               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 24.4.2017
            COM(2017) 190 final
            Rekommendation till
            RÅDETS BESLUT
            om godkännande av Europeiska kommissionens ingående, på Europeiska atomenergigemenskapens vägnar, av protokollet till avtalet om partnerskap och samarbete som upprättar ett partnerskap mellan Europeiska gemenskaperna och deras medlemsstater, å ena sidan, och Republiken Uzbekistan, å andra sidan, med anledning av Republiken Kroatiens anslutning till Europeiska unionen

               MOTIVERING

               Det bifogade förslaget utgör det rättsliga instrumentet för rekommendationen till rådets beslut om godkännande av Europeiska kommissionens ingående, på Europeiska atomenergigemenskapens vägnar, av protokollet till avtalet om partnerskap och samarbete som upprättar ett partnerskap mellan Europeiska gemenskaperna och deras medlemsstater, å ena sidan, och Republiken Uzbekistan, å andra sidan, med anledning av Republiken Kroatiens anslutning till Europeiska unionen. Förslaget omfattar följande:

               i)En rekommendation till rådets beslut om godkännande av Europeiska kommissionens ingående av protokollet, på Europeiska atomenergigemenskapens vägnar.

               Detta förslag läggs fram tillsammans med följande:

               ii)Förslaget till rådets beslut om undertecknande och provisorisk tillämpning av protokollet på Europeiska unionens och dess medlemsstaters vägnar.

               iii)Förslaget till rådets beslut om ingående av protokollet på Europeiska unionens och dess medlemsstaters vägnar.

               Enligt anslutningsakten för Kroatien ska Kroatien tillträda de internationella avtal som undertecknats eller ingåtts av Europeiska unionen och dess medlemsstater genom protokoll till avtalen i fråga.

               Avtalet om partnerskap och samarbete som upprättar ett partnerskap mellan Europeiska gemenskaperna och deras medlemsstater, å ena sidan, och Republiken Uzbekistan, å andra sidan (nedan kallat avtalet), undertecknades den 21 juni 1996 och trädde i kraft den 1 juli 1999.

               Genom rådets beslut av den 14 september 2012
                  1
                bemyndigades kommissionen att inleda förhandlingar med de berörda tredjeländerna i syfte att ingå relevanta protokoll. Förhandlingarna med Republiken Uzbekistan slutfördes genom att verbalnoter utväxlades.

               Genom det föreslagna protokollet blir Republiken Kroatien avtalsslutande part i avtalet och förpliktigas EU att tillhandahålla den giltiga versionen av avtalet på kroatiska.

               Kommissionen bedömer att resultatet av förhandlingarna är tillfredsställande och uppmanar rådet att rekommendera ett rådsbeslut om godkännande av Europeiska kommissionens ingående, på Europeiska atomenergigemenskapens vägnar, av protokollet till avtalet om partnerskap och samarbete som upprättar ett partnerskap mellan Europeiska gemenskaperna och deras medlemsstater, å ena sidan, och Republiken Uzbekistan, å andra sidan, med anledning av Republiken Kroatiens anslutning till Europeiska unionen.

               Rekommendation till

               RÅDETS BESLUT

               om godkännande av Europeiska kommissionens ingående, på Europeiska atomenergigemenskapens vägnar, av protokollet till avtalet om partnerskap och samarbete som upprättar ett partnerskap mellan Europeiska gemenskaperna och deras medlemsstater, å ena sidan, och Republiken Uzbekistan, å andra sidan, med anledning av Republiken Kroatiens anslutning till Europeiska unionen

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

               med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen, särskilt artikel 101 andra stycket,

               med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation, och

               av följande skäl:

               (1)I enlighet med artikel 6.2 i anslutningsakten för Republiken Kroatien ska Republiken Kroatiens anslutning till avtalet om partnerskap och samarbete som upprättar ett partnerskap mellan Europeiska gemenskaperna och deras medlemsstater, å ena sidan, och Republiken Uzbekistan, å andra sidan, (nedan kallat avtalet)
                  2
                godkännas genom ett protokoll till avtalet.

               (2)Den 14 september 2012 bemyndigade rådet kommissionen att inleda förhandlingar med de berörda tredjeländerna
                  3
               . Förhandlingarna med Republiken Uzbekistan slutfördes genom att verbalnoter utväxlades.

               (3)Kommissionens ingående av protokollet bör godkännas när det gäller frågor som omfattas av Europeiska atomenergigemenskapens behörighet.

               (4)Undertecknandet och ingåendet av protokollet är föremål för ett separat förfarande när det gäller frågor som omfattas av unionens och dess medlemsstaters behörighet.

               HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

                  Enda artikel

               Europeiska kommissionens ingående, på Europeiska atomenergigemenskapens vägnar, av protokollet till avtalet om partnerskap och samarbete som upprättar ett partnerskap mellan Europeiska gemenskaperna och deras medlemsstater, å ena sidan, och Republiken Uzbekistan, å andra sidan, med anledning av Republiken Kroatiens anslutning till Europeiska unionen, godkänns härmed.

               Texten till protokollet åtföljer beslutet om undertecknande av protokollet.

               Utfärdat i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordförande

                     (1)
                  Rådets beslut om bemyndigande att inleda förhandlingar om anpassning, med anledning av Republiken Kroatiens anslutning till Europeiska unionen, av avtal som har undertecknats eller ingåtts av Europeiska unionen eller Europeiska unionen och dess medlemsstater med ett eller flera tredjeländer eller internationella organisationer (rådsdok. 13351/12 LIMITED).

                     (2)
                  Rådets och kommissionens beslut 1999/593/EG, EKSG, Euratom av den 31 maj 1999 om ingående av partnerskaps- och samarbetsavtalet som upprättar ett partnerskap mellan Europeiska gemenskaperna och deras medlemsstater, å ena sidan, och Republiken Uzbekistan, å andra sidan (EGT L 229, 31.8.1999, s. 1).

                     (3)
                  Rådets beslut om bemyndigande att inleda förhandlingar om anpassning, med anledning av Republiken Kroatiens anslutning till Europeiska unionen, av avtal som har undertecknats eller ingåtts av Europeiska unionen eller Europeiska unionen och dess medlemsstater med ett eller flera tredjeländer eller internationella organisationer (rådsdok. 13351/12 LIMITED).


Avis juridique important

|

51998PC0004(02)

Rekommendation till ett rådsbeslut genom vilket kommissionen får fullmakt att förhandla fram ett avtal med de länder som står för en väsentlig del av bananförsörjningen, för fördelning av tullkvoterna och den traditionella AVS-kvantiteten  /* KOM/98/0004 slutlig */

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 075 , 11/03/1998 s. 0009

Rekommendation till ett rådsbeslut genom vilket kommissionen får fullmakt att förhandla fram ett avtal med de länder som står för en väsentlig del av bananförsörjningen, för fördelning av tullkvoterna och den traditionella AVS-kvantiteten.Till följd av beslutet inom ramen för WTO:s appellationsorgan för biläggande av tvister har kommissionen till rådet lagt fram ett förslag som syftar till att föra in ett antal ändringar i den ordning för import av bananer till gemenskapen, som införs genom avdelning IV i rådets förordning (EG) nr 404/93, senast ändrad genom förordning (EG) nr 3290/94.I linje med detta förslag har kommissionen rekommenderat rådet att ge den fullmakt att inleda förhandlingar med de länder som står för en väsentlig del av leveransen av bananer till gemenskapen, i syfte att mellan de berörda länderna fördela importtullkvoterna samt den traditionella AVS-kvantiteten, i enlighet med de riktlinjer för handel som anges i bilagan och i samråd med artikel 113-kommittén.Ett enhetligt kriterium som grundar sig på den totala importen till gemenskapen kommer att användas vid fastställandet av de producentländer som står för en väsentlig del av bananförsörjningen.Det är lämpligt att erinra om att om det skulle visa sig omöjligt att nå en rimlig överenskommelse med de berörda länderna föreslår kommissionen i ovan nämnda dokument att rådet skall ge den fullmakt att, tillsammans med en kommitté sammansatt av representanter från medlemsstaterna, inleda denna fördelning mellan de länder som står för en väsentlig del av försörjningen.BILAGAEtt enhetligt kriterium som grundar sig på den totala importen till gemenskapen skall användas vid fastställandet av vilka producentländer som står för en väsentlig del av bananförsörjningen, i syfte att genom avtal med de berörda tredje länderna kunna genomföra fördelningen av tullkvoterna samt, om så krävs, den traditionella AVS-kvantiteten.Förhandlingarna kommer att hållas av kommissionen, i samråd med artikel 113-kommittén och inom ramen för de direktiv som rådet kan komma att rikta till kommissionen.


               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 18.10.2017
            COM(2017) 605 final
            Rekommendation till
            RÅDETS BESLUT
            om bemyndigande att inleda förhandlingar om ett avtal mellan Europeiska unionen och Kanada om överföring och användning av passageraruppgifter (PNR-uppgifter) för att förhindra och bekämpa terrorism och annan grov gränsöverskridande brottslighet

               MOTIVERING

               1.SYFTE

                  I ett yttrande av den 26 juli 2017
                     1
                   förklarade Europeiska unionens domstol att avtalet mellan Kanada och EU om överföring och användning av passageraruppgifter (PNR-uppgifter), som undertecknades den 25 juni 2014, inte får ingås i sin nuvarande form. EU bör därför inleda nya förhandlingar med Kanada i syfte att ingå ett PNR-avtal i enlighet med kraven i domstolens yttrande.

               2.BAKGRUND TILL REKOMMENDATIONEN

                  Enligt kanadensisk lagstiftning måste de lufttrafikföretag som bedriver passagerartrafik till Kanada ge den kanadensiska gränsmyndigheten (Canada Border Services Agency – CBSA) elektronisk tillgång till passageraruppgifter (PNR-uppgifter) innan passagerarna anländer till Kanada.

