               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 20.12.2017
            COM(2017) 806 final
            Rekommendation till
            RÅDETS BESLUT
            om bemyndigande att inleda förhandlingar avseende ett avtal mellan Europeiska unionen och Staten Israel om utbyte av personuppgifter mellan Europeiska unionens byrå för samarbete inom brottsbekämpning (Europol) och de myndigheter i Staten Israel som är behöriga vad gäller bekämpning av grov brottslighet och terrorism

               MOTIVERING

               1.BAKGRUND TILL REKOMMENDATIONEN

               I vår globaliserade värld blir den grova brottsligheten och terrorismen alltmer internationella och mångskiftande, varför brottsbekämpande myndigheter bör ges fullständiga möjligheter att samarbeta med externa partner för att garantera medborgarnas säkerhet. Europol bör därför kunna utbyta personuppgifter med de brottsbekämpande myndigheterna i tredjeländer i den mån detta är nödvändigt för att Europol ska kunna utföra sina uppgifter.

               Sedan förordning (EU) 2016/794 trädde i kraft den 1 maj 2017
                  1
                och i enlighet med fördraget, ansvarar kommissionen på unionens vägnar för att förhandla fram internationella avtal med tredjeländer om utbyte av personuppgifter med Europol. I den mån det krävs för att Europol ska kunna utföra sina uppgifter, får Europol upprätta och upprätthålla samarbetsförbindelser med externa partner, genom samarbetsavtal och administrativa arrangemang, vilka i sig inte kan utgöra rättslig grund för utbyte av personuppgifter.

               Mot bakgrund av den politiska strategi som fastställs i Europeiska säkerhetsagendan
                  2
               , rådets slutsatser
                  3
                och den globala strategin
                  4
               , samt mot bakgrund av de europeiska brottsbekämpande myndigheternas behov och de potentiella fördelarna med ett närmare samarbete inom det aktuella området, anser kommissionen det nödvändigt att inleda förhandlingar på kort sikt med de åtta länder som identifieras i den elfte rapporten om framsteg i riktning mot en effektiv och verklig säkerhetsunion
                  5
               .

               Kommissionen har fastställt vilka länder som bör prioriteras utifrån Europols operativa behov. I Europolstrategin för 2016–2020 anges att Medelhavsområdet bör prioriteras för fördjupade partnerskap
                  6
               . I Europols externa strategi för 2017–2020 understryks också att det behövs ett närmare samarbete mellan Europol och Mellanöstern/Nordafrika (Mena-regionen) på grund av terroristhotet och migrationsrelaterade utmaningar
                  7
               .

               Europol har inga överenskommelser med något av länderna i regionen.

               Denna rekommendation avser specifikt förhandlingar med Israel, även om man under samarbetet med ett Mena-land bör ta hänsyn till regionen som helhet.

               Politisk bakgrund

               EU och Israel har en sund relation som bygger på 1995 års associeringsavtal (som är i kraft sedan 2000). Både EU och Israel är starkt inriktade på att motverka säkerhetshot, särskilt terroristhot. Israel är mycket intresserat av att intensifiera samarbetet med EU om terrorismbekämpning. Den första dialogen om terrorismbekämpning och säkerhet mellan EU och Israel ägde rum i Bryssel i mars 2015 och följdes av en andra dialog i Israel i september 2016. Parterna enades om att samarbeta på ett antal områden för att motverka våldsam extremism, finansiering av terrorism, icke-konventionell terrorism och it-brottslighet, samt för att främja luftfarts- och transportsäkerhet. Det uttrycktes intresse för att utöka samarbetet med EU:s organ på området rättsliga och inrikes frågor, särskilt vad gäller Europol.

               Rådet har redan tidigare godkänt förhandlingar mellan Europol och Israel rörande ett avtal om operativt samarbete
                  8
               . Förhandlingarna inleddes 2010 men kunde inte avslutas inom ramen för den tidigare rättsliga ramen för Europol. I det sammanhanget ägde vissa tekniska möten rum mellan Europol och de israeliska myndigheterna.

               Operativa behov

               Enligt uppgifter från Socta 2017
                  9
               , 2017 års rapport om den rådande situationen och tendenserna inom terrorismen i Europa
                  10
                och enligt bland andra Europols experter är det nödvändigt att samarbeta med Israel för att motverka följande former av brottslighet:

               Terrorism: Både EU och Israel står inför ett allvarligt hot från terroristgrupper som är verksamma i regionen och globalt. Genom ett närmare samarbete, inklusive utbyte av personuppgifter, kan man bemöta hotet från terrorister (bl.a. utländska terroriststridande) för att upptäcka, förhindra och lagföra terroristresor, finansiering av terrorism och missbruk av internet för terrorismändamål.

               It-brottslighet: Det bör inrättas ett samarbete med Israel, särskilt med tanke på landets expertkunskap vad gäller att undersöka och hantera högteknologisk it-brottslighet. Ett ökat utbyte av underrättelser skulle kunna vara till hjälp vad gäller att utreda ett antal typer av internationell it-brottslighet och brottslighet som möjliggörs av informationsteknik, som samordnade överbelastningsattacker (DDoS), penningtvätt via kryptovalutor, e-handelsbedrägerier, bedrägeri avseende företags epostadresser och sexuellt utnyttjande av barn på internet.

               2.REKOMMENDATIONENS RÄTTSLIGA UTFORMNING

               I Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/794 om Europeiska unionens byrå för samarbete inom brottsbekämpning (Europol) fastställs den rättsliga ramen för Europol, dess mål, uppgifter, behörighetsområde, uppgiftsskyddsåtgärder och hur Europol kan samarbeta med externa partner.

               Denna rekommendation är förenlig med bestämmelserna i Europolförordningen.

               Syftet med denna rekommendation är att från rådet erhålla ett bemyndigande för kommissionen att förhandla fram det framtida avtalet på Europeiska unionens vägnar. Den rättsliga grunden för rådets beslut om bemyndigande att inleda förhandlingar är artikel 218.3 och 218.4 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.

               I enlighet med artikel 218 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt ska kommissionen utses till unionens förhandlare vid förhandlingarna om avtalet mellan Europeiska unionen och Israel om utbyte av personuppgifter mellan Europeiska unionens byrå för samarbete inom brottsbekämpning (Europol) och de myndigheter i Israel som är behöriga vad gäller bekämpning av grov brottslighet och terrorism.

               Rekommendation till

               RÅDETS BESLUT

               om bemyndigande att inleda förhandlingar avseende ett avtal mellan Europeiska unionen och Staten Israel om utbyte av personuppgifter mellan Europeiska unionens byrå för samarbete inom brottsbekämpning (Europol) och de myndigheter i Staten Israel som är behöriga vad gäller bekämpning av grov brottslighet och terrorism

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 218.3 och 218.4,

               med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation, och

               av följande skäl:

               (1)Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/794
                  11
                antogs den 11 maj 2016 och är tillämplig sedan den 1 maj 2017.

               (2)I förordningen, särskilt i artikel 25, fastställs regler för överföring av personuppgifter från Europeiska unionens byrå för samarbete inom brottsbekämpning (Europol) till tredjeländer och internationella organisationer. Europol får föra över personuppgifter till en myndighet i ett tredjeland på grundval av ett internationellt avtal som ingåtts mellan unionen och tredjelandet på grundval av artikel 218 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, vilket måste erbjuda tillräckliga skyddsåtgärder för den personliga integriteten och enskildas grundläggande fri- och rättigheter.

               (3)Det bör inledas förhandlingar i syfte att ingå ett sådant avtal mellan Europeiska unionen och Staten Israel.

               (4)Avtalet bör vara förenligt med de grundläggande rättigheterna och följa de principer som erkänns i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, särskilt rätten till privatliv och familjeliv i artikel 7 i stadgan, rätten till skydd av personuppgifter i artikel 8 i stadgan och rätten till ett effektivt rättsmedel och en opartisk domstol i artikel 47 i stadgan. Avtalet bör tillämpas i enlighet med dessa rättigheter och principer.

               HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

               Artikel 1

               Kommissionen bemyndigas härmed att inleda förhandlingar avseende ett avtal mellan Europeiska unionen och Staten Israel om utbyte av personuppgifter mellan Europeiska unionens byrå för samarbete inom brottsbekämpning (Europol) och de myndigheter i Staten Israel som är behöriga vad gäller bekämpning av grov brottslighet och terrorism.

               Artikel 2

               Förhandlingsdirektiven anges i bilagan.

               Artikel 3

               Förhandlingarna ska föras i samråd med [rådet för in namnet på den särskilda kommittén].

               Artikel 4

               Detta beslut riktar sig till kommissionen.

               Utfärdat i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordförande

                     (1)

                        Förordning (EU) 2016/794 av den 11 maj 2016, EUT L 135, 24.5.2016, s. 53.

                     (2)

                        COM(2015) 185 final.

                     (3)

                        Rådets dokument nr 10384/17, 19 juni 2017.

                     (4)

                        Delade visioner, gemensamma åtgärder: Ett starkare Europa –En global strategi för Europeiska unionens utrikes- och säkerhetspolitik
                  http://europa.eu/globalstrategy/en

                     (5)

                        COM(2017) 608 final.

                     (6)

                        Europolstrategin för 2016–2020, vilken antogs av Europols styrelse den 1 december 2015
                  https://www.europol.europa.eu/publications-documents/europol-strategy-2016-2020

                     (7)

                        Europols externa strategi för 2017–2020, vilken antogs av Europols styrelse den 13 december 2016, EDOC#865852v3.

                     (8)

                        Rådets beslut 2009/371/EG.

                     (9)

                  https://www.europol.europa.eu/socta/2017

                     (10)

                  https://www.europol.europa.eu/sites/default/files/documents/tesat2017.pdf
                  .

                     (11)

                        Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/794 av den 11 maj 2016 om Europeiska unionens byrå för samarbete inom brottsbekämpning (Europol) och om ersättande och upphävande av rådets beslut 2009/371/RIF, 2009/934/RIF, 2009/935/RIF, 2009/936/RIF och 2009/968/RIF (EUT L 135, 24.5.2016, s. 53).

    ---documentbreak---

               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den20.12.2017
            COM(2017) 806 final
            BILAGA
            till
            Rekommendation till RÅDETS BESLUT
            om bemyndigande att inleda förhandlingar avseende ett avtal mellan Europeiska unionen och Staten Israel om utbyte av personuppgifter mellan Europeiska unionens byrå för samarbete inom brottsbekämpning (Europol) och de myndigheter i Staten Israel som är behöriga vad gäller bekämpning av grov brottslighet och terrorism

               BILAGA

               Förhandlingsdirektiv avseende ett avtal mellan Europeiska unionen och Staten Israel om utbyte av personuppgifter mellan Europeiska unionens byrå för samarbete inom brottsbekämpning (Europol) och de myndigheter i Staten Israel som är behöriga vad gäller bekämpning av grov brottslighet och terrorism

               Under förhandlingarnas gång bör kommissionen sträva efter att uppnå de mål som anges i detalj i det följande.

               (1)Avtalets syfte bör vara att tillhandahålla en rättslig grund för överföringen av personuppgifter mellan Europol och Staten Israels behöriga myndigheter i syfte att stödja och stärka de åtgärder som vidtas av myndigheterna i Staten Israel och av medlemsstaterna och att sörja för att de samarbetar med varandra för att förebygga och bekämpa grov internationella brottslighet och terrorism, samtidigt som det vidtas lämpliga åtgärder för att skydda individens privatliv, personuppgifter och grundläggande fri- och rättigheter.

               (2)Avtalets syfte bör begränsas till samarbete avseende brottslighet och brott som hör samman med sådan brottslighet inom ramen för Europols behörighet i enlighet med artikel 3 i förordning 2016/794 (nedan kallade brott). Samarbetet bör i synnerhet inriktas på att bekämpa terrorism, förebygga radikalisering, störa den organiserade brottsligheten, samt på att bekämpa it-brottslighet.

               (3)Avtalet ska innehålla tydliga och detaljerade bestämmelser om de skyddsåtgärder och kontroller som krävs för att skydda personuppgifter och enskildas grundläggande fri- och rättigheter, oavsett nationalitet och bostadsort, i utbytet av personuppgifter mellan Europol och de behöriga myndigheterna i Israel.

               Detta gäller i synnerhet följande:

               (a)Syftet med den behandling av personuppgifter som utförs av parterna inom ramen för avtalet ska anges klart och tydligt och ska inte vara mer omfattande än vad som är nödvändigt i enskilda fall för att förebygga eller bekämpa terrorism och de brott som avses i avtalet.

               (b)De personuppgifter som överförs av Europol i enlighet med avtalet ska behandlas lagenligt på en legitim grund och endast för de ändamål för vilka uppgifterna överfördes. I avtalet ska föreskrivas att Europol har möjlighet att, vid tidpunkten för överföring av uppgifter, ange eventuella begränsningar av åtkomsten eller användningen, även vad gäller överföring, utplåning eller förstöring. Personuppgifterna ska vara adekvata, relevanta och begränsade till vad som är nödvändigt i förhållande till syftet. De ska vara korrekta och hållas aktuella. Det får inte sparas under längre tid än vad som är nödvändigt för de syften för vilka de överfördes.

               (c)Europol får inte överföra personuppgifter som avslöjar ras eller etniskt ursprung, politiska åsikter, religiös eller filosofisk övertygelse, medlemskap i fackförening samt genetiska uppgifter och uppgifter som rör en persons hälsa eller sexualliv, såvida inte en sådan överföring är strikt nödvändig och proportionerlig i enskilda fall för att förebygga eller bekämpa de brott som avses i avtalet och under förutsättning att det finns lämpliga skyddsåtgärder. Avtalet bör även innehålla särskilda skyddsåtgärder i fråga om överföring av personuppgifter om brottsoffer, vittnen eller andra personer som kan lämna uppgifter om brott, samt i fråga om minderåriga.

               (d)De lagstadgade rättigheterna för de individer vars personuppgifter behandlas ska säkras i avtalet genom regler om rätten till åtkomst till uppgifter, rättelse och utplåning av uppgifter, inbegripet om på vilka villkor det är möjligt att införa nödvändiga och proportionerliga begränsningar. Avtalet ska också säkra de lagstadgade rättigheterna till administrativ och rättslig prövning för de individer vars uppgifter behandlas enligt avtalet och till effektiva rättsmedel.

               (e)Avtalet ska innehålla regler om lagring, översyn, korrigering och utplåning av personuppgifter och om register för loggning och dokumentation samt om information som ska göras tillgänglig för enskilda. Det ska också innehålla bestämmelser om skyddsåtgärder i fråga om automatisk behandling av personuppgifter.

               (f)I avtalet ska anges enligt vilka kriterier en källas tillförlitlighet och uppgifters korrekthet ska specificeras.

               (g)Avtalet ska innehålla en skyldighet att garantera säkerheten för personuppgifter genom lämpliga tekniska och organisatoriska åtgärder, bland annat genom att endast godkända personer har tillgång till personuppgifterna. Avtalet ska även innehålla anmälningsskyldighet i händelse av en personuppgiftsincident som påverkar de uppgifter som överförs inom ramen för avtalet.

               (h)Vidareöverföring av uppgifter från de behöriga myndigheterna i Israel till andra myndigheter i Israel ska endast vara tillåten för avtalets syften och ska omfattas av lämpliga villkor och skyddsåtgärder.

               (i)Samma villkor som enligt led h ska gälla för vidareöverföring av uppgifter från behöriga myndigheter i Israel till myndigheterna i ett tredjeland, med det ytterligare villkoret att sådan vidareöverföring endast får göras till de tredjeländer till vilka Europol får överföra personuppgifter enligt artikel 25.1 i förordning (EU) 2016/794.

