonomiska och finanspolitiska utsikterna påverkas av den stora osäkerhet som covid-19-pandemin medför.

               (12)Som en reaktion på covid-19-pandemin och som en del av en samordnad unionsstrategi har Luxemburg antagit budgetåtgärder för att öka kapaciteten i landets hälso- och sjukvårdssystem, hindra pandemin från att spridas och hjälpa de individer och sektorer som drabbats särskilt hårt. Enligt stabilitetsprogrammet för 2020 uppgick dessa finanspolitiska åtgärder till 5,5 % av BNP. Åtgärderna omfattar följande: förstärkning av hälso- och sjukvården, stöd till krisdrabbade företag, återbetalningsbara lån och system för arbetstidsförkortning, även för egenföretagare och gränsarbetstagare. Luxemburg har dessutom aviserat åtgärder som även om de inte har någon direkt inverkan på budgeten kommer att bidra till att stödja företagens likviditet. Åtgärderna omfattar bland annat uppskov med skatt, lån till små och medelstora företag med tillfälliga ekonomiska svårigheter samt garantier. I motsats till stabilitetsprogrammet för 2020 tror kommissionen att paketet får mindre genomslag, eftersom uppskov med skatt och återbetalningsbara lån inte betraktas som diskretionära åtgärder med budgetkonsekvenser. Myndigheterna anser dock att en del av skatteuppskoven för direkta skatter visserligen skulle få konsekvenser för budgeten, vilka räknats in i den ovannämnda andelen på 5,5 % av BNP. Dessutom har en del av kostnaderna för system för arbetstidsförkortning beaktats som en del av de automatiska stabilisatorernas effekter. På det hela taget överensstämmer Luxemburgs åtgärder med de riktlinjer som anges i kommissionens meddelande om samordnade ekonomiska åtgärder mot covid-19-utbrottet. Ett fullständigt genomförande av de här åtgärderna, följt av en omläggning av finanspolitiken mot att uppnå ansvarsfulla offentliga finanser på medellång sikt när de ekonomiska förhållandena medger det, kommer att bidra till att bevara den finanspolitiska hållbarheten på medellång sikt.

               (13)Enligt kommissionens vårprognos 2020 beräknas Luxemburgs offentliga finanser med oförändrad politik gå med underskott på 4,8 % av BNP under 2020 och med överskott på 0,1 % under 2021. Den offentliga skuldkvoten beräknas ligga kvar under 60 % av BNP under 2020 och 2021. I jämförelse med kommissionens prognoser baseras stabilitetsprogrammet på mer försiktiga antaganden för både inkomster och utgifter.

               (14)Den 20 maj 2020 gav kommissionen ut en rapport i enlighet med artikel 126.3 i fördraget på grund av Luxemburgs planerade överträdelse av underskottströskeln på 3 % av BNP 2020. Sammantaget visar analysen att underskottskriteriet enligt definitionen i fördraget och i förordning (EG) nr 1467/1997 inte är uppfyllt.

               (15)Luxemburg har ett av de bästa systemen för hälso- och sjukvård i EU. Eftersom 49 % av läkarna och 62 % av de anställda i vården är utländska, ligger systemet dock klart över den kritiska gränsen för sårbarhet (enligt Världshälsoorganisationens indikator). Därför kan Luxemburgs hälso- och sjukvårdssystem påverkas av eventuella ensidiga beslut av grannländerna i kristider. Luxemburg var tvunget att vidta kortfristiga åtgärder på rekordtid för att öka resiliensen hos landets hälso- och sjukvårdssystem under covid-19-krisen, till exempel genom att mobilisera medicinsk infrastruktur, inrätta ett tillfälligt annex till ett sjukhus och tillhandahålla logi i Luxemburg för gränsarbetare i vården och deras familjer.

               (16)Hälso- och sjukvårdsystemet förväntas stå inför växande utmaningar framöver, förutom det växande antalet otillsatta tjänster i hälso- och sjukvården under de senaste åren. Det är närmare bestämt fråga om en förväntad ökad efterfrågan på vård från en åldrande befolkning och förväntade pensionsavgångar på 59–69 % av vårdpersonalen de närmaste 15 åren. Innovationer i fråga om kompetensmixen och utveckling av yrkesrollerna, delning av arbetsuppgifter och substitution kommer att spela en viktig roll när det gäller att bevara hälso- och sjukvårdssektorn som en attraktiv arbetsplats. Mer allmänt finns det utrymme för att förbättra styrningen av hälso- och sjukvårdssystemet, bland annat genom samarbete med grannländerna, och regeringen har just inlett en betydande reform. Även om den digitala infrastrukturen redan har kommit långt i Luxemburg pågår fortfarande insatser för att genomföra e-hälsolösningar, exempelvis digitala lösningar för ersättning till vårdgivare. Luxemburg har fokuserat mycket på digital teknik, som superdatorer, artificiell intelligens, blockkedjor och stordata, och har potential att utnyttja denna kapacitet och samarbeta på unionsnivå och ge ett viktigt bidrag till forskningen för att neutralisera viruset och minska antalet infektioner. Luxemburg har också inrättat ett nytt stödprogram för investeringsprojekt inom forskning och utveckling för produkter för bekämpning av covid-19, som behövs för att effektivt hantera det pågående utbrottet genom att utveckla verksamma behandlingar och vacciner.