                  Syftet med denna lagstiftning är att erhålla PNR-uppgifter innan ett flyg ankommer, och på så sätt avsevärt öka CBSA:s möjligheter att på förhand göra en effektiv och grundlig reseriskbedömning av passagerare och underlätta resande med ärligt uppsåt, och därigenom öka säkerheten i Kanada. EU samarbetar med Kanada i kampen mot terrorism och annan grov gränsöverskridande brottslighet och anser att överföringen av PNR-uppgifter till Kanada är ett sätt att främja internationellt samarbete inom brottsbekämpning, vilket kommer att uppnås genom att Kanada tillhandahåller analytisk information från PNR-uppgifter till medlemsstaternas behöriga myndigheter samt Europol och Eurojust inom deras respektive mandat.

                  PNR-uppgifter är en sammanställning av för resan nödvändiga uppgifter om varje enskild passagerare vilka gör det möjligt för lufttrafikföretag att behandla reservationer. I denna rekommendation avses med PNR-uppgifter de uppgifter som samlats in från passagerare och som ingår i lufttrafikföretagets automatiserade reservations- och avgångskontrollsystem.

                  Lufttrafikföretagen är skyldiga att tillhandahålla CBSA PNR-uppgifter i den mån de samlas in och lagras i lufttrafikföretagets automatiserade reservations- och avgångskontrollsystem.

                  Överföring av personuppgifter från EU till ett tredjeland får ske endast om landet i fråga garanterar en skyddsnivå för de grundläggande rättigheterna och friheterna som är väsentligen likvärdig med den skyddsnivå som garanteras inom Europeiska unionen. Det krävs en lösning som kan tillhandahålla en rättslig grund på EU-nivå för överföringen av PNR-uppgifter från EU till Kanada som ett erkännande av att PNR-uppgifter är nödvändiga i kampen mot terrorism och andra former av grov gränsöverskridande brottslighet.

                  Europeiska gemenskapen undertecknade år 2005 ett avtal med Kanada om överföring och behandling av PNR-uppgifter på grundval av ett antal åtaganden från CBSA:s sida avseende tillämpningen av dess PNR-program
                     2
                  .

                  Avtalet trädde i kraft den 22 mars 2006 och grundades på ett antal åtaganden från CBSA:s sida avseende hur myndigheten skulle hantera PNR-uppgifter och ett beslut om adekvat skyddsnivå av Europeiska kommissionen där det konstaterades att CBSA:s åtaganden tillhandahöll en adekvat skyddsnivå för personuppgifter.

                  I november 2008 utförde kommissionen en gemensam översyn av genomförandet av 2006 års avtal då den fann att CBSA genomför sina åtaganden och de angivna villkoren i mycket stor utsträckning.

                  CBSA:s åtaganden och beslutet om adekvat skyddsnivå löpte ut den 22 september 2009. Enligt CBSA:s åtaganden skulle CBSA ett år innan åtagandena löpte ut inleda förhandlingar med kommissionen i syfte att förlänga åtagandena enligt ömsesidigt godtagbara villkor.

                  Kanadas regering begärde av kommissionen att båda parter skulle inleda förhandlingar för att antingen ändra den befintliga ramen eller ingå ett nytt avtal.

                  CBSA bekräftade också för medlemsstaterna, ordförandeskapet och kommissionen att myndigheten kommer att fortsätta att tillämpa sina åtaganden under den övergångsperiod som är nödvändig för att förhandla om och ingå ett långsiktigt avtal mellan EU och Kanada. Till följd av detta åtog sig medlemsstaterna ansvaret för att säkerställa att lufttrafikföretagens överföring av PNR-uppgifter till Kanada skulle fortsätta under denna övergångsperiod.

                  EU inledde därför förhandlingar med Kanada 2010 i syfte att underteckna ett nytt bilateralt avtal där det fastställs på vilka villkor och inom vilken ram lufttrafikföretagen tillhandahåller CBSA PNR-uppgifter om passagerare som flyger mellan EU och Kanada. Det nya utkastet till avtal med Kanada undertecknades den 25 juni 2014 och överlämnades i juli 2014 av rådet till Europaparlamentet för godkännande. Den 30 januari 2015 begärde Europaparlamentet ett yttrande från domstolen om huruvida det planerade avtalet om PNR-uppgifter med Kanada var förenligt med fördragen och Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna.

                  Direktiv (EU) 2016/681 om användning av passageraruppgiftssamlingar (PNR-uppgifter) för att förebygga, förhindra, upptäcka, utreda och lagföra terroristbrott och grov brottslighet (EU:s PNR-direktiv) antogs den 27 april 2016
                     3
                   och fastställer en rättslig grund för lufttrafikföretagens överföring av PNR-uppgifter till medlemsstaterna och de skyddsåtgärder som medlemsstaterna ska tillämpa vid behandling av PNR-uppgifter.

                  Den 26 juli 2017 avgav domstolen det ovan nämnda yttrandet och meddelade att det planerade avtalet om PNR-uppgifter mellan Kanada och EU inte kan ingås i sin nuvarande form, eftersom flera av bestämmelserna är oförenliga med de grundläggande rättigheter som erkänts av EU, i synnerhet rätten till skydd av personuppgifter och respekten för privatlivet. Domstolen angav också att den rättsliga grunden för ett sådant avtal bör vara en kombination av artiklarna 87.2 a och 16.2 i EUF-fördraget.

                  Efter utfärdandet av detta yttrande har CBSA angett att den önskar återuppta förhandlingarna för att finna ömsesidigt godtagbara villkor som överensstämmer med domstolens iakttagelser.

                  EU bör därför ännu en gång inleda förhandlingar med Kanada i syfte att underteckna ett nytt bilateralt avtal där det fastställs inom vilken ram och på vilka villkor lufttrafikföretagen kommer att tillhandahålla CBSA PNR-uppgifter om passagerare som flyger mellan EU och Kanada på ett sätt som överensstämmer med domstolens krav.

                  Förhandlingarna bör begränsas till de aspekter som är nödvändiga till följd av domstolens yttrande. Alla övriga delar av det planerade avtalet som undertecknades den 25 juni 2014 bör inte påverkas.

               3.REKOMMENDATIONENS RÄTTSLIGA ASPEKTER

                  I domstolens yttrande om det föregående förslaget till avtal om PNR-uppgifter mellan EU och Kanada, som redan nämnts ovan, fastställs de rättsliga kraven för att ett sådant avtal ska vara förenligt med Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna.

                  Denna rekommendation baseras på artikel 218 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. Eftersom domstolen i sitt yttrande redan har förtydligat att det planerade avtalet bör grundas på artiklarna 16.2 och 87.2 a i EUF-fördraget anges dessa rättsliga grunder även som rättsliga grunder i materiellt hänseende. I enlighet med artikel 218 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt ska kommissionen utses till unionens förhandlare.

               Rekommendation till

               RÅDETS BESLUT

               om bemyndigande att inleda förhandlingar om ett avtal mellan Europeiska unionen och Kanada om överföring och användning av passageraruppgifter (PNR-uppgifter) för att förhindra och bekämpa terrorism och annan grov gränsöverskridande brottslighet

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 16.2 och 87.2 a jämförda med artikel 218.3 och 218.4,

               med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation, och

               av följande skäl:

               (1)Det bör inledas förhandlingar i syfte att ingå ett avtal mellan Europeiska unionen och Kanada om överföring och användning av passageraruppgifter (PNR-uppgifter) för att förhindra och bekämpa terrorism och annan grov gränsöverskridande brottslighet.

               (2)Detta avtal bör respektera de grundläggande rättigheterna och följa de principer som erkänns i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, särskilt rätten till privatliv och familjeliv i artikel 7 i stadgan, rätten till skydd av personuppgifter i artikel 8 i stadgan och rätten till ett effektivt rättsmedel och en opartisk domstol som fastställs i artikel 47 i stadgan. Avtalet bör tillämpas i enlighet med dessa rättigheter och principer.

               (3)[I enlighet med artikel 3 i protokoll nr 21 om Förenade kungarikets och Irlands ställning med avseende på området med frihet, säkerhet och rättvisa, fogat till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, har dessa medlemsstater meddelat att de önskar delta i antagandet och tillämpningen av detta beslut.]

                  ELLER

                  [I enlighet med artiklarna 1 och 2 i protokoll nr 21 om Förenade kungarikets och Irlands ställning med avseende på området med frihet, säkerhet och rättvisa, fogat till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, och utan att det påverkar tillämpningen av artikel 4 i det protokollet, deltar dessa medlemsstater inte i antagandet av detta beslut, som inte är bindande för eller tillämpligt på dem.]

                  ELLER

                  [I enlighet med artiklarna 1 och 2 i protokoll nr 21 om Förenade kungarikets och Irlands ställning med avseende på området med frihet, säkerhet och rättvisa, fogat till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, och utan att det påverkar tillämpningen av artikel 4 i det protokollet, deltar Förenade kungariket inte i antagandet av detta beslut, som inte är bindande för eller tillämpligt på Förenade kungariket.]

                  I enlighet med artikel 3 i protokoll nr 21 om Förenade kungarikets och Irlands ställning med avseende på området med frihet, säkerhet och rättvisa, fogat till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, har Irland (genom en skrivelse av den ...) meddelat att landet önskar delta i antagandet och tillämpningen av detta beslut.]

                  ELLER

                  [I enlighet med artikel 3 i protokoll nr 21 om Förenade kungarikets och Irlands ställning med avseende på området med frihet, säkerhet och rättvisa, fogat till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, har Förenade kungariket (genom en skrivelse av den ...) meddelat att det önskar delta i antagandet och tillämpningen av detta beslut.

                  I enlighet med artiklarna 1 och 2 i protokoll nr 21 om Förenade kungarikets och Irlands ställning med avseende på området med frihet, säkerhet och rättvisa, fogat till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, och utan att det påverkar tillämpningen av artikel 4 i det protokollet, deltar Irland inte i antagandet av detta beslut, som inte är bindande för eller tillämpligt på Irland.]