               (j)Avtalet ska säkerställa att det finns ett system för tillsyn inom vilket en eller flera oberoende myndigheter ansvarar för uppgiftsskyddet och har verkliga undersöknings- och ingripandebefogenheter och utövar tillsyn över de myndigheter i Israel som använder personuppgifterna/den information som utbyts, samt har befogenhet att delta i rättsliga förfaranden. I synnerhet ska de oberoende myndigheterna ha befogenhet att pröva klagomål från enskilda rörande användningen av deras personuppgifter. De myndigheter som använder personuppgifterna ska ansvara för efterlevnaden av bestämmelserna om skydd av personuppgifter inom ramen för avtalet.

               (4)I avtalet ska föreskrivas en effektiv tvistlösningsmekanism rörande avtalets tolkning och tillämpning för att säkerställa att parterna följer de regler de har kommit överens om.

               (5)Avtalet ska innehålla en bestämmelse om ikraftträdande och giltighet och en bestämmelse enligt vilken endera parten får säga upp eller avbryta tillämpningen av avtalet.

               (6)I enlighet med EU:s politik ska detta beslut inte tillämpas på de geografiska områden som kom under staten Israels förvaltning efter den 5 juni 1967. Detta bör inte tolkas som ett ställningstagande i fråga om Israels principiella ståndpunkt i denna fråga. Parterna är i enlighet härmed eniga om att tillämpningen av detta avtal inte ska påverka dessa områdens status.

               (7)Avtalet får innehålla bestämmelser om övervakning och regelbunden utvärdering av avtalet.

               (8)Inom ramen för dessa förhandlingar ska kommissionen främja Israels anslutning till Europarådets konvention om skydd för enskilda vid automatisk databehandling av personuppgifter (”konvention nr 108”).

               (9)Avtalet ska äga samma giltighet på bulgariska, tjeckiska, danska, tyska, estniska, grekiska, spanska, franska, kroatiska, italienska, lettiska, litauiska, ungerska, maltesiska, nederländska, polska, portugisiska, rumänska, slovenska, slovakiska, finska, svenska och engelska och ska innehålla en språkklausul om detta.


               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 20.12.2017
            COM(2017) 830 final
            Rekommendation till
            RÅDETS BESLUT
            om komplettering av rådets beslut av den 22 maj 2017 om bemyndigande att inleda förhandlingarna om ett avtal med Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland om fastställande av villkoren för dess utträde ur Europeiska unionen

               MOTIVERING

               1.
                     BAKGRUND TILL FÖRSLAGET

               •Motiv och syfte med förslaget

                  Enligt artikel 50 i fördraget om Europeiska unionen får varje medlemsstat besluta att utträda ur Europeiska unionen i enlighet med sina konstitutionella bestämmelser och ska, om den så beslutar, anmäla sin avsikt till Europeiska rådet. Mot bakgrund av Europeiska rådets riktlinjer ska unionen förhandla fram och ingå ett avtal med denna stat där villkoren för dess utträde fastställs, med beaktande av dess framtida förbindelser med unionen.

                  Den 29 mars 2017 anmälde Förenade kungariket sin avsikt till Europeiska rådet att utträda ur unionen och Europeiska atomenergigemenskapen.

                  Den 29 april 2017 antog Europeiska rådet riktlinjer om ramarna för förhandlingarna enligt artikel 50 i fördraget om Europeiska unionen där man anger de övergripande principer som unionen kommer att följa genom hela förhandlingen.

                  Den 5 april 2017 antog Europaparlamentet en resolution om förhandlingarna med Förenade kungariket efter landets anmälan om sin avsikt att utträda ur Europeiska unionen.

                  Den 22 maj 2017 bemyndigade rådet inledandet av förhandlingar med Förenade kungariket om ett avtal om villkoren för dess utträde ur Europeiska unionen och antog direktiv för förhandlingarna om ett avtal (nedan kallat rådets beslut av den 22 maj 2017).

                  Förhandlingarna inleddes den 19 juni 2017. I linje med Europeiska rådets riktlinjer och rådets förhandlingsdirektiv fokuserade den första etappen av förhandlingarna på medborgarnas rättigheter, den ekonomiska uppgörelsen, frågor som rör ön Irland, andra separationsfrågor samt förvaltningen av utträdesavtalet.

                  Den 3 oktober 2017 antog Europaparlamentet en resolution om läget i förhandlingarna med Förenade kungariket.

                  Den 20 oktober 2017 noterade Europeiska rådet de framsteg som hade gjorts och begärde att arbetet skulle fortgå i syfte att konsolidera den samsyn som hade uppnåtts och fortsätta med förhandlingarna, så att man så snart som möjligt skulle kunna gå vidare till den andra etappen av förhandlingarna. Europeiska rådet uppmanade således rådet och kommissionen i dess egenskap av unionsförhandlare att inleda förberedande diskussioner om bland annat övergångsbestämmelser.

                  Den 13 december 2017 antog Europaparlamentet en resolution om läget i förhandlingarna med Förenade kungariket.

               Baserat på

               –rekommendationen i kommissionens meddelande om framstegen i förhandlingarna med Förenade kungariket i enlighet med artikel 50 i fördraget om Europeiska unionen av den 8 december 2017
                  1
               ,

               –den gemensamma rapporten från förhandlarna för Europeiska unionen och Förenade kungarikets regering om framstegen under den första etappen av förhandlingarna i enlighet med artikel 50 i EU-fördraget om Förenade kungarikets ordnade utträde från Europeiska unionen av den 8 december 2017, som kommissionens rekommendation grundar sig på,

               välkomnade Europeiska rådet den 15 december 2017 de framsteg som har uppnåtts i den första etappen av förhandlingarna och beslutade att de är tillräckliga för att man ska kunna gå vidare till den andra etappen som gäller en övergångsperiod och villkoren för de framtida förbindelserna. Europeiska rådet uppmanade kommissionen i egenskap av unionsförhandlare och Förenade kungariket att slutföra arbetet på alla utträdesfrågor, också dem som ännu inte behandlats under den första etappen, för att konsolidera de uppnådda resultaten i överensstämmelse med Europeiska rådets riktlinjer av den 29 april 2017, samt att börja utforma de relevanta delarna av utträdesavtalet. Det underströk vidare att förhandlingarna i den andra etappen endast kan fortskrida på villkor att åtagandena under den första etappen respekteras fullt ut och omsätts troget i rättslig form så snart som möjligt.

                  Under den andra etappen av förhandlingarna bör, med hänsyn till särdragen i de frågor som rör ön Irland, arbetet på de närmare bestämmelser som krävs för att ge verkan åt principerna och åtagandena i den gemensamma rapporten fortsätta i en separat del, och vissa av dessa bör ingå i utträdesavtalet, andra i villkoren för de framtida förbindelserna.

               •Grundläggande rättigheter

                  Enligt artikel 6 i fördraget om Europeiska unionen erkänner unionen de rättigheter, friheter och principer som fastställs i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, vilken har samma rättsliga värde som fördragen. Dessutom utgör de grundläggande rättigheterna, såsom de garanteras i den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna och såsom de följer av de konstitutionella traditioner som är gemensamma för medlemsstaterna, allmänna unionsrättsliga principer.

                  Dessa rättigheter, friheter och principer kommer även i fortsättningen att vara helt och hållet bevarade och skyddade i unionen, både under förhandlingarna med Förenade kungariket i enlighet med artikel 50 i fördraget om Europeiska unionen, inklusive enligt eventuella övergångsbestämmelser, och efter Förenade kungarikets utträde ur unionen.

               2.RÄTTSLIG GRUND

               •Rättslig grund

               Förenade kungariket har anmält sin avsikt att utträda ur Europeiska unionen. Följaktligen utgör artikel 50 i fördraget om Europeiska unionen den rättsliga grunden för förhandlingar om och ingående av ett avtal om utträde. Övergångsbestämmelser kan bara fastställas i utträdesavtalet.

               Det erinras om att i enlighet med artikel 106 a i fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen är artikel 50 i fördraget om Europeiska unionen tillämplig även på Europeiska atomenergigemenskapen.

               Enligt artikel 218.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, till vilken man hänvisar i artikel 50 i fördraget om Europeiska unionen, ska kommissionen lägga fram rekommendationer för rådet som ska anta ett beslut om bemyndigande att inleda förhandlingar och utse unionens förhandlare. Det rådsbeslut som kompletterar rådets beslut av den 22 maj 2017 ska antas enligt samma förfarande.