               (17)Enligt kommissionens prognos förväntas arbetslösheten öka till 6,4 % under 2020 och återhämta sig till 6,1 % under 2021. Luxemburg har vidtagit ett antal åtgärder för att bevara arbetstillfällen, exempelvis permittering. Särskild hänsyn bör dock tas till mer utsatta grupper, till exempel äldre och lågutbildade arbetstagare, i ett läge där det nya systemet för minimiinkomst (Revis, revenu d'inclusion sociale) redan har lett till en ökning av antalet registrerade arbetslösa hos den offentliga arbetsförmedlingen, eftersom stödmottagarna sedan januari 2019 måste vara registrerade. Dessa mer utsatta personer skulle drabbas hårdast av ökad konkurrens på arbetsmarknaden till följd av covid-19-krisen. Andra utsatta personer som drabbas av krisen kan vara tillfälligt anställda samt lågutbildade arbetstagare i allmänhet. När det gäller äldre arbetstagare har deras låga sysselsättning länge varit en strukturell fråga i Luxemburg och även påverkat pensionssystemets långsiktiga hållbarhet, något som utvecklats i rekommendationerna till Luxemburg under tidigare år. I det rådande läget riskerar äldre arbetstagare att sägas upp på grund av krisen, varför det mer än någonsin är nödvändigt att öka deras förmåga att anpassa sig till andra jobb och branscher, bland annat genom kompetenshöjning och omskolning. Luxemburg ligger nära genomsnittet i unionen när det gäller social inkludering, men indikatorerna för ojämlikhet och fattigdom bland förvärvsarbetande har försämrats de senaste åren, och de studerandes möjligheter är fortfarande starkt beroende av socioekonomisk bakgrund. Därför bör särskilt de mer utsatta grupperna få stöd att hantera krisens sociala konsekvenser.

               (18)För att hjälpa företagen att ta sig igenom covid-19-krisen, särskilt små och medelstora företag, egenföretagare och mikroföretag, har Luxemburg tagit med ett antal åtgärder i sin stabiliseringsplan. Detaljhandeln är en av de sektorer som drabbats mest, på grund av kollapsen i efterfrågan och de gällande åtgärderna som hindrat många företag från att fungera över huvud taget eller bara med begränsad verksamhet. En viss flexibilitet i regleringen skulle främja detaljhandelns återhämtning efter krisen. Det vore också lämpligt att hjälpa små och medelstora företag att ta till sig digital teknik som säkerställer kontinuitet i verksamheten, till exempel e-handel. Lämpliga åtgärder bör upprätthållas under hela återhämtningen, samtidigt som de gradvis och flexibelt fasas ut, och de sektorer som påverkas mest bör kartläggas i syfte att utarbeta särskilda stödplaner som gör det möjligt för dem att hålla jämna steg under återhämtningen. När dessa åtgärder genomförs måste banksektorns motståndskraft beaktas. För att stödja omställningen och grundandet av nya små och medelstora företag inom tillväxtskapande sektorer kan efter krisens mest akuta fas en reform av Luxemburgs insolvensregler hjälpa företagen att få en andra chans, om de hamnar i konkurs utan egen förskyllan.