               (4)I enlighet med artiklarna 1 och 2 i protokoll nr 22 om Danmarks ställning, fogat till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, deltar Danmark inte i antagandet av detta beslut, som inte är bindande för eller tillämpligt på Danmark.

               HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

               Artikel 1

               Kommissionen bemyndigas härmed att på unionens vägnar förhandla om ett avtal mellan Europeiska unionen och Kanada om överföring och användning av passageraruppgifter (PNR-uppgifter) för att förhindra och bekämpa terrorism och annan grov gränsöverskridande brottslighet.

               Artikel 2

               Förhandlingsdirektiven fastställs i bilagan.

               Artikel 3

               Förhandlingarna ska föras i samråd med en särskild kommitté som utses av rådet.

               Artikel 4

               Detta beslut riktar sig till kommissionen.

               Utfärdat i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordförande

                     (1)
                  Domstolens yttrande 1/15 av den 26 juli 2017 (EU:C:2017:592).

                     (2)
                  EUT L 82, 21.3.2006, s. 15 och EUT L 91, 29.3.2006, s. 49.

                     (3)
                  EUT L 119, 4.5.2016, s. 132.

    ---documentbreak---

               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 18.10.2017
            COM(2017) 605 final
            BILAGA
            Förhandlingsdirektiv för förhandlingarna om ett avtal mellan Europeiska unionen och Kanada om överföring och användning av passageraruppgifter (PNR-uppgifter) för att förhindra och bekämpa terrorism och annan grov gränsöverskridande brottslighet
            till
            Rekommendation till rådets beslut
            om bemyndigande att inleda förhandlingar om ett avtal mellan Europeiska unionen och Kanada om överföring och användning av passageraruppgifter (PNR-uppgifter) för att förhindra och bekämpa terrorism och annan grov gränsöverskridande brottslighet

               BILAGA

               Förhandlingsdirektiv för förhandlingarna om ett avtal mellan Europeiska unionen och Kanada om överföring och användning av passageraruppgifter (PNR-uppgifter) för att förhindra och bekämpa terrorism och annan grov gränsöverskridande brottslighet

               till

               Rekommendation till rådets beslut

               om bemyndigande att inleda förhandlingar om ett avtal mellan Europeiska unionen och Kanada om överföring och användning av passageraruppgifter (PNR-uppgifter) för att förhindra och bekämpa terrorism och annan grov gränsöverskridande brottslighet

               Avtalet bör innehålla alla de skyddsåtgärder som krävs för att det ska vara förenligt med artiklarna 7, 8, 21 och 52.1 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, vilket anges i yttrande 1/15 från Europeiska unionens domstol av den 26 juli 2017
                  1
               .

               Samtliga övriga delar av avtalet mellan Kanada och EU om överföring och användning av passageraruppgifter (PNR-uppgifter) som undertecknades den 25 juni 2014 bör inte påverkas.

                     (1)

                        Domstolens yttrande 1/15 av den 26 juli 2017: (EU:C:2017:592).


A ir *    I EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION

#ä*

                                            Bryssel den 18.12.1998
                                            KOM(1998) 789 slutlig

                                            98/0365 (CNB)
                                            98/0366 (CNB)
                                            98/0367 (CNB)

                          Rekommendation till
                          RÅDETS BESLUT

            om gemenskapens ståndpunkt beträffande ett avtal
         om de monetäraförbindelsernamed Furstendömet Monaco

                          Rekommendation till
                          RÅDETS BESLUT

             om gemenskapens ståndpunkt beträffande ett avtal
         om de monetäraförbindelsernamed Republiken San Marino

                          Rekommendation till
                          RÅDETS BESLUT

             om gemenskapens ståndpunkt beträffande ett avtal
             om de monetäraförbindelsernamed Heliga Stolen

                      (Framlagda av kommissionen)
 ---pagebreak---  ---pagebreak---                         Rekommendation till rådets beslut
          om gemenskapens ståndpunkt beträffande ett avtal om de monetära
                    förbindelserna med Furstendömet Monaco

                                          MOTIVERING

Från och med den 1 januari 1999 kommer gemenskapen att vara ensam behörig i
monetära frågor och växelkursfrågor i de medlemsstater som inför euron. Varje avtal med
tredje land om monetära frågor och växelkursfrågor måste återspegla denna
behörighetsfördelning. Kommissionen måste därför besluta om den framtida
tillämpningen av sådana avtal somförekommermellan medlemsstater som inför euron
och tredje land.
I detta syfte lägger kommissionen fram ett utkast till rådets beslut som riktar sig till
Frankrike och i vilket den ståndpunkt som skall intas vid framförhandlingen av ett nytt
avtal mellan gemenskapen och Furstendömet Monaco definieras.
I. Allmänna överväganden
Frankrike har särskilda monetäraförbindelsermed Furstendömet Monaco. Dessa grundar
sig på olika rättsliga instrument1 genom vilka det säkerställs att sedlar och mynt som ges
ut av Frankrike är lagliga betalningsmedel i Furstendömet Monaco. Mynt som ges ut av
Furstendömet Monaco är lagliga betalningsmedel endast i Furstendömet Monaco.
Furstendömet Monaco har varken en egen valuta eller en centralbank.
Finansiella institut i Furstendömet Monaco har möjlighet till refinansiering i Banque de
France, vilket de inte har utnyttjat tidigare, och har tillgång till några franska
betalningssystem på samma villkor som franska banker. Å andra sidan omfattas de av
samma reservkrav och krav på rapportering av statistik som franska banker. De omfattas
dessutom av samma bestämmelser när det gäller beviljande av bankoktroj och övervakas
av behörig fransk myndighet.
Från och med 1 januari 1999 kommer euron att vara Frankrikes valuta. Enligt fördraget
skall Europeiska centralbankssystemet utforma och genomföra gemenskapens monetära
politik. Därför måste ett nytt avtal slutas mellan gemenskapen och Furstendömet
Monaco.

    Ordonnance monégasque fixant le cours légal et le cours forcé des monnaies et billets
    du 2 janvier 1925; Convention franco-monégasque relative au contrôle des changes, 14 avril 1945 ;
    Echange de lettres entre la France et Monaco du 18 mai 1963 relatif à la réglementation bancaire dans
    la Principauté, enligt ändring i Echange de lettres du 27 novembre 1987.
                                                                                b
 ---pagebreak--- I utkastet till rådets beslut anges de principer somförhandlingarnamed Furstendömet
Monaco skall grunda sig på. Kommissionen rekommenderar att gemenskapen tillåter att
Furstendömet Monaco använder euron som sin officiella valuta samt att eurosedlar som
givits ut av Europeiska centralbankssystemet och euromynt som givits ut av de
medlemsstater som antagit euron blir lagliga betalningsmedel. Dessutom skall finansiella
institut som är belägna i Furstendömet Monaco få tillgång till de betalningssystem som
ESCB erbjuder, på villkor som ECB skall fastställa.
Å andra sidanförväntasFurstendömet Monacoförbindasig att inte ge ut något som helst
slag av sedlar, mynt eller ersättningar för dessa om inte villkoren för sådan utgivning
överenskommits med gemenskapen. Furstendömet Monaco förväntas dessutom göra
gemenskapsbestämmelser om sedlar och mynt i euro tillämpliga i Furstendömet Monaco
och att nära samarbeta med gemenskapen när det gäller åtgärder mot förfalskning av
sedlar och mynt i euro.
Utkastet till rådets beslut grundar sig på artikel 109.3 ifördraget,därföljandeanges: "Om
gemenskapen behöver föra förhandlingar om avtal angående monetära frågor eller
växelkursfrågor med en eller flera stater eller internationella organisationer skall rådet,
med avvikelse från artikel 228, med kvalificerad majoritet på rekommendation av
kommissionen och efter att ha hört ECB besluta om en ordningförförhandlingarnaoch
för hur sådana avtal skall ingås."
Med tanke på de nära historiska banden mellan Frankrike och Furstendömet Monaco
rekommenderar kommissionen att Frankrikeförhandlarfram och ingår det nya avtalet på
gemenskapens vägnar. I enlighet med artikel 109.3 ifördragetskall kommissionen i full
omfattning medverka vidförhandlingarna.Kommissionen rekommenderar att Europeiska
centralbanken medverkar i full omfattning vidförhandlingarnapå sitt behörighetsområde.
Utkastet till avtal måste skickas till Ekonomiska och finansiella kommittén för ett
yttrande. Utkastet till avtal måste framläggas för rådet om kommissionen eller Europeiska
centralbanken eller Ekonomiska och finansiella kommittén anser att det är nödvändigt.

II. Kommentarer till artiklarna

Artikel 1
Denna artikel återspeglar det faktum att avtalen mellan Frankrike och Furstendömet
Monaco i dess nuvarande form inte ärförenligamed denfördelningav behörigheten för
monetära frågor och växelkursfrågor som anges ifördraget.Avtalen måste således ändras
eller ersättas så snart som möjligt. Frankrike uppmanas underrätta Furstendömet Monaco
så att avtalen kan ändras så snart detta är möjligt enligt de befintliga avtalen.

Artikel 2
I artikel 2föreskrivsatt de principer som anges i artiklarna 3-6 bör ligga till grund för den
ståndpunkt som Frankrike skall inta på gemenskapens vägnar iförhandlingarnaom ett
avtal om monetära frågor med Furstendömet Monaco.

                                                                                3
 ---pagebreak--- Artikel 3

I artikel 3 anges att gemenskapen får tillåta att Furstendömet Monaco använder euron
som sin officiella valuta samt att eurosedlar som givits ut av Europeiska
centralbankssystemet och euromynt som givits ut av de medlemsstater som antagit euron
blir lagliga betalningsmedel. Detta säkerställer att Furstendömet Monaco och Frankrike
kan fortsätta att ha samma valuta, det vill säga euron, och att sedlar och mynt sqrn $r
lagliga betalningsmedel i Frankrike kommer att vara det även i Furstendömet Monaco.