               •Val av instrument

                  Enligt artikel 50 i fördraget om Europeiska unionen ska ett avtal förhandlas fram med Förenade kungariket om villkoren för dess utträde ur Europeiska unionen. Enligt artikel 218.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt ska kommissionen lägga fram rekommendationer för rådet, som ska anta ett beslut om att utse unionens förhandlare och om bemyndigande att inleda förhandlingar. Ett rådsbeslut är den lämpligaste regleringsformen för komplettering av rådets beslut av den 22 maj 2017.

               3.BUDGETKONSEKVENSER

                  Denna rekommendation väntas inte ha några omedelbara konsekvenser för budgeten vad själva förhandlingarna anbelangar. Det erinras om att budgetkonsekvenserna av avtalet enligt artikel 50 i fördraget om Europeiska unionen kommer att presenteras när de relevanta förslagen om undertecknande och ingående av avtalet om utträde läggs fram.

               4.ÖVRIGA INSLAG

               •Ingående redogörelse för de specifika bestämmelserna i förslaget

                  Artikel 1 i rekommendationen till rådsbeslut kompletterar rådets beslut av den 22 maj 2017 i syfte att bemyndiga kommissionen att, inom ramen för förhandlingarna med Förenade kungariket om ett avtal om villkoren för dess utträde ur Europeiska unionen, förhandla om alla återstående frågor som rör Förenade kungarikets ordnade utträde och eventuella nödvändiga övergångsbestämmelser.

               •Offentliggörande av beslutet och de bifogade förhandlingsdirektiven

                  På samma sätt som skedde med de tidigare förhandlingsdirektiven föreslår kommissionen att rådet offentliggör beslutet om komplettering av rådets beslut av den 22 maj 2017 om bemyndigande att inleda förhandlingarna om ett avtal med Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland om fastställande av villkoren för dess utträde ur Europeiska unionen, liksom de kompletterande förhandlingsdirektiven som fastställs i bilagan.

               Rekommendation till

               RÅDETS BESLUT

               om komplettering av rådets beslut av den 22 maj 2017 om bemyndigande att inleda förhandlingarna om ett avtal med Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland om fastställande av villkoren för dess utträde ur Europeiska unionen

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

               med beaktande av fördragen, särskilt artikel 50 i fördraget om Europeiska unionen, jämförd med artikel 218.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

               med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

               med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation, och

               av följande skäl:

               (1)Den 29 april 2017 antog Europeiska rådet riktlinjer om ramarna för förhandlingarna enligt artikel 50 i fördraget om Europeiska unionen där man anger de övergripande principer som unionen kommer att följa genom hela förhandlingen.

               (2)Den 22 maj 2017 bemyndigade rådet inledandet av förhandlingar med Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland om ett avtal om villkoren för dess utträde ur Europeiska unionen och antog direktiv för förhandlingarna om ett sådant avtal.

               (3)Förhandlingarna inleddes den 19 juni 2017.

               (4)Den 3 oktober 2017 antog Europaparlamentet en resolution om läget i förhandlingarna med Förenade kungariket.

               (5)Den 20 oktober 2017 noterade Europeiska rådet de framsteg som hade gjorts och begärde att arbetet skulle fortgå i syfte att konsolidera den samsyn som hade uppnåtts och fortsätta med förhandlingarna, så att man så snart som möjligt skulle kunna gå vidare till den andra etappen av förhandlingarna. Europeiska rådet uppmanade således rådet och kommissionen i dess egenskap av unionsförhandlare att inleda förberedande diskussioner om bland annat övergångsbestämmelser.

               (6)Den 8 december 2017 rekommenderade kommissionen i sitt meddelande om framstegen i förhandlingarna med Förenade kungariket i enlighet med artikel 50 i fördraget om Europeiska unionen Europeiska rådet att besluta om att tillräckliga framsteg hade gjorts i den första etappen av förhandlingarna om Förenade kungarikets ordnade utträde från Europeiska unionen, och att därmed låta förhandlingarna gå vidare till den andra etappen. Kommissionen meddelade vidare att den var redo att börja arbeta omedelbart på övergångsbestämmelser, om Europeiska rådet beslutade det.

               (7)Kommissionens rekommendation grundar sig på den gemensamma rapporten från förhandlarna för Europeiska unionen och Förenade kungarikets regering om framstegen under den första etappen av förhandlingarna i enlighet med artikel 50 i EU-fördraget om Förenade kungarikets ordnade utträde från Europeiska unionen av den 8 december 2017.

               (8)Den 13 december 2017 antog Europaparlamentet en resolution om läget i förhandlingarna med Förenade kungariket.

               (9)I sina riktlinjer av den 15 december 2017 välkomnade Europeiska rådet de framsteg som har uppnåtts i den första etappen av förhandlingarna och beslutade att de är tillräckliga för att man ska kunna gå vidare till den andra etappen som gäller en övergångsperiod och villkoren för de framtida förbindelserna. Europeiska rådet uppmanade kommissionen i egenskap av unionsförhandlare och Förenade kungariket att slutföra arbetet på alla utträdesfrågor, också dem som ännu inte behandlats under den första etappen, för att i överensstämmelse med Europeiska rådets riktlinjer av den 29 april 2017 konsolidera de uppnådda resultaten särskilt genom att börja utforma de relevanta delarna av utträdesavtalet. Europeiska rådet uppmanade kommissionen att lägga fram lämpliga rekommendationer för det ändamålet och rådet att anta nya förhandlingsdirektiv om övergångsbestämmelser.

               (10)Det är därför nödvändigt att komplettera förhandlingsdirektiven i bilagan till rådets beslut av den 22 maj 2017.

               (11)I enlighet med artikel 106 a i fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen är artikel 50 i fördraget om Europeiska unionen tillämplig på Europeiska atomenergigemenskapen.

               HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

               Artikel 1

               Kommissionen ska på Europeiska unionens vägnar föra förhandlingarna om ett avtal med Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland om villkoren för dess utträde ur Europeiska unionen och Europeiska atomenergigemenskapen, med beaktande av villkoren för dess framtida förbindelser med unionen, i ljuset av de riktlinjer Europeiska rådet har antagit och i linje med de förhandlingsdirektiv som fastställs i bilagan till rådets beslut av den 22 maj 2017, såsom de kompletteras av de förhandlingsdirektiv som fastställs i bilagan till detta beslut.

                  Artikel 2

               Detta beslut riktar sig till kommissionen.

               Utfärdat i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordförande

                     (1)

                        COM(2017) 784 final.

    ---documentbreak---

               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den20.12.2017
            COM(2017) 830 final
            BILAGA
            till
            Rekommendation tillRÅDETS BESLUT
            om komplettering av rådets beslut av den 22 maj 2017 om bemyndigande att inleda förhandlingarna om ett avtal med Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland om fastställande av villkoren för dess utträde ur Europeiska unionen

               BILAGA

                  Kompletterande direktiv för förhandlingarna om ett avtal med Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland om villkoren för dess utträde ur Europeiska unionen

               1.I linje med Europeiska rådets riktlinjer av den 29 april 2017 och rådets förhandlingsdirektiv av den 22 maj 2017 fokuserade den första etappen av förhandlingarna på medborgarnas rättigheter, den ekonomiska uppgörelsen, frågor som rör ön Irland, andra separationsfrågor samt förvaltningen av utträdesavtalet.

               2.Den 20 oktober 2017 noterade Europeiska rådet de framsteg som hade gjorts och begärde att arbetet skulle fortgå i syfte att konsolidera den samsyn som hade uppnåtts och fortsätta med förhandlingarna, så att man så snart som möjligt skulle kunna gå vidare till den andra etappen av förhandlingarna. Europeiska rådet uppmanade således rådet och kommissionen i dess egenskap av unionsförhandlare att inleda förberedande diskussioner om bland annat övergångsbestämmelser.