               (19)För att underlätta den ekonomiska återhämtningen är det viktigt att tidigarelägga mogna offentliga investeringsprojekt och främja privata investeringar, bland annat genom relevanta reformer i de digitala och gröna sektorerna. Luxemburg har redan tagit initiativ för att främja digitalisering och innovation, men integrationen av den tekniken i näringslivet, de privata investeringarna samt digitaliseringen av de offentliga tjänsterna är fortfarande låg, jämfört med den stora potentialen och landets ambition att ställa om till en datadriven ekonomi. Investeringar i digitalisering, avancerad digital kompetens och innovation, däribland utveckling av en integrerad forsknings- och innovationsstrategi, blir avgörande för att stödja de små och medelstora företagen och öka produktiviteten och konkurrenskraften. Återhämtningen bör också stödjas ytterligare genom tidigareläggning av ambitiösa gröna investeringar i närtid. Viktiga områden kan särskilt vara ytterligare åtgärder för hållbara transporter, däribland spårbundna transporter, hållbart byggande, särskilt när det gäller energieffektivitet i både befintliga och nya byggnader samt förnybar energi. Detta skulle bidra till en ordentlig grön stimulans och hjälpa Luxemburg att hämta in eftersläpningen till dess mål för 2030 om minskade utsläpp av växthusgaser, energieffektivitet och förnybar energi, och samtidigt bana väg för klimatneutralitet. Det krävs fortfarande ytterligare kartläggning av investeringsbehov och finansieringskällor för investeringar, bland annat med tanke på covid-19-utbrottets inverkan på ekonomin och de offentliga finanserna. Programplaneringen för Fonden för en rättvis omställning för perioden 2021–2027 kan hjälpa Luxemburg att hantera en del av de utmaningar som omställningen till en klimatneutral innebär, särskilt inom de territorier som anges i bilaga D till landsrapporten. Detta skulle ge Luxemburg möjlighet att på bästa sätt använda fonden.

               (20)Luxemburg löper en betydande risk för penningtvätt, med tanke på det stora inflödet av utländska direktinvesteringar och förekomsten av komplexa rättsliga strukturer med utländska förmånstagare. Riskerna återspeglas i den nationella riskbedömningen, särskilt när det gäller personer som yrkesmässigt tillhandahåller investeringstjänster eller tjänster till bolag och truster. Brister i dessa personers tillämpning av penningtvättsreglerna leder till otillräckliga riskanalyser och till att misstänkta aktiviteter sällan rapporteras. Tillsynen över dessa personer är inte tillräckligt intensiv för att avhjälpa bristerna. Ett nationellt register över verkliga förmånstagare har inrättats för företag, så att hemlighetsmakeriet kan begränsas och faktiska förmånstagare kan identifieras. Kvaliteten på den information som tillhandahålls och registrets effektivitet behöver övervakas på längre sikt.

               (21)Att ta itu med aggressiv skatteplanering är fortfarande centralt för att göra skattesystemen effektivare och mer rättvisa, vilket bekräftas i 2020 års rekommendation för euroområdet. Skattebetalarnas aggressiva skatteplanering får spridningseffekter mellan medlemsstaterna och kräver att unionslagstiftningen kompletteras med samordnade nationella åtgärder. Trots att Luxemburg agerat mot aggressiv skatteplanering genom att genomföra tidigare överenskomna internationella och europeiska initiativ, tyder den höga andelen utdelningar, räntor och royalties av BNP på att landets skattebestämmelser utnyttjas av företag som ägnar sig åt aggressiv skatteplanering. Majoriteten av de utländska direktinvesteringarna innehas av ”företag för särskilda ändamål”. Det faktum att ingen källskatt uppbärs för räntor och royalties till utlandet (dvs. från personer bosatta i unionen till personer bosatta i tredjeland) och undantaget från källskatt på utdelningar under vissa omständigheter kan leda till att ingen skatt överhuvudtaget uppbärs för de här utbetalningarna, om de heller inte omfattas av skatt i det mottagande landet. Luxemburg har lagt fram ett lagförslag om att ränte- och royaltybetalningar till jurisdiktioner som står med på unionsförteckningen över icke samarbetsvilliga jurisdiktioner på skatteområdet inte ska vara avdragsgilla, i enlighet med sitt åtagande att vidta defensiva åtgärder gentemot dessa jurisdiktioner.

               (22)Dessa rekommendationer är visserligen inriktade på hur de socioekonomiska effekterna av pandemin ska hanteras och den ekonomiska återhämtningen underlättas, men de landsspecifika rekommendationerna för 2019 som rådet antog den 9 juli 2019 innehöll reformer som krävs för att kunna åtgärda strukturella problem på medellång och lång sikt. De rekommendationerna är fortsatt aktuella och kommer att fortsätta att övervakas nästa år, inom ramen för den europeiska planeringsterminens årliga cykel. Det gäller även rekommendationer rörande investeringsrelaterade ekonomiska strategier. De senare rekommendationerna bör beaktas vid finansieringen av sammanhållningspolitikens strategiska programplanering efter 2020, inbegripet riskreducerande åtgärder och strategier för att lätta på restriktionerna vad gäller den rådande krisen.