Artikel 4

I artikel 4 föreskrivs att Furstendömet Monaco förväntas förbinda sig att inte ge ut några
sedlar, mynt eller ersättningar för dessa, om inte sådant utgivande uttryckligen tillåts i
avtalet. Detta gäller inte enbart sedlar, mynt eller ersättningar för dessa uttryckta i euro
utan alla typer av sedlar, mynt och ersättningar för dessa oavsett denominering.

ArtikelS

Syftet med det första stycket är att säkerställa att gemenskapsbestämmelserna om sedlar
och mynt i euro, som till exempel bestämmelserna om copyright, utbyte av skadade
sedlar och mångfaldigande av sedlar och mynt, följs i Furstendömet Monaco.

I det andra stycket föreskrivs att Furstendömet Monaco skall förbinda sig att nära
samarbeta med gemenskapen när det gäller att skydda sedlar och mynt i euro mot
förfalskning. Detta gäller bland annat utbyte av tekniska och statistiska uppgifter om
förfalskade sedlar och mynt och utbyte av operationell och strategisk information mellan
berörda myndigheter. Furstendömet Monaco förväntas säkerställa lämpliga sanktioner
mot förfalskning av sedlar och mynt i euro.

Artikel 6

I artikel 6 föreskrivs att gemenskapen får tillåta att finansiella institut som är belägna i
Furstendömet Monaco får tillgång till några eller samtliga franska nationella
betalningssystem, på villkor som skall fastställas med Europeiska centralbankens
samtycke. Syftet med denna bestämmelse är inte att ålägga ECBS skyldighet att ge
tillträde till ECBS:s betalningssystem. Sådant tillträde kan endast beviljas om ECB
samtycker till det.

Artiklarna 7 och 8

I artiklarna 7 och 8 föreskrivs att Frankrike skall föra förhandlingarna och ingå avtalet
med Furstendömet Monaco på gemenskapens vägnar. Rådet utnyttjar därmed sin rätt att
besluta om en ordning för förhandlingarna och för hur avtal om monetära frågor eller
växelkursfrågor skall ingås. I enlighet med artikel 109.3 i fördraget skall kommissionen i
full omfattning medverka vid förhandlingarna.

                                                                                H
 ---pagebreak--- Med tanke på att de flesta aspekterna på detta avtal är relevanta för Europeiska
centralbanken skall Europeiska centralbanken medverka i full omfattning vid
förhandlingarna på sitt behörighetsområde.

Innan avtalet kan ingås skall Frankrike lägga fram ett utkast till avtal för Ekonomiska och
finansiella kommittén för yttrande. Om kommissionen eller Europeiska centralbanken,
vilka i full omfattning har medverkat vid förhandlingarna, eller Ekonomiska och
finansiella kommittén anser att avtalet bör läggas fram för rådet kan avtalet ingås först
när rådet fattat ett beslut i enlighet med artikel 109.3 i fördraget.

Artikel 9

I artikel 9 föreskrivs att alla befintliga bilaterala avtal mellan Frankrike och Furstendömet
Monaco måste vara förenliga inte endast med den fördelning av behörigheten för
monetära frågor och växelkursfrågor som anges i fördraget, utan även med det nya avtalet
mellan gemenskapen och Furstendömet Monaco om deras monetära förhållanden.

Artikel 10

I denna artikel klargörs att beslutet riktar sig till Frankrike. Beslutet träder i kraft så snart
det har meddelats Frankrike.

                                                                                b
 ---pagebreak---                  Rekommendation till rådets beslut [ ] av den...
         om gemenskapens ståndpunkt beträffande ett avtal om de monetära
                   förbindelserna med Furstendömet Monaco
                                                                                98/ 0365(CNB)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel
109.3 i detta,

med beaktande av kommissionens rekommendation,

med beaktande av Europeiska centralbankens yttrande, och

avföljandeskäl:

1. Enligt rådetsförordning(EG) nr 974/98 av den 3 maj 19982 skall euronfrånoch med
   den 1 januari 1999 ersätta valutorna i varje deltagande medlemsstat till
   omräkningskursen.

2. Från och med samma dag kommer gemenskapen att ha behörighet i monetära frågor
   och växelkursfrågor i de medlemsstater som inför euron.

3. Rådet skall besluta om en ordningförförhandlingarnaochförhur avtal om monetära
   frågor eller växelkursfrågor skall ingås.

4. Frankrike har särskilda monetära förbindelser med Furstendömet Monaco vilka
   grundar sig på olika rättsliga instrument3. Finansiella institut i Furstendömet Monaco
   har möjlighet till refinansiering i Banque de France och deltar i vissa franska
   betalningssystem på samma villkor somfranskabanker.

2
    EGT L 139, 11.5.1998, s.l.

    Ordonnance monégasque fixant le cours légal et le cours forcé des monnaies et billets
    du 2 janvier 1925; Convention franco-monégasque relative au contrôle des changes, 14 avril 1945 ;
    Echange de lettres entre la France et Monaco du 18 mai 1963 relatif à la réglementation bancaire dans
    la Principauté, enligt ändring i Echange de lettres du 27 novembre 1987.
 ---pagebreak--- 5.   Euron kommer att ersätta denfranskafrancenden 1 januari 1999.

6.   Enligt förklaring nr 6 i slutakten i Fördraget om Europeiska unionen åtar sig
     gemenskapen att underlätta de omförhandlingar av den nuvarande ordningen med
     Furstendömet Monaco som kan bli nödvändiga på grund av att den gemensamma
     valutan införs.

7.   Den nuvarande ordningen mellan Frankrike och Furstendömet Monaco måste så
     snart som möjligt ändras eller eventuellt ersättas, eftersom gemenskapen i enlighet
     medfördragettilldelats behörighet i monetärafrågoroch växelkursfrågor.

8.   Med tanke på de nära ekonomiskaförbindelsernamellan Furstendömet Monaco och
     gemenskapen är det lämpligt att ett avtal om sedlar och mynt, tillgång till
     betalningssystem och eurons rättsliga ställning i Furstendömet Monaco ingås mellan
     gemenskapen och Furstendömet Monaco. Med tanke på de historiska kopplingarna
     mellan Frankrike och Furstendömet Monaco är det lämpligt att Frankrike förhandlar
     fram och ingår det nya avtalet på gemenskapens vägnar.

9.   För att göra det möjligt för Furstendömet Monaco att ha samma valuta som
     Frankrike är det lämpligt att komma överens om att Furstendömet Monaco skall
     använda euron som officiell valuta och göra sedlar och mynt i euro som givits ut av
     Europeiska centralbankssystemet och de medlemsstater som antagit euron till lagligt
     betalningsmedel.

10. Det är viktigt att Furstendömet Monaco säkerställer att gemenskapsbestämmelserna
    om sedlar och mynt i euro är tillämpliga i Furstendömet Monaco. Sedlar och mynt i
    euro behöver lämpligt skydd mot förfalskning. Det är viktigt att Furstendömet
    Monaco vidtar alla åtgärder som behövs för att bekämpa förfalskning och för att
    samarbeta med gemenskapen på detta område.

11. Europeiska centralbanken och de nationella centralbankerna kan genomföra alla
    typer av banktransaktioner med finansiella institut i tredje land. Europeiska
    centralbanken och de nationella centralbankerna kan på lämpliga villkor ge
    finansiella institut i tredje land tillgång till deras betalningssystem. Avtalet mellan
    gemenskapen och Furstendömet Monaco får inte medföra att några skyldigheter
    åläggs Europeiska centralbanken eller de nationella centralbankerna.

12. Kommissionen och Europeiska centralbanken inom sina respektive
    behörighetsområden skall i full omfattning medverka vidförhandlingarna.Frankrike
    bör lägga fram utkastet till avtal för Ekonomiska och finansiella kommittén för
    yttrande. Utkastet till avtal skall läggas fram för rådet om kommissionen eller

                                                                                1-
 ---pagebreak---      Europeiska centralbanken eller Ekonomiska och finansiella kommittén anser att det
     är nödvändigt.
13. Befintliga avtal mellan Frankrike och Furstendömet Monaco skall ändras eller
     eventuellt ersättas för att undvika att sådana avtal är oförenliga med avtalet mellan
     gemenskapen och Furstendömet Monaco om deras monetära förhållanden.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

                                         Artikel 1

Frankrike skall meddela Furstendömet Monaco om behovet av att så snart som möjligt
ändra det befintliga avtalet mellan Frankrike och Furstendömet Monaco när det gäller
monetärafrågoroch skall erbjudaförhandlingarom ett nytt avtal.

                                         Artikel 2

Den ståndpunkt som gemenskapen skall inta i förhandlingarna med Furstendömet
Monaco om ett avtal om defrågorsom anges nedan skall grunda sig på de principer som
anges i artiklarna 3-6.

                                         Artikel 3

1.       Furstendömet Monaco skall ha rätt att använda euron som sin officiella valuta.

2.       Furstendömet Monaco skall ha rätt att göra sedlar och mynt i euro till lagliga
betalningsmedel.

                                                                                "B
 ---pagebreak---                                         Artikel 4

Furstendömet Monaco skall förbinda sig att inte ge ut någon som helst typ av sedlar,
mynt eller ersättningar för dessa, om inte villkoren för sådant utgivande har
överrenskommits med Europeiska gemenskapen.

                                         Artikels

1.     Furstendömet Monaco skall förbinda sig att göra gemenskapsbestämmelserna om
sedlar och mynt i euro tillämpliga i Furstendömet Monaco.

2.      Furstendömet Monaco skall förbinda sig att nära samarbeta med gemenskapen när
det gäller åtgärder mot förfalskning av sedlar och mynt i euro.

                                         Artikel 6

Finansiella institut i Furstendömet Monaco kan fä tillgång till några eller samtliga franska
betalningssystem på lämpliga villkor som skall fastställas med Europeiska centralbankens
samtycke.