               3.Baserat på

               –rekommendationen i kommissionens meddelande om framstegen i förhandlingarna med Förenade kungariket i enlighet med artikel 50 i fördraget om Europeiska unionen av den 8 december 2017
                  1
               ,

               –den gemensamma rapporten från förhandlarna för Europeiska unionen och Förenade kungarikets regering om framstegen under den första etappen av förhandlingarna i enlighet med artikel 50 i EU-fördraget om Förenade kungarikets ordnade utträde från Europeiska unionen av den 8 december 2017, som kommissionens rekommendation grundar sig på,

               välkomnade Europeiska rådet den 15 december 2017 de framsteg som har uppnåtts i den första etappen av förhandlingarna och beslutade att de är tillräckliga för att man ska kunna gå vidare till den andra etappen som gäller en övergångsperiod och villkoren för de framtida förbindelserna.

               4.Europeiska rådet klargjorde vidare att förhandlingarna i den andra etappen endast kan fortskrida på villkor att åtagandena under den första etappen respekteras fullt ut och omsätts troget i rättslig form så snart som möjligt. Under den andra etappen av förhandlingarna bör man också nå ett övergripande samförstånd om unionens framtida förbindelser med Förenade kungariket. Detta kommer att kräva ytterligare riktlinjer från Europeiska rådet.

               5.Denna uppsättning förhandlingsdirektiv är avsedd för den andra etappen av förhandlingarna, varför den kompletterar den första uppsättningen förhandlingsdirektiv som antogs den 22 maj 2017. Eftersom Europeiska rådets riktlinjer av den 29 april 2017 liksom de allmänna principer och förfarandebestämmelser som gäller för förhandlingarna och som fastställdes av rådet i förhandlingsdirektiven av den 22 maj 2017 fortsätter att gälla i sin helhet under denna etapp av förhandlingarna, inbegripet vad avser den territoriella räckvidden för utträdesavtalet, även dess bestämmelser om övergångsperioden, och för de framtida villkoren, bör dessa förhandlingsdirektiv, liksom den första uppsättningen förhandlingsdirektiv, vara helt förenliga med punkterna 4 och 24 i Europeiska rådets riktlinjer av den 29 april 2017, särskilt med avseende på Gibraltar.

               6.Under den andra etappen av förhandlingarna bör, med hänsyn till särdragen i de frågor som rör ön Irland, arbetet på de närmare bestämmelser som krävs för att ge verkan åt principerna och åtagandena i den gemensamma rapporten fortsätta i en separat del, och vissa av dessa bör ingå i utträdesavtalet, andra i villkoren för de framtida förbindelserna.

               I.Frågor som rör Förenade kungarikets ordnade utträdet ur Europeiska unionen

               7.I linje med Europeiska rådets riktlinjer av den 15 december 2017 och med de förhandlingsdirektiv som fogats till rådets beslut av den 22 maj 2017, såsom kompletterade av dessa förhandlingsdirektiv, är det nödvändigt att arbeta på alla utträdesfrågor, inbegripet dem som inte behandlades i den första etappen.

               8.Förhandlingarna i den andra etappen bör vidare omsätta resultaten av förhandlingarna i rättslig form, inbegripet dem som erhölls i den första etappen, vilka i de fall där det är lämpligt bör anpassas i ljuset av de övergångsbestämmelser som det hänvisas till nedan. Såsom preciseras i den första uppsättningen förhandlingsdirektiv bör det erinras om i utträdesavtalet att unionsrätten på dagen för utträdet upphör att vara tillämplig på de utomeuropeiska länder och territorier som har särskilda förbindelser med Förenade kungariket
                  2
                och på de europeiska territorier vilkas utrikes angelägenheter omhändertas av Förenade kungariket, på vilka fördragen är tillämpliga i enlighet med artikel 355 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.

               II.Övergångsbestämmelser

               9.I Europeiska rådets riktlinjer av den 29 april 2017 fastställs följande allmänna principer som gäller alla avtal med Förenade kungariket och alla övergångsbestämmelser:

               –Alla avtal måste bygga på en avvägning mellan rättigheter och skyldigheter, och ska säkerställa lika villkor.

               –Bibehållandet av den inre marknadens integritet gör att det är uteslutet med ett deltagande i vissa utvalda sektorer.

               –Ett land som inte är medlem av unionen och som inte har samma skyldigheter som en medlem kan inte ha samma rättigheter och komma i åtnjutande av samma fördelar som en medlem.

               –Den inre marknadens fyra friheter är odelbara och det kan inte bli tal om att ”plocka russinen ur kakan”.

               –Unionen kommer att slå vakt om sin autonomi när det gäller beslutsfattande och om den roll som tillkommer Europeiska unionens domstol. Med ledning av Europeiska rådets riktlinjer av den 15 december 2017 hänvisar detta särskilt till behörigheten för Europeiska unionens domstol.

               10.Utöver dessa centrala principer innehåller Europeiska rådets riktlinjer av den 29 april 2017 särskilda villkor som ska gälla för eventuella övergångsbestämmelser. I den mån det är nödvändigt och rättsligt möjligt får man i förhandlingarna eftersträva övergångsbestämmelser som är i unionens intresse och om lämpligt försöka bygga broar inför tänkbara framtida förbindelser med beaktande av de framsteg som gjorts. Alla sådana övergångsbestämmelser måste vara tydligt definierade, noggrant begränsade i tiden samt föremål för verkningsfulla tillsynsmekanismer.

               11.Dessa kompletterande förhandlingsdirektiv bygger på och vidareutvecklar de principer och villkor som fastställs i Europeiska rådets riktlinjer av den 15 december 2017.

               12.I linje med de riktlinjerna bör eventuella övergångsbestämmelser i utträdesavtalet omfatta hela unionens regelverk, inbegripet frågor rörande Euratom. Utan hinder av punkt 17 i dessa förhandlingsdirektiv bör unionens regelverk gälla för och i Förenade kungariket på samma sätt som om landet var en medlemsstat. Eventuella ändringar i regelverket bör automatiskt gälla för och i Förenade kungariket under övergångsperioden. För akter som antas i enlighet med avdelning V i tredje delen i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt om området med frihet, säkerhet och rättvisa och som är bindande för Förenade kungariket före utträdet, bör artikel 4a i protokoll (nr 21) som fogats till fördragen fortsätta att gälla under övergångsperioden. Förenade kungariket bör dock inte längre tillåtas att utöva sin rätt i enlighet med protokoll (nr 21) att ansluta sig till andra åtgärder än dem som avses i artikel 4a i det protokollet.

               13.Under övergångsperioden bör den del av unionsrätten som omfattas av övergångsbestämmelserna ha samma rättsverkningar i Förenade kungariket som i unionen.

               14.I linje med Europeiska rådets riktlinjer av den 29 april 2017 erinras det också om att Förenade kungariket från och med dagen för utträdet ur unionen inte längre kan dra nytta av de avtal som slutits av unionen eller av medlemsstater på unionens vägnar eller av unionen och medlemsstaterna gemensamt. I de fall där det ligger i unionens intresse får unionen överväga om och hur man kan enas om bestämmelser som bibehåller verkningarna av avtalen för Förenade kungariket under övergångsperioden. Förenade kungariket bör dock inte längre delta i några organ som har inrättats genom avtalen.

               15.I linje med Europeiska rådets riktlinjer av den 15 december 2017 måste de eventuella övergångsbestämmelserna innebära att Förenade kungariket fortsätter att delta i tullunionen och den inre marknaden (med alla de fyra friheterna) under övergångsperioden. Förenade kungariket bör vidta alla nödvändiga åtgärder för att bevara integriteten hos den inre marknaden och tullunionen. Förenade kungariket bör fortsätta att följa unionens handelspolitik. Landet bör också särskilt säkerställa att dess tullmyndigheter fortsätter att agera i enlighet med det uppdrag EU:s tullmyndigheter har, inbegripet uttag av tullar enligt Gemensamma tulltaxan och genomförande av alla kontroller som krävs enligt unionsrätten vid gränsen till andra tredjeländer.