               (23)Den europeiska planeringsterminen utgör en ram för en kontinuerlig samordning av den ekonomiska politiken och sysselsättningspolitiken i unionen, vilket kan bidra till en hållbar ekonomi. Medlemsstaterna har utvärderat framstegen vad gäller genomförandet av FN:s mål för hållbar utveckling i sina nationella reformprogram för 2020. Genom att säkerställa ett fullständigt genomförande av rekommendationerna nedan kommer Luxemburg att bidra till framsteg mot uppfyllandet av målen för hållbar utveckling och till de gemensamma insatserna för att säkerställa en konkurrenskraftig hållbarhet i unionen.

               (24)Det är viktigt med ett nära samarbete mellan länderna i den ekonomiska och monetära unionen för att åstadkomma en snabb återhämtning från de ekonomiska konsekvenserna av covid-19. Luxemburg bör i egenskap av en medlemsstat som har euron som valuta, och med beaktande av politisk vägledning från Eurogruppen, se till att dess politik ligger i linje med rekommendationerna för euroområdet och samordnas med övriga medlemsstater i euroområdet.

               (25)Kommissionen har inom ramen för 2020 års europeiska planeringstermin gjort en omfattande analys av Luxemburgs ekonomiska politik och redogjort för den i 2020 års landsrapport. Kommissionen har även bedömt stabilitetsprogrammet för 2020 och det nationella reformprogrammet för 2020 samt uppföljningen av de rekommendationer Luxemburg har fått tidigare år. Kommissionen har beaktat inte bara programmens relevans för hållbarheten i finanspolitiken och den socioekonomiska politiken i Luxemburg utan också att unionens regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i unionen genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på unionsnivå.

               (26)Mot bakgrund av denna bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet för 2020 och dess yttrande
                  7
                återspeglas särskilt i rekommendation 1 nedan.

               HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Luxemburg att 2020 och 2021 vidta följande åtgärder:

               1.I enlighet med den allmänna undantagsklausulen vidta alla nödvändiga åtgärder för att effektivt åtgärda pandemin, stödja ekonomin och stödja den därpå följande återhämtningen. Så snart som de ekonomiska förhållandena tillåter det bedriva en finanspolitik som syftar till att uppnå ansvarsfulla offentliga finanser på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, och samtidigt förbättra investeringarna. Förbättra hälso- och sjukvårdssystemets resiliens genom att säkerställa lämplig tillgång till hälso- och sjukvårdspersonal. Påskynda reformerna för att förbättra styrningen av hälso- och sjukvårdssystemet och e-hälsa.

               2.Lindra krisens konsekvenser för sysselsättningen, med särskild hänsyn tagen till personer som befinner sig i en svår situation på arbetsmarknaden.

               3.Säkerställa ett effektivt genomförande av åtgärder till stöd för företagens likviditet, särskilt för små och medelstora företag och egenföretagare. Tidigarelägga mogna offentliga investeringsprojekt och främja privata investeringar för att främja den ekonomiska återhämtningen. Inrikta investeringarna på den gröna och digitala omställningen, särskilt på hållbara transporter och byggnader, ren och effektiv produktion och användning av energi, vilket bidrar till en gradvis utfasning av fossila bränslen i ekonomin. Främja innovation och digitalisering, särskilt inom näringslivet.

               4.Säkerställa effektiv tillsyn och tillämpning av reglerna mot penningtvätt när det gäller yrkesverksamma som tillhandahåller investeringstjänster och tjänster till truster och bolag. Intensifiera åtgärder när det gäller sådana inslag i skattesystemet som underlättar aggressiv skatteplanering, särskilt genom utgående betalningar.

               Utfärdad i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordförande

                     (1)

                        EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        SWD(2020) 515 final.

                     (3)

                        EUT C 301, 5.9.2019, s. 117.

                     (4)

                        COM(2020) 112 final.

                     (5)

                        COM(2020) 123 final.

                     (6)

                        Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/460 av den 30 mars 2020 om ändring av förordningarna (EU) nr 1301/2013, (EU) nr 1303/2013 och (EU) nr 508/2014 vad gäller särskilda åtgärder för att mobilisera investeringar i medlemsstaters hälso- och sjukvårdssystem samt i andra sektorer av deras ekonomier som reaktion på covid-19-utbrottet (investeringsinitiativet mot effekter av coronaviruset) (EUT L 99, 31.3.2020, s. 5), och Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/558 av den 23 april 2020 om ändring av förordningarna (EU) nr 1301/2013 och (EU) nr 1303/2013 vad gäller särskilda åtgärder för att tillhandahålla extraordinär flexibilitet vid användningen av de europeiska struktur- och investeringsfonderna för att hantera covid-19-pandemin (EUT L 130, 24.4.2020, s. 1).

                     (7)

                        Enligt artikel 5.2 i rådets förordning (EG) nr 1466/97.