                                         Artikel 7

Frankrike skall på gemenskapens vägnar föra förhandlingarna med Furstendömet Monaco
på ovannämnda områden. Kommissionen skall i full omfattning medverka vid
förhandlingarna. Europeiska centralbanken skall i full omfattning medverka vid
förhandlingarna inom sitt behörighetsområde. Frankrike skall lägga fram utkastet till
avtal för Ekonomiska och finansiella kommittén för yttrande.

                                                                                B
 ---pagebreak---                                           Artikel 8

Frankrike skall ha rätt att ingå avtalet på gemenskapens vägnar om inte kommissionen
eller Europeiska centralbanken eller Ekonomiska och finansiella kommittén anser att
avtalet bör läggas fram för rådet.

                                          Artikel 9

Frankrike och Furstendömet Monaco skall se över sina befintliga avtal i syfte att göra
dem förenliga med avtalet mellan gemenskapen och Furstendömet Monaco om deras
monetära förhållanden.

                                          Artikel 10
Detta beslut riktar sig till Frankrike.

Utfärdat i Bryssel,

                                                                 På rådets vägnar

                                                                 Ordförande

                                                                                /i°
 ---pagebreak---   .•*•**«#*.,

                               Rekommendation till rådets beslut
                om gemenskapens ståndpunkt beträffande ett avtal om de monetära
                          förbindelserna med Republiken San Marino

                                         MOTIVERING

Från och med den 1 januari 1999 kommer gemenskapen att vara ensam behörig i
monetära frågor och växelkursfrågor i de medlemsstater som inför euron. Varje avtal med
tredje land om monetära frågor och växelkursfrågor måste återspegla denna
behörighetsfördelning. Kommissionen måste därför besluta om den framtida
tillämpningen av sådana avtal som förekommer mellan medlemsstater som inför euron
och tredje land.

I detta syfte lägger kommissionen fram ett utkast till rådets beslut som riktar sig till
Italien och i vilket den ståndpunkt som skall intas vid framförhandlingen av ett nytt avtal
mellan gemenskapen och Republiken San Marino definieras.

I. Allmänna överväganden

Italien har ingått flera avtal med Republiken San Marino. Dessa omfattar bestämmelser
om monetära frågor1 och genom vilka det säkerställs att sedlar och mynt som ges ut av
Italien är lagliga betalningsmedel i Republiken San Marino. De mynt av annat material än
guld som ges ut av Republiken San Marino har samma form, dimension och
sammansättning som de som är i omlopp i Italien. Den volym som får ges ut av dessa
mynt, som är lagliga betalningsmedel i Republiken San Marino och Italien, begränsas i
avtalen. Republiken San Marino har förbundit sig att inte ge ut några andra mynt, sedlar
eller ersättningar för dessa. Republiken San Marino har varken en egen valuta eller en
centralbank, även om Instituto di Credito Sammarinese har vissa uppgifter som liknar en
centralbanks uppgifter.

Finansiella institut i Republiken San Marino har inte möjlighet till refinansiering i Banca
d'Italia. Däremot har ett finansiellt institut i Republiken San Marino tillgång till det

    Convenzione di amicizia e di buon vicinatofraSan Marino e Lltalia del 31 marzo 1939, i dess ändrade
    ordalydelse, Convenzione monetaria tra la Repubblica Italiana e la Repubblica di San Marino, 21-
    XII. 1991; Convenzione in materia di rapporti finanziari e valutan tra la Repubblica Italiana e la
    Repubblica di San Marino con atto aggiuntivo corredato da Processo Verbale finnato a Roma il 4
    marzo 1994.

                                                                                AA
 ---pagebreak--- italienska RTGS-systemet. Detfinnsinget formelltförhållandemellan Banca d'Italia och
Institute di Credito Sammarinese.
Från och med 1 januari 1999 kommer euron att vara Italiens valuta. Enligtfördragetskall
Europeiska centralbankssystemet utforma och genomföra gemenskapens monetära
politik, Därför måste ett nytt avtal slutas mellan gemenskapen och Republiken San
Marino.
I utkastet till rådets beslut anges de principer somförhandlingarnamed Republiken San
Marino skall grunda sig på. Kommissionen rekommenderar att gemenskapen tillåter att
Republiken San Marino använder euron som sin officiella valuta samt att eurosedlar som
givits ut av Europeiska centralbankssystemet och euromynt som givits ut av de
medlemsstater som antagit euron blir lagliga betalningsmedel. Dessutom skall finansiella
institut som är belägna i Republiken San Marino få tillgång till de betalningssystem som
ESCB erbjuder, på villkor som ECB skall fastställa.
Å andra sidan förväntas Republiken San Marino förbinda sig att inte ge ut något som
helst slag av sedlar, mynt eller ersättningar för dessa om inte villkoren för sådan
utgivning överenskommits med gemenskapen. Republiken San Marino förväntas
dessutom göra gemenskapsbestämmelserna om sedlar och mynt i euro tillämpliga i
Republiken San Marino och att nära samarbeta med gemenskapen när det gäller åtgärder
motförfalskningav sedlar och mynt i euro. Det bekräftas att Italien kan välja att ge ut
mynt med en särskild symbolförRepubliken San Marino.
Utkastet till rådets beslut grundar sig på artikel 109.3 ifördraget,därföljandeanges: "Om
gemenskapen behöver föra förhandlingar om avtal angående monetära frågor eller
växelkursfrågor med en eller flera stater eller internationella organisationer skall rådet,
med avvikelse från artikel 228, med kvalificerad majoritet på rekommendation av
kommissionen och efter att ha hört ECB besluta om en ordningförförhandlingarnaoch
för hur sådana avtal skall ingås."

Med tanke på de nära historiska banden mellan Italien och Republiken San Marino
rekommenderar kommissionen att Italien förhandlar fram och ingår det nya avtalet på
gemenskapens vägnar. I enlighet med artikel 109.3 ifördragetskall kommissionen i full
omfattning medverka vidförhandlingarna.Kommissionen rekommenderar att Europeiska
centralbanken medverkar i full omfattning vidförhandlingarnapå sitt behörighetsområde.
Utkastet till avtal måste skickas till Ekonomiska och finansiella kommittén för ett
yttrande. Utkastet till avtal måsteframläggasförrådet om kommissionen eller Europeiska
centralbanken eller Ekonomiska och finansiella kommittén anser att det är nödvändigt.

II. Kommentarer till artiklarna

Artikel 1
Denna artikel återspeglar det faktum att avtalen mellan Italien och Republiken San
Marino i dess nuvarande form inte ärförenligamed denfördelningav behörigheten för
monetära frågor och växelkursfrågor som anges ifördraget.Avtalen måste således ändras

                                                                                AV
 ---pagebreak--- eller ersättas så snart som möjligt. Italien uppmanas underrätta Republiken San Marino så
att avtalen kan ändras så snart detta är möjligt enligt de befintliga avtalen.

Artikel 2

I artikel 2 föreskrivs att de principer som anges i artiklarna 3-6 bör ligga till grund för den
ståndpunkt som Italien skall inta på gemenskapens vägnar i förhandlingarna om ett avtal
om monetära frågor med Republiken San Marino.

Artikel 3

I artikel 3 anges att gemenskapen får tillåta att Republiken San Marino använder euron
som sin officiella valuta samt att eurosedlar som givits ut av Europeiska
centralbankssystemet och euromynt som givits ut av de medlemsstater som antagit euron
blir lagliga betalningsmedel. Detta säkerställer att Republiken San Marino och Italien kan
fortsätta att ha samma valuta, det vill säga euron, och att sedlar och mynt som är lagliga
betalningsmedel i Italien kommer att vara det även i Republiken San Marino.

Artikel 4

I artikel 4 föreskrivs att Republiken San Marino skall förbinda sig att inte ge ut några
sedlar, mynt eller ersättningar för dessa, om inte sådant utgivande uttryckligen tillåts i
avtalet. Detta gäller inte enbart sedlar, mynt eller ersättningar för dessa uttryckta i euro
utan alla typer av sedlar, mynt och ersättningar för dessa oavsett denominering.

ArtikelS

Syftet med det första stycket är att säkerställa att gemenskapsbestämmelserna om sedlar
och mynt i euro, som till exempel bestämmelserna om copyright, utbyte av skadade
sedlar och mångfaldigande av sedlar och mynt, följs i Republiken San Marino.

I det andra stycket föreskrivs att Republiken San Marino skall förbinda sig att nära
samarbeta med gemenskapen när det gäller att skydda sedlar och mynt i euro mot
förfalskning. Detta gäller bland annat utbyte av tekniska och statistiska uppgifter om
förfalskade sedlar och mynt och utbyte av operationell och strategisk information mellan
berörda myndigheter. Republiken San Marino förväntas säkerställa lämpliga sanktioner
mot förfalskning av sedlar och mynt i euro.

Artikel 6

I artikel 6 föreskrivs att gemenskapen får tillåta att finansiella institut som är belägna i
Republiken San Marino får tillgång till det italienska nationella RTGS-sygtemet2, på
villkor som Europeiska centralbanken skall fastställa. Syftet med denna bestämmelse är
inte att ålägga ECBS skyldighet att ge tillträde till ECBS:s betalningssystem. Sådant

    System för bruttoavveckling i realtid (Real-Time Gross Settlement System)

                                                                                /Ii
 ---pagebreak--- tillträde till det italienska nationella RTGS-systemet kan endast beviljas om ECB
samtycker till det och på de villkor som ECB anger.

Artiklarna 7 och 8

I artiklarna 7 och 8 föreskrivs att Italien skall föra förhandlingarna och ingå avtalet med
Republiken San Marino på gemenskapens vägnar. Rådet utnyttjar därmed sin rätt att
besluta om en ordning för förhandlingarna och för hur avtal om monetära frågor eller
växelkursfrågor skall ingås. I enlighet med artikel 109.3 i fördraget skall kommissionen i
full omfattning medverka vid förhandlingarna.