               16.I linje med Europeiska rådets riktlinjer av den 29 april 2017 och den första uppsättningen förhandlingsdirektiv av den 22 maj 2017 måste varje tidsbegränsad förlängning av unionens regelverk innebära att unionens befintliga reglerings-, budget-, tillsyns-, domstols- och verkställighetsinstrument och motsvarande strukturer gäller, inbegripet behörighet för Europeiska unionens domstol.

               17.När det gäller tillämpningen av unionens regelverk på Förenade kungariket bör utträdesavtalet därför under övergångsperioden bibehålla behörighet för unionens institutioner (i synnerhet full jurisdiktion för Europeiska unionens domstol), organ och byråer med avseende på Förenade kungariket och brittiska fysiska eller juridiska personer. I linje med Europeiska rådets riktlinjer av den 15 december 2017 bör Förenade kungariket dock inte längre delta i eller utse eller välja ledamöter av unionens institutioner och inte heller delta i beslutsfattandet vid eller styrningen av unionens organ och byråer.

               18.Utan hinder av punkt 17 kan Förenade kungariket under övergångsperioden bjudas in att delta utan rösträtt i möten i de ständiga utskotten eller i kommissionens expertgrupper och andra liknande enheter eller i de organ eller byråer där medlemsstaterna är representerade och

               –där diskussionen rör enskilda rättsakter som riktar sig till Förenade kungariket eller brittiska fysiska eller juridiska personer, eller

               –där Förenade kungarikets närvaro är nödvändig ur ett unionsperspektiv för ett verksamt genomförande av regelverket under övergångsperioden.

               19.I utträdesavtalet bör det noggrant anges på vilka villkor och inom vilken ram sådan närvaro undantagsvis bör tillåtas.

               20.Särskilda förfarandebestämmelser i överensstämmelse med punkterna 17 och 18 bör vidare anges för fastställandet och fördelningen av fiskemöjligheterna (total tillåten fångstmängd) under övergångsperioden.

               21.Övergångsbestämmelserna bör gälla från och med dagen för ikraftträdandet av utträdesavtalet och bör inte gälla efter den 31 december 2020.

                     (1)

                        COM(2017) 784 final.

                     (2)

                        Förtecknas i de tolv sista strecksatserna i bilaga II till fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.


               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 24.5.2017
            JOIN(2017) 19 final
            Gemensam rekommendation till
            RÅDETS BESLUT
            om bemyndigande för Europeiska kommissionen och unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik att inleda och föra förhandlingar med Republiken Chile om ett moderniserat associeringsavtal
            {SWD(2017) 172 final}{SWD(2017) 173 final}

               MOTIVERING

               1.BAKGRUND TILL FÖRSLAGET

               •Motiv och syfte med förslaget

               Chile var det första sydamerikanska land som ingick ett associeringsavtal med EU (nedan kallat avtalet). Avtalet, som omfattar bestämmelser om politik, samarbete och handel, har tillämpats provisoriskt sedan den 1 februari 2003. Avtalet trädde i kraft den 1 mars 2005.

               Genomförandet av avtalet har framskridit väl och den institutionella ramen fungerar fullt ut. Avtalet har bidragit till att stärka förbindelserna mellan EU och Chile (nedan kallade parterna) och har banat väg för att fastställa nya samarbetsområden och inrätta nya politiska dialoger. Vad gäller handelsfrågor innehåller avtalet ett frihandelsavtal, vilket har bidragit till en kraftig tillväxt i den bilaterala handeln och investeringarna.

               Under ett möte i anslutning till toppmötet mellan EU och Celac i Santiago den 26–27 januari 2013 enades ledare från EU och Chile om att de borde undersöka alternativ till att modernisera avtalet 10 år efter dess genomförande.  I april 2015 godkände det sjätte associeringsrådet EU–Chile inrättandet av den gemensamma arbetsgruppen (nedan kallad gruppen) för att modernisera avtalet. Gruppens mål var att genomföra ett sonderingsförfarande genom att bedöma ambitionsnivån för att inleda förhandlingar i syfte att modernisera avtalets alla områden. Gruppen inrättade två delgrupper, en som ansvarade för politiska frågor och samarbetsfrågor och en som ansvarade för handelsfrågor. Arbetsgrupperna avslutade sitt arbete vid den 14:e associeringskommittén EU–Chile som hölls den 31 januari 2017.

               Ett moderniserat avtal bör utgöra en ram för förbindelserna mellan EU och Chile och omfatta politiska och säkerhetsmässiga frågor, frågor som rör sektoriellt samarbete samt handelsfrågor. Det huvudsakliga politiska målet är att fördjupa förbindelserna mellan EU och Chile genom att utarbeta en ny övergripande text som ska ersätta det nuvarande avtalet, i syfte att utvidga det nuvarande tillämpningsområdet och återspegla de nya politiska och ekonomiska utmaningarna bilateralt och globalt. Under moderniseringen bör man, med utgångspunkt i erfarenheterna av genomförandet av det nuvarande avtalet, beakta att EU:s integrationsprocess har fördjupats och att nya länder blivit medlemmar, samt att EU:s och Chiles roll utvecklats på det internationella planet.

               Vad gäller handelsfrågor har det också skett en betydande politisk utveckling på global nivå, och parterna har ingått mycket ambitiösa och övergripande avtal med tredjeparter vars omfattning är mycket mer vidsträckta än bestämmelserna i frihandelsavtalet mellan EU och Chile.

               De förberedande diskussioner som ägde rum i gruppen bidrog till att fastställa ett antal parametrar som bör beaktas vid moderniseringen. Vad gäller den politiska delen och samarbetet uppnådde gruppen en första överenskommelse om en möjlig struktur och ett tillämpningsområde för det nya avtalet. Gruppen hjälpte också till med att identifiera potentiella områden av gemensamt intresse för det framtida samarbetet, med fokus på ett fortsatt internationellt samarbete mellan EU och Chile inom ramen för Agenda 2030 och på att uppnå målen om en hållbar utveckling.

               Vad gäller handelsfrågor visade det inledande arbetet vilket tillämpningsområde och vilken ambitionsnivå som parterna skulle kunna uppnå vid en övergripande modernisering av avtalets handelsdel. Där bekräftades det gemensamma målet att på ett ambitiöst sätt uppgradera ramen för de bilaterala handels- och investeringsförbindelserna med utgångspunkt i det befintliga avtalet och där man går utöver åtagandena inom WTO. Förhandlingarna bör genomföras med beaktande av de senaste handelsavtal som parterna förhandlat om och ingått samt behovet att säkerställa komplementaritet och samstämmighet mellan dessa förhandlingar och avtal.

                  Ett moderniserat avtal bör därför föreskriva största möjliga liberalisering av handeln med varor, tjänster och investeringar samt tillgång till offentlig upphandling. Det bör säkerställa en hög nivå av skydd och verkställighet av immateriella rättigheter, inbegripet geografiska beteckningar. Det bör dessutom utvidga tillämpningsområdet för de gällande handelsbestämmelserna genom att ta upp icke-tariffära handelshinder och andra regleringsmässiga och regelbaserade aspekter. Ett moderniserat avtal bör säkra parternas rätt att eftersträva berättigade mål för den offentliga politiken inom alla relevanta områden. Det bör också främja andra frågor som handel och hållbar utveckling, handel och jämställdhet samt handel och små och medelstora företag.

               •Förenlighet med befintliga bestämmelser inom området

               Rekommendationen överensstämmer ed den globala strategin för Europeiska unionens utrikes- och säkerhetspolitik där det, bland andra mål, föreskrivs en fördjupning av förbindelserna med Latinamerika och Västindien genom ingående av bilaterala partnerskap.

               Rekommendationen överensstämmer med meddelandet Handel för alla – Mot en mer ansvarsfull handels- och investeringspolitik, där det betonas att EU:s bilaterala förbindelser måste främjas för att skapa arbetstillfällen och tillväxt genom att bekämpa hinder för handel och investeringar på ett övergripande sätt och samtidigt trygga EU:s höga nivå av socialt skydd och miljöskydd samt andra politiska mål, såsom hållbar utveckling och de små och medelstora företagens särskilda behov. I meddelandet Handel för alla betonades att kommissionen skulle begära förhandlingsdirektiv för att modernisera avtalet efter det att det inledande arbetet var klart.