Med tanke på att de flesta aspekterna på detta avtal är relevanta för Europeiska
centralbanken skall Europeiska centralbanken medverka i full omfattning vid
förhandlingarna på sitt behörighetsområde.

Innan avtalet kan ingås skall Italien lägga fram ett utkast till avtal för Ekonomiska och
finansiella kommittén för yttrande. Om kommissionen eller Europeiska centralbanken,
vilka i full omfattning har medverkat vid förhandlingarna, eller Ekonomiska och
finansiella kommittén anser att avtalet bör läggas fram för rådet kan avtalet ingås först
när rådet fattat ett beslut i enlighet med artikel 109.3 i fördraget.

Artikel 9

I artikel 9 föreskrivs att alla befintliga bilaterala avtal mellan Italien och Republiken San
Marino måste vara förenliga inte endast med den fördelning av behörigheten för
monetära frågor och växelkursfrågor som anges i fördraget, utan även med det nya avtalet
mellan gemenskapen och Republiken San Marino om deras monetära förhållanden.

Artikel 10

I denna artikel klargörs att beslutet riktar sig till Italien. Beslutet träder i kraft så snart det
har meddelats Italien.

                                                                                A
 ---pagebreak---                    Rekommendation till rådets beslut [ ] av den ...
          om gemenskapens ståndpunkt beträffande ett avtal om de monetära
                    förbindelserna med Republiken San Marino
                                                                                98/ 0366(CNB)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel
109.3 i detta,

med beaktande av kommissionens rekommendation,

med beaktande av Europeiska centralbankens yttrande, och

avföljandeskäl:

1. Enligt rådetsförordning(EG) nr 974/98 av den 3 maj 19981 skall euronfrånoch med
   den 1 januari 1999 ersätta valutorna i varje deltagande medlemsstat till
   omräkningskursen.

2. Från och med samma dag kommer gemenskapen att ha behörighet i monetära frågor
   och växelkursfrågor i de medlemsstater som inför euron.

3. Rådet skall besluta om en ordningförförhandlingarnaochförhur avtal om monetära
   frågor eller växelkursfrågor skall ingås.

4. Italien har ingått flera avtal med Republiken San Marino vilka omfattar
   bestämmelser om monetära frågor2.

5. Euron kommer att ersätta den italienska liran den 1 januari 1999.

1
    EGTL 139, 11.5.1998, s.l.

2
    Convenzione di amicizia e di buon vicinato fra San Marino e L'Italia del 31 marzo 1939, i dess ändrade
    ordalydelse, Convenzione monetaria tra la Repubblica Italiana e la Repubblica di San Marino, 21-
    XII. 1991; Convenzione in materia di rapporti finanziari e valutari tra la Repubblica Italiana e la
    Repubblica di San Marino con atto aggiuntivo corredato da Processo Verbale fïrmato a Roma il 4
    marzo 1994.
                                                                                AÎ
 ---pagebreak--- 6.   Enligt förklaring nr 6 i slutakten i Fördraget om Europeiska unionen åtar sig
     gemenskapen att underlätta de omförhandlingar av den nuvarande ordningen med
     Republiken San Marino som kan bli nödvändiga på grund av att den gemensamma
     valutan införs.

7. De nuvarande avtalen mellan Italien och Republiken San Marino måste så snart som
   möjligt ändras eller eventuellt ersättas, eftersom gemenskapen i enlighet med
   fördraget tilldelats behörighet i monetärafrågoroch växelkursfrågor.

8.   Med tanke på de nära ekonomiskaförbindelsernamellan Republiken San Marino och
     gemenskapen är det lämpligt att ett avtal om sedlar och mynt, tillgång till
     betalningssystem och eurons rättsliga ställning i Republiken San Marino ingås
     mellan gemenskapen och Republiken San Marino. Med tanke på de historiska
     kopplingarna mellan Italien och Republiken San Marino är det lämpligt att Italien
     förhandlarframoch ingår det nya avtalet på gemenskapens vägnar.

9.   För att göra det möjligt för Republiken San Marino att ha samma valuta som Italien
     är det lämpligt att komma överens om att Republiken San Marino skall använda
     euron som officiell valuta och göra sedlar och mynt i euro som givits ut av
     Europeiska centralbankssystemet och de medlemsstater som antagit till lagligt
     betalningsmedel.

10. Det är viktigt att Republiken San Marino säkerställer att gemenskapsbestämmelserna
    om sedlar och mynt i euro är tillämpliga i Republiken San Marino. Sedlar och mynt i
    euro behöver lämpligt skydd mot förfalskning. Det är viktigt att Republiken San
    Marino vidtar alla åtgärder som behövs för att bekämpa förfalskning och för att
    samarbeta med gemenskapen på detta område.

11. Europeiska centralbanken och de nationella centralbankerna kan genomföra alla
    typer av banktransaktioner med finansiella institut i tredje land. Europeiska
    centralbanken och de nationella centralbankerna kan på lämpliga villkor ge
    finansiella institut i tredje land tillgång till deras betalningssystem. Avtalet mellan
    gemenskapen och Republiken San Marino får inte medföra att några skyldigheter
    åläggs Europeiska centralbanken eller de nationella centralbankerna.

12. Kommissionen och Europeiska centralbanken inom sina respektive
    behörighetsområden skall i full omfattning medverka vidförhandlingarna.Italien bör
    läggaframutkastet till avtal för Ekonomiska och finansiella kommittén för yttrande.
    Utkastet till avtal skall läggas fram för rådet om kommissionen eller Europeiska
    centralbanken eller Ekonomiska och finansiella kommittén anser att det är
    nödvändigt.

                                                                                /ib
 ---pagebreak--- 13. Befintliga avtal mellan Italien och Republiken San Marino skall ändras eller
     eventuellt ersättas för att undvika att sådana avtal är oförenliga med avtalet mellan
     gemenskapen och Republiken San Marino om deras monetära förhållanden.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

                                        Artikel 1

Italien skall meddela Republiken San Marino om behovet av att så snart som möjligt
ändra det befintliga avtalet mellan Italien och Republiken San Marino när det gäller
monetära frågor och skall erbjuda förhandlingar om ett nytt avtal.

                                        Artikel 2

Den ståndpunkt som gemenskapen skall inta i förhandlingarna med Republiken San
Marino om ett avtal om de frågor som anges nedan skall grunda sig på de principer som
anges i artiklarna 3-6.

                                        Artikel 3

1.      Republiken San Marino skall ha rätt att använda euron som sin officiella valuta.

2.      Republiken San Marino skall ha rätt att göra sedlar och mynt i euro till lagliga
betalningsmedel.

                                                                                fr
 ---pagebreak---                                         Artikel 4

Republiken San Marino skall förbinda sig att inte ge ut någon som helst typ av sedlar,
mynt eller ersättningar för dessa, om inte villkoren för sådant utgivande har
överrenskommits med Europeiska gemenskapen.

                                        Artikel 5

.1.    Republiken San Marino skall förbinda sig att göra gemenskapsbestämmelserna
om sedlar och mynt i euro tillämpliga i Republiken San Marino.

2.      Republiken San Marino skall förbinda sig att nära samarbeta med gemenskapen
när det gäller åtgärder motförfalskningav sedlar och mynt i euro.

                                        Artikel 6

Finansiella institut i Republiken San Marino kan få tillgång till det italienska nationella
RTGS-systemet på lämpliga villkor som skall fastställas av Europeiska centralbanken.

                                        Artikel 7

Italien skall på gemenskapens vägnarföraförhandlingarnamed Republiken San Marino
på ovannämnda områden. Kommissionen skall i full omfattning medverka vid
förhandlingarna. Europeiska centralbanken skall i full omfattning medverka vid
förhandlingarna inom sitt behörighetsområde. Italien skall lägga fram utkastet till avtal
för Ekonomiska och finansiella kommittén för yttrande.

                                                                                /fl
 ---pagebreak---                                        Artikel 8

Italien skall ha rätt att ingå avtalet på gemenskapens vägnar om inte kommissionen eller
Europeiska centralbanken eller Ekonomiska ochfinansiellakommittén anser att avtalet
bör läggas fram för rådet.

                                       Artikel 9

Italien och Republiken San Marino skall säkerställa att befintliga avtal ärförenligamed
avtalet mellan gemenskapen och Republiken San Marino om deras monetära
förhållanden.

                                      Artikel 10
Detta beslutriktarsig till Italien.

Utfärdat i Bryssel,

                                                                   På rådets vägnar

                                                                   Ordförande

                                                                                A3
 ---pagebreak---                        Rekommendation till rådets beslut
         om gemenskapens ståndpunkt beträffande ett avtal om de monetära
                       förbindelserna med Heliga Stolen

                                         MOTIVERING

Från och med den 1 januari 1999 kommer gemenskapen att vara ensam behörig i
monetärafrågoroch växelkursfrågor i de medlemsstater som inför euron. Varje avtal med
tredje land om monetära frågor och växelkursfrågor måste återspegla denna
behörighetsfördelning. Kommissionen måste därför besluta om den framtida
tillämpningen av sådana avtal somförekommermellan medlemsstater som inför euron
och tredje land.

I detta syfte lägger kommissionen fram ett utkast till rådets beslut som riktar sig till
Italien och i vilket den ståndpunkt som skall intas vidframfbrhandlingenav ett nytt avtal
mellan gemenskapen och Heliga Stolen definieras.

I. Allmänna överväganden                      »
Italien har särskilda monetäraförbindelsermed Heliga Stolen. Dessa grundar sig på en
monetär konvention1 genom vilken det säkerställs att sedlar och mynt som ges ut av
Italien är lagliga betalningsmedel i Heliga Stolen. Sedlar som givits ut av Banca d'Italia är
inte lagliga betalningsmedel men är i praktiken i omlopp på Heliga Stolens område. De
mynt av annat material än guld som ges ut av Heliga Stolen har samma form, dimension
och sammansättning som de som är i omlopp i Italien. Den volym som får ges ut av
dessa mynt, som är lagliga betalningsmedel i Heliga Stolen och Italien, begränsas genom
konventionen. Heliga Stolen har varken en egen valuta eller en centralbank.

Finansiella institut i Heliga Stolen har varken möjlighet till refinansiering i Banca d'Italia
eller tillgång till det italienska RTGS-systemet. De är inte föremål för någon tillsyn från
de italienska tillsynsmyndigheterna.
Från och med 1 januari 1999 kommer euron att vara Italiens valuta. Enligtfördragetskall
Europeiska centralbankssystemet utforma och genomföra gemenskapens monetära
politik. Därför måste ett nytt avtal slutas mellan gemenskapen och Heliga Stolen.

1
    Convenzione monetaria tra la Repubblica Italiana e lo Stato délia Città del Vaticano il 3 dicembre
    1991.

                                                                                JtP
 ---pagebreak--- I utkastet till rådets beslut anges de principer som förhandlingarna med Heliga Stolen
skall grunda sig på. Kommissionen rekommenderar att gemenskapen tillåter att Heliga
Stolen använder euron som sin officiella valuta samt att eurosedlar som givits ut av
Europeiska centralbankssystemet och euromynt som givits ut av de medlemsstater som
antagit euron blir lagliga betalningsmedel. Dessutom skall finansiella institut som är
belägna i Heliga Stolen få tillgång till de betalningssystem som ESCB erbjuder, på villkor
som ECB skall fastställa.

Å andra sidan förväntas Heliga Stolen förbinda sig att inte ge ut något som helst slag av
sedlar, mynt eller ersättningar för dessa om inte villkoren för sådan utgivning
överenskommits med gemenskapen. Heliga Stolen förväntas dessutom göra
gemenskapsbestämmelserna om sedlar och mynt i euro tillämpliga i Heliga Stolen och att
nära samarbeta med gemenskapen när det gäller åtgärder mot förfalskning av sedlar och
mynt i euro. Det bekräftas att Italien kan välja att ge ut mynt med en särskild symbol för
Heliga Stolen.

Utkastet till rådets beslut grundar sig på artikel 109.3 i fördraget, där följande anges: "Om
gemenskapen behöver föra förhandlingar om avtal angående monetära frågor eller
växelkursfrågor med en eller flera stater eller internationella organisationer skall rådet,
med avvikelse från artikel 228, med kvalificerad majoritet på rekommendation av
kommissionen och efter att ha hört ECB besluta om en ordning för förhandlingarna och
för hur sådana avtal skall ingås."

Med tanke på de nära historiska banden mellan Italien och Heliga Stolen rekommenderar
kommissionen att Italien förhandlar fram och ingår det nya avtalet på gemenskapens
vägnar. I enlighet med artikel 109.3 i fördraget skall kommissionen i full omfattning
medverka vid förhandlingarna. Kommissionen rekommenderar att Europeiska
centralbanken medverkar i full omfattning vid förhandlingarna på sitt behörighetsområde.
Utkastet till avtal måste skickas till Ekonomiska och finansiella kommittén för ett
yttrande. Utkastet till avtal måste framläggas för rådet om kommissionen eller Europeiska
centralbanken eller Ekonomiska och finansiella kommittén anser att det är nödvändigt.

II. Kommentarer till artiklarna

Artikel 1

Denna artikel återspeglar det faktum att avtalen mellan Italien och Heliga Stolen i dess
nuvarande form inte är förenliga med den fördelning av behörigheten för monetära frågor
och växelkursfrågor som anges i fördraget. Avtalen måste således ändras eller ersättas så
snart som möjligt. Italien uppmanas underrätta Heliga Stolen så att avtalen kan ändras så
snart detta är möjligt enligt de befintliga avtalen.

Artikel 2

I artikel 2 föreskrivs att de principer som anges i artiklarna 3-6 bör ligga till grund för den
ståndpunkt som Italien skall inta på gemenskapens vägnar i förhandlingarna om ett avtal
om monetära frågor med Heliga Stolen.
                                                                                U
 ---pagebreak--- Artikel 3
I artikel 3 anges att gemenskapen får tillåta att Heliga Stolen använder euron söm sin
officiella valuta samt att eurosedlar som givits ut av Europeiska centralbankssystemet och
euromynt som givits ut av de medlemsstater som antagit euron blir lagliga
betalningsmedel. Detta säkerställer att Heliga Stolen och Italien kan fortsätta att ha
samma valuta, det vill säga euron, och att sedlar och mynt som är lagliga betalningsmedel
i Italien kommer att vara det även i Heliga Stolen.

Artikel 4

I artikeMföreskrivsatt Heliga Stolen skallförbindasig att inte ge ut några sedlar; mynt
eller ersättningar'för dessa, om inte sådant utgivande uttryckligen tillåts i avtalet. Detta
gäller inte enbart sedlar, mynt eller ersättningar för dessa uttryckta i euro utan alla typer
av sedlar, mynt och ersättningar för dessa oavsett denominering.

Artikel5
Syftet med det första stycket är att säkerställa att gemenskapsbestämmelserna om sedlar
och mynt i euro, som till exempel bestämmelserna om copyright, utbyte av skadade
sedlar och mångfaldigande av sedlar och mynt,följsi Heliga Stolen.

I det andra stycketföreskrivsatt Heliga Stolen skall förbinda sig att nära samarbeta med
gemenskapen när det gäller att skydda sedlar och mynt i euro mot förfalskning. Detta
gäller bland annat utbyte av tekniska och statistiska uppgifter omförfalskadesedlar och
mynt och utbyte av operationell och strategisk information mellan berörda myndigheter.
Heliga Stolen förväntas säkerställa lämpliga sanktioner mot förfalskning av sedlar och
mynt i euro.                              •            .•

Artikel 6

I artikel 6 föreskrivs att gemenskapen får tillåta att finansiella institut som är belägna i
Heliga Stolen får tillgång till det italienska nationella RTGS-systemet2, på villkor som
Europeiska centralbanken skall fastställa. Syftet med denna bestämmelse är inte att
ålägga ECBS skyldighet att ge tillträde till ECBS:s betalningssystem. Sådant tillträde till
det italienska nationella RTGS-systemet kan endast beviljas om ECB samtycker till det
och på de villkor som ECB anger.

Artiklarna 7 och 8           '
I artiklarna 7 och 8föreskrivsatt Italien skallföraförhandlingarnaoch ingå avtalet med
Heliga Stolen på gemenskapens vägnar. Rådet utnyttjar därmed sin rätt att besluta om en
ordningförförhandlingarnaoch för hur avtal om monetära frågor eller växelkursfrågor

    Systemförbruttoaweckling i realtid (Real-Time Gross Settlement System)

                                                                                it
 ---pagebreak--- skall ingås. I enlighet med artikel 109.3 i fördraget skall kommissionen i full omfattning
medverka vid förhandlingarna.

Med tanke på att de flesta aspekterna på detta avtal är relevanta för Europeiska
centralbanken skall Europeiska centralbanken medverka i full omfattning vid
förhandlingarna på sitt behörighetsområde.

Innan avtalet kan ingås skall Italien lägga fram ett utkast till avtal för Ekonomiska och
finansiella kommittén för yttrande. Om kommissionen eller Europeiska centralbanken,
vilka i full omfattning har medverkat vid förhandlingarna, eller Ekonomiska och
finansiella kommittén anser att avtalet bör läggas fram för rådet kan avtalet ingås först
när rådet fattat ett beslut i enlighet med artikel 109.3 i fördraget.

Artikel 9

I artikel 9 föreskrivs att alla befintliga bilaterala avtal mellan Italien och Heliga Stolen
måste varaförenligainte endast med denfördelningav behörigheten för monetära frågor
och växelkursfrågor som anges i fördraget, utan även med det nya avtalet mellan
gemenskapen och Heliga Stolen om deras monetära förhållanden.

Artikel 10

I denna artikel klargörs att beslutet riktar sig till Italien. Beslutet träder i kraft så snart det
har meddelats Italien.

                                                                                iti
 ---pagebreak---                    Rekommendation till rådets beslut [] av den...
          om gemenskapens ståndpunkt beträffande ett avtal om de monetära
                        förbindelserna med Heliga Stolen
                                                                                98/ 0367CCNB)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel
109.3 i detta,

med beaktande av kommissionens rekommendation,

med beaktande av Europeiska centralbankens yttrande, och                    !

avföljandeskäl:

1. Enligt rådetsförordning(EG) nr 974/98 av den 3 maj 19981 skall euron från och med
   den 1 januari 1999 ersätta valutorna i varje deltagande medlemsstat till
   omräkningskursen.

2. Från och med samma dag kommer gemenskapen att ha behörighet i monetära frågor
   och växeikursfrågor i de medlemsstater som inför euron.

3. Rådet skall besluta om en ordningförförhandlingarnaoch för hur avtal om monetära
   frågor eller växelkursfrågor skall ingås.

4. Italien här ingått flera avtal med Heliga Stolen vilka omfattar bestämmelser om
   monetära frågor2.

5. Euron kommer att ersätta den italienska liran den 1 januari 1999.

1
    EGT L 139, 11.5.1998, s.l.

2
     Convenzione monetaria tra la Repubblica Italiana e lo Stato délia Città del Vaticano il 3 dicembre
    1991.

                                                                                *IH
 ---pagebreak--- 6.   Enligt förklaring nr 6 i slutakten i Fördraget om Europeiska unionen åtar sig
     gemenskapen att underlätta de omförhandlingar av den nuvarande ordningen med
     Heliga Stolen som kan bli nödvändiga på grund av att den gemensamma valutan
     införs.

7. Det nuvarande avtalet mellan Italien och Heliga Stolen måste så snart som möjligt
   ändras eller eventuellt ersättas, eftersom gemenskapen i enlighet med fördraget
   tilldelats behörighet i monetärafrågoroch växelkursfrågor.