               •Förenlighet med unionens politik inom andra områden

               Rekommendationen ligger i linje med agendan för förändring, som antogs 2011, och ligger till grund för EU:s utvecklingspolitik i förhållande till länder utanför EU. Chile är inte längre mottagare av EU:s bilaterala bistånd och en ny form av internationellt samarbete har eftersträvats som bygger på det europeiska samförståndet om utveckling och Agenda 2030 för hållbar utveckling.

               2.RÄTTSLIG GRUND, SUBSIDIARITETSPRINCIPEN OCH PROPORTIONALITETSPRINCIPEN

               •Rättslig grund

               Rekommendationen grundas på artikel 218.3 och 218.4 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (nedan kallat EUF-fördraget).

               •Subsidiaritetsprincipen (för icke-exklusiv befogenhet)

               Syftet med avtalet är att uppgradera den befintliga associeringen mellan EU och Chile. Därför bör åtgärder vidtas på EU-nivå.

               I artikel 3 i EUF-fördraget anges att den gemensamma handelspolitiken är ett av de områden där unionen har exklusiv befogenhet och enligt artikel 5.3 i fördraget om Europeiska unionen är subsidiaritetsprincipen inte tillämplig på de områden som omfattas av exklusiv befogenhet.

               •Proportionalitetsprincipen

               Rekommendationen till rådets beslut om bemyndigande för kommissionen och unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik (nedan kallad den höga representanten) att föra förhandlingar med Chile om ett moderniserat avtal går inte utöver vad som är nödvändigt eller lämpligt för att uppnå de politiska målen.

               I enlighet med proportionalitetsprincipen beaktades avseende handelsfrågor alla rimliga alternativ till politiska åtgärder för att bedöma dessa åtgärders troliga ändamålsenlighet, såsom beskrivs närmare i konsekvensbedömningsrapporten.

               •Val av instrument

                  Beslut av Europeiska unionens råd.

               3.RESULTAT AV EFTERHANDSUTVÄRDERINGAR, SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSBEDÖMNINGAR

               •Efterhandsutvärderingar/kontroller av ändamålsenligheten med befintlig lagstiftning

                  En efterhandsutvärdering av de ekonomiska effekterna av avtalets handelsdel genomfördes av en extern konsult år 2012. Mer information finns i den konsekvensbedömningsrapport som bifogas denna rekommendation.

               •Samråd med berörda parter

               Mellan den 8 juni och den 8 september 2016 genomförde kommissionen ett offentligt samråd på internet, som offentliggjordes på webbplatsen för generaldirektoratet för handel och lades ut på ”EU Survey” (kommissionens offentliga verktyg för offentligt samråd på internet). Berörda parter uppmanades att besvara frågor om många olika ämnen kring handel och investeringar mellan EU och Chile. En sammanfattning av svaren på det offentliga samrådet bifogas konsekvensbedömningsrapporten, och svaren från berörda parter har offentliggjorts på GD Handels webbplats.

               •Insamling och användning av sakkunnigutlåtanden

                  En extern konsult fick i uppdrag att utföra en förhandsanalys om de potentiella konsekvenserna av en modernisering av avtalets handelsdel. Den externa undersökningen bifogas konsekvensbedömningsrapporten.

               •Konsekvensbedömning

                  En konsekvensbedömning om en modernisering av avtalets handelsdel har genomförts.  Konsekvensbedömningsrapporten och sammanfattningen samt det positiva yttrandet från nämnden för lagstiftningskontroll bifogas denna rekommendation.

                  Förutom konsekvensbedömningen kommer en bedömning av konsekvenserna för hållbar utveckling att granska de eventuella ekonomiska, sociala, människorättsliga och miljörelaterade konsekvenserna av det moderniserade avtalets handelsdel. Den kommer att utföras av externa konsulter samtidigt som förhandlingarna och kommer att baseras på ett brett och kontinuerligt samråd med berörda parter, särskilt det civila samhället. Konsekvensbedömningen för hållbar utveckling kommer att slutföras innan de moderniserade avtalet paraferas och dess slutsatser kommer att användas som underlag för förhandlingsprocessen.

               •Lagstiftningens ändamålsenlighet och förenkling

                  Små och medelstora företag bör kunna dra nytta av de nya handelsmöjligheter och kostnadsbesparingar som liberaliseringen av handeln medför, och av den stärkta rättsliga ramen samt bestämmelserna om förbättrade tullförfaranden och större förutsägbarhet i regelverket. Konsekvensbedömningsrapporten innehåller närmare uppgifter om de potentiella effekterna för berörda parter och ekonomiska sektorer.

               •Grundläggande rättigheter

                  EU kommer att sträva efter att inkludera särskilda klausuler om demokrati, rättsstatsprincipen, mänskliga rättigheter och grundläggande friheter som måste definieras som väsentliga delar av avtalet.

                  I konsekvensbedömningsrapporten om modernisering av avtalets handelsdel behandlas de sociala, miljörelaterade och människorättsliga aspekterna av de grundläggande rättigheterna. I enlighet med EU:s etablerade politik bör exempelvis handelsdelen av ett moderniserat avtal innehålla ett kapitel om handel och hållbar utveckling.

               4.BUDGETKONSEKVENSER

                  Handelsdelen av ett moderniserat avtal kommer att ha en begränsad negativ effekt på EU:s budget i form av tullar till följd av tulliberalisering. Indirekta positiva effekter väntas när det gäller ökade resurser som har samband med mervärdesskatten och bruttonationalinkomsten.

               5.ÖVRIGA INSLAG

               •Genomförandeplaner samt åtgärder för övervakning, utvärdering och rapportering

                  I enlighet med det åtagande som gjordes i 2015 års meddelande Handel för alla – Mot en mer ansvarsfull handels- och investeringspolitik kommer det att göras en ingående efterhandsutvärdering av effekterna av handelsdelen av det moderniserade avtalet när det varit i kraft tillräckligt länge för att meningsfulla uppgifter ska finnas tillgängliga. Den bifogade konsekvensbedömningsrapporten innehåller närmare uppgifter om de planerade arrangemangen för övervakning och utvärdering.

               •Förklarande dokument (för direktiv)

                  Ej tillämpligt.

               •Ingående redogörelse för de specifika bestämmelserna i förslaget

               Ej tillämpligt.

               Procedurfrågor

                  Förhandlingsgruppen kommer att bestå av kommissionen och den höga representanten.

               I enlighet med artikel 218.4 i EUF-fördraget föreslås att rådet utser en särskild kommitté, med vilken samråd ska ske under förhandlingarna. Arbetsgruppen för Latinamerika och Västindien kommer att rådfrågas om politiska frågor och samarbetsfrågor som rör det moderniserade avtalet. Samråd ska ske med handelspolitiska kommittén när det gäller avtalets handelsrelaterade delar.

               Europaparlamentet kommer att informeras i alla skeden av förfarandet i enlighet med artikel 218.10 i EUF-fördraget.

               Avtalets exakta struktur kommer att fastställas efter en ytterligare bedömning av domstolens yttrande 2/15.

               Kommissionen och den höga representanten kommer att underrätta Chile om EU:s interna bestämmelser om öppenhet och om att Europeiska unionens råd och Europaparlamentet har tillgång till förhandlingsdokumenten.

               Kommissionen och den höga representanten välkomnar det faktum att medlemmarna i Europeiska unionens råd i allt högre grad deltar på ett tidigt stadium tillsammans med sina parlament i handelsförhandlingar i enlighet med deras institutionella praxis. Kommissionen uppmanar medlemmarna i Europeiska unionens råd att göra detsamma vad gäller denna rekommendation till rådets beslut, med vederbörlig hänsyn till rådets beslut 2013/488/EU.

               Kommissionen och den höga representanten rekommenderar att förhandlingsdirektiven offentliggörs omedelbart efter deras antagande.

               Denna rekommendation till rådets beslut kommer att vara icke sekretessbelagd när förhandlingsdirektiven i bilagan har separerats från rekommendationen.