8.   Med tanke på de nära ekonomiska förbindelserna mellan Heliga Stolen och
     gemenskapen är det lämpligt att ett avtal om sedlar och mynt, tillgång till
     betalningssystem och eurons rättsliga ställning i Heliga Stolen ingås mellan
     gemenskapen och Heliga Stolen. Med tanke på de historiska kopplingarna mellan
     Italien och Heliga Stolen är det lämpligt att Italienförhandlarframoch ingår det nya
     avtalet på gemenskapens vägnar.

9.   För att göra det möjligt för Heliga Stolen att ha samma valuta som Italien är det
     lämpligt att komma överens om att Heliga Stolen skall använda euron som officiell
     valuta och göra sedlar och mynt i euro som givits ut av Europeiska
     centralbankssystemet och de medlemsstater som antagit till lagligt betalningsmedel.

10. Det är viktigt att Heliga Stolen säkerställer att gemenskapsbestämmelserna om sedlar
    och mynt i euro är tillämpliga i Heliga Stolen. Sedlar och mynt i euro behöver
    lämpligt skydd motförfalskning.Det är viktigt att Heliga Stolen vidtar alla åtgärder
    som behövs för att bekämpaförfalskningoch för att samarbeta med gemenskapen på
    detta område.

11. Europeiska centralbanken och de nationella centralbankerna kan genomföra alla
    typer av banktransaktioner med finansiella institut i tredje land. Europeiska
    centralbanken och de nationella centralbankerna kan på lämpliga villkor ge
    finansiella institut i tredje land tillgång till deras betalningssystem. Avtalet mellan
    gemenskapen och Heliga Stolen får inte medföra att några skyldigheter åläggs
    Europeiska centralbanken eller de nationella centralbankerna.

12. Kommissionen och Europeiska centralbanken inom sina respektive
    behörighetsområden skall i full omfattning medverka vidförhandlingarna.Italien bör
    läggaframutkastet till avtal för Ekonomiska och finansiella kommittén för yttrande.
    Utkastet till avtal skall läggas fram för rådet om kommissionen eller Europeiska
    centralbanken eller Ekonomiska och finansiella kommittén anser att det är
    nödvändigt.

                                                                                ti
 ---pagebreak--- 13. Befintliga avtal mellan Italien och Heliga Stolen skall ändras eller eventuellt ersättas
      för att undvika att sådana avtal är oförenliga med avtalet mellan gemenskapen och
      Heliga Stolen om deras monetära förhållanden.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

                                          Artikel 1

Italien skall meddela Heliga Stolen om behovet av att så snart som möjligt ändra det
befintliga avtalet mellan Italien och Heliga Stolen när det gäller monetärafrågoroch skall
erbjudaförhandlingarom ett nytt avtal.

                                           Artikel 2

 Den ståndpunkt som gemenskapen skall inta iförhandlingarnamed Heliga Stolen om ett
 avtal om de frågor som anges nedan skall grunda sig på de principer som anges i
 artiklarna 3-6.

                                           Artikel 3

 1.       Heliga Stolen skall ha rätt att använda euron som sin officiella valuta.

 2.       Heliga Stolen skall ha rätt att göra sedlar och mynt i euro till lagliga
 betalningsmedel.

                                                                                île
 ---pagebreak---                                         Artikel 4

Heliga Stolen skallförbindasig att inte ge ut någon som helst typ av sedlar, mynt eller
ersättningar för dessa, om inte villkoren för sådant utgivande har överrenskommits med
Europeiska gemenskapen.

                                        ArtikelS

1.     Heliga Stolen skall förbinda sig att göra gemenskapsbestämmelserna om sedlar
och mynt i euro tillämpliga i Heliga Stolen.

2.      Heliga Stolen skall förbinda sig att nära samarbeta med gemenskapen när det
gäller åtgärder motförfalskningav sedlar och mynt i euro.

                                        Artikel 6

Finansiella institut i Heliga Stolen kan få tillgång till det italienska nationella RTGS-
systemet på lämpliga villkor som skall fastställas av Europeiska centralbanken.

                                        Artikel 7

Italien skall på gemenskapens vägnar föra förhandlingarna med Heliga Stolen på
ovannämnda områden. Kommissionen skall i full omfattning medverka vid
förhandlingarna. Europeiska centralbanken skall i full omfattning medverka vid
förhandlingarna inom sitt behörighetsområde. Italien skall lägga fram utkastet till avtal
för Ekonomiska och finansiella kommitténföryttrande.

                                                                                Vt
 ---pagebreak---                                         Artikel 8

Italien skall ha rätt att ingå avtalet på gemenskapens vägnar om inte kommissionen eller
Europeiska centralbanken eller Ekonomiska och finansiella kommittén anser att avtalet
bör läggasframförrådet.

                                        Artikel 9

Italien och Heliga Stolen skall säkerställa att befintliga avtal är förenliga med avtalet
mellan gemenskapen och Heliga Stolen om deras monetära förhållanden.

                                        Artikel 10
Detta beslut riktar sig till Italien.

Utfärdat i Bryssel,

                                                                    På rådets vägnar

                                                                    Ordförande

                                                                                ft>
 ---pagebreak---                                                                   ISSN 1024-4506

                                                        KOM(98) 789 slutlig

                                              DOKUMENT

SV                                                             09 10 11 06

                                    Katalognummer : CB-CO-98-789-SV-C

Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer
L-2985 Luxemburg


                         EUROPEISKA
                         KOMMISSIONEN

                                                Bryssel den 21.4.2015
                                                COM(2015) 166 final

                                 Rekommendation till

                                 RÅDETS BESLUT

     om utseende av europeiska kulturhuvudstäder för 2019 i Bulgarien och Italien

SV                                                                                SV
 ---pagebreak---                                              MOTIVERING

     I Europaparlamentets och rådets beslut nr 1622/2006/EG av den 24 oktober 2006 om
     inrättande av en gemenskapsåtgärd för evenemanget Europeisk kulturhuvudstad för åren 2007
     till 20191 fastställs förfarandet för att utse de europeiska kulturhuvudstäderna. Från och med
     2009 ska två städer i två medlemsstater utses till europeiska kulturhuvudstäder i enlighet med
     artikel 2 i det beslutet, i den turordning som anges i bilagan till beslutet. Bulgarien och Italien
     ska vara värdländer för evenemanget 2019.

     Nomineringen av den europeiska kulturhuvudstaden i Bulgarien respektive Italien för år 2019
     sker på följande sätt:

     En inbjudan att lämna in ansökningar offentliggörs av den berörda medlemsstaten senast sex
     år före evenemangets början. En jury bestående av 13 oberoende experter från kultursektorn
     kallas till ett inledande urvalsmöte senast fem år före evenemanget. Juryn bedömer de
     mottagna ansökningarna på grundval av kriterierna i artikel 4 i beslut nr 1622/2006/EG och
     upprättar en förteckning över städer vars kandidatur ska bedömas mer ingående när de har
     utarbetat en fullständig ansökan.

     Nio månader efter det inledande urvalsmötet sammankallar den berörda medlemsstaten juryn
     för det slutliga urvalet. Efter en omfattande bedömning av de städer som valts ut i första
     omgången på grundval av de fastställda kriterierna rekommenderar juryn en stad från den
     berörda medlemsstaten.

     På grundval av dessa rekommendationer nominerar den berörda medlemsstaten en stad till
     europeisk kulturhuvudstad samt underrättar Europaparlamentet, rådet, kommissionen och
     Regionkommittén om detta senast fyra år före evenemangets början.

     Europaparlamentet får överlämna ett yttrande till kommissionen senast tre månader efter att
     det tagit emot nomineringarna.

     På grundval av en rekommendation från kommissionen utser rådet officiellt städerna i fråga
     till europeiska kulturhuvudstäder för det år för vilket de har nominerats.

     Efter det att de två urvalsomgångarna som beskrivs ovan hade avslutats rekommenderade
     juryn att Plovdiv i Bulgarien (rapport från oktober 2014) och Matera i Italien (rapport från
     november 2014) ska inneha värdskapet för evenemanget 2019. Bulgarien och Italien
     meddelade nomineringarna till Europaparlamentet, rådet, kommissionen och
     Regionkommittén i december 2014 respektive februari 2015.

     Europaparlamentet lämnade sitt positiva yttrande till kommissionen i mars 2015.

     Därför överlämnar kommissionen i enlighet med artikel 9.3 i beslut nr 1622/2006/EG den
     bifogade rekommendationen till rådet för att officiellt utse Plovdiv i Bulgarien samt Matera i
     Italien till europeiska kulturhuvudstäder 2019.

     1
            EUT L 304, 3.11.2006, s. 1.

SV                                                   2                                                     SV
 ---pagebreak---                                           Rekommendation till

                                           RÅDETS BESLUT

          om utseende av europeiska kulturhuvudstäder för 2019 i Bulgarien och Italien

     EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

     med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

     med beaktande av Europaparlamentets och rådets beslut nr 1622/2006/EG av den
     24 oktober 2006 om inrättande en gemenskapsåtgärd för evenemanget Europeisk
     kulturhuvudstad för åren 2007 till 20192, särskilt artikel 9.3,

     med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

     med beaktande av urvalsjuryns rapport från oktober och november 2014 avseende
     urvalsförfarandet för europeiska kulturhuvudstäder i Bulgarien och Italien, och

     av följande skäl:

     Kriterierna i artikel 4 i beslut nr 1622/2006/EG är helt uppfyllda.

     HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

                                                 Artikel 1

     Plovdiv och Matera utses till europeiska kulturhuvudstäder 2019 i Bulgarien respektive
     Italien.

     2
            EUT L 304, 3.11.2006, s. 1.

SV                                                   3                                        SV
 ---pagebreak---                                                Artikel 2

     Detta beslut träder i kraft dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens
     officiella tidning.

     Utfärdat i Bryssel den

                                                På rådets vägnar
                                                Ordförande

SV                                                4                                                  SV