               Gemensam rekommendation till

               RÅDETS BESLUT

               om bemyndigande för Europeiska kommissionen och unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik att inleda och föra förhandlingar med Republiken Chile om ett moderniserat associeringsavtal

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 218.3 och 218.4,

               med beaktande av rekommendationen från Europeiska kommissionen och unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik (nedan kallad den höga representanten), och

               av följande skäl: Förhandlingar bör inledas i syfte att ingå ett moderniserat associeringsavtal med Republiken Chile (nedan kallat avtalet) för att ersätta avtalet om upprättandet av en associering mellan Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å ena sidan, och Republiken Chile, å andra sidan
                  1
               .

               HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

               Artikel 1

               (1)Kommissionen och den höga representanten bemyndigas härmed att på unionens vägnar förhandla om ett moderniserat associeringsavtal med Chile (nedan kallat avtalet).

               (2)Kommissionen ska leda unionens förhandlingsgrupp.

               Artikel 2

               Förhandlingarna ska föras på grundval av rådets förhandlingsdirektiv som anges i bilagan till detta beslut.

               Artikel 3

               Förhandlingarna ska föras i samråd med rådets arbetsgrupp för Latinamerika och Västindien. Samråd ska ske med handelspolitiska kommittén när det gäller avtalets handelsrelaterade delar.

               Artikel 4

               Detta beslut och dess bilaga ska offentliggöras omedelbart efter antagandet.

               Artikel 5

               Detta beslut riktar sig till kommissionen och den höga representanten.

               Utfärdat i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordförande

                     (1)

                        EGT L 352, 30.12.2002, s. 1.

    ---documentbreak---

               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 24.5.2017
            JOIN(2017) 19 final
            BILAGA
            till
            Gemensam rekommendation till rådets beslut
            om bemyndigande för Europeiska kommissionen och unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik att inleda och föra förhandlingar med Chile om ett moderniserat associeringsavtal
            {SWD(2017) 172 final}{SWD(2017) 173 final}

               FÖRHANDLINGSDIREKTIV AVSEENDE FÖRHANDLINGAR OM ETT MODERNISERAT ASSOCIERINGSAVTAL MED CHILE

               {SWD(2017) 172 final}

               {SWD(2017) 173 final}

               BILAGA

               FÖRHANDLINGSDIREKTIV AVSEENDE FÖRHANDLINGAR OM ETT MODERNISERAT ASSOCIERINGSAVTAL MED CHILE

               A.
                     Avtalets art och räckvidd

               Målet med förhandlingarna är att ingå ett övergripande avtal med Chile (nedan kallat ett moderniserat avtal) för att modernisera och ersätta det befintliga avtalet om upprättandet av en associering mellan Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å ena sidan, och Republiken Chile, å andra sidan
                  1
                (nedan kallat associeringsavtalet).

               Förhandlingarna bör utvidga den nuvarande räckvidden för associeringsavtalet och anpassa det till de nya globala politiska och ekonomiska utmaningarna, till den nya realiteten för EU-Chile partnerskapet och till ambitionsnivån för nyligen ingångna avtal och pågående förhandlingar mellan EU och Chile.

               Det moderniserade avtalet bör skapa en enhetlig, övergripande, uppdaterad och rättsligt bindande ram för EU:s förbindelser med Chile.

               Eftersom Chile inte längre mottar bilateralt utvecklingsbistånd från EU är det viktigt att det nya mönstret för samarbetet mellan EU och Chile återspeglas i det moderniserade avtalets sakinnehåll och struktur. Det bör återspegla den omvälvande karaktären hos Agenda 2030 och vilken roll det internationella utvecklingssamarbetet spelar för att nå målen för hållbar utveckling.

               Avtalet bör föreskriva ett stärkt politiskt samarbete i utrikes- och säkerhetspolitiska frågor.

               Avtalets exakta struktur kommer att avgöras mot bakgrund av en ytterligare bedömning av domstolens yttrande 2/15.

               B.
                     FÖRESLAGET INNEHÅLL I AVTALET

               I.
                     ALLMÄNNA PRINCIPER OCH MÅL

               Det moderniserade avtalet bör bygga på respekten för demokratiska principer, rättsstatsprincipen, de mänskliga rättigheterna och grundläggande friheterna, vilka fastställs särskilt i FN-stadgan och i övriga relevanta instrument om mänskliga rättigheter, bland annat den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna. Tillsammans med den första delen i EU-klausulen om icke-spridning av massförstörelsevapen bör dessa principer utgöra centrala delar i det moderniserade avtalet. Avtalet bör ge möjlighet till ett ensidigt helt eller delvis upphävande av avtalet vid en överträdelse av dessa principer.

               Det moderniserade avtalet bör möjliggöra för Chile och EU att stärka sin institutionella kapacitet, sin offentliga politik och sina rättsliga ramar samt att agera som strategiska partner i viktiga multilaterala och regionala forum och institutioner, när de enats om detta.

               Det moderniserade avtalet bör kräva att båda parter vidtar alla nödvändiga åtgärder för att avtalets bestämmelser ska få verkan och respekteras på alla förvaltningsnivåer.

               Det moderniserade avtalet bör återspegla det gemensamma kulturarv och de starka historiska, politiska och ekonomiska band som förenar de båda sidorna och bör vara förenliga med följande bakomliggande principer och viktiga mål:

               ·Att anpassa innehållet i associeringsavtalet så att det bättre återspeglar den aktuella globala utvecklingen.

               ·Att återspegla de gemensamma värderingarna avseende demokrati, respekt för de mänskliga rättigheterna och grundläggande friheterna samt rättsstatsprincipen.

               ·Att återspegla åtagandet att främja en starkare associering i syfte att skapa välstånd och välbefinnande för parternas medborgare.

               ·Att stärka en närmare samordning i bilaterala och internationella frågor av gemensamt intresse, inbegripet regionala aspekter.

               ·Att stärka samarbetet i bilaterala, regionala och globala frågor som utgör gemensamma angelägenheter.

               ·Att återspegla vikten av ett starkt och effektivt multilateralt system som grundas på internationell rätt genom att bevara freden, förebygga konflikter och stärka den internationella säkerheten samt hantera gemensamma utmaningar.

               ·Att återspegla erkännandet av att en hållbar utveckling är ett övergripande mål för parterna och att de kommer att sträva efter att säkerställa respekten för, främjandet av och ett effektivt genomförande av internationella miljörelaterade och arbetsrättsliga avtal och standarder som följer EU:s regelverk. Det bör också återspegla parternas åtagande att inte uppmuntra till handel eller utländska direktinvesteringar genom att försämra inhemska miljö-, arbetsrättsliga eller arbetsmiljörelaterade lagar och normer, centrala arbetsrättsliga normer eller arbetsrättslig politik och lagstiftning samt åtagandet att förbättra lagstiftning, politik och bakomliggande nivåer av miljö- och arbetstagarskydd.

               Målet med avtalets bestämmelser om handel och investeringar bör vara att öka handeln och investeringarna mellan EU och Chile genom att förverkliga den outnyttjade potentialen i det bilaterala förhållandet, skapa nya ekonomiska möjligheter, förbättra konsumenternas välfärd, stärka konkurrenskraften och skapa arbetstillfällen och tillväxt, bland annat genom följande åtgärder:

               ·Stegvis och ömsesidigt ytterligare liberalisera handeln med varor och tjänster, investeringar samt tillgång till offentlig upphandling.

               ·En hög skyddsnivå för investeringar.

               ·En hög skyddsnivå för immateriella rättigheter, inbegripet geografiska beteckningar.

               ·En hög skyddsnivå för konsumenter.

               ·Avskaffande, minskning eller förebyggande av onödiga icke-tariffära handelshinder.

               ·Rätten att reglera den ekonomiska verksamheten i det allmännas intresse i syfte att uppnå berättigade mål för den offentliga politiken såsom att skydda och främja folkhälsan, sociala tjänster, offentlig utbildning, säkerhet, miljö, allmän moral, socialt skydd eller konsumentskydd, integritet och uppgiftsskydd samt främja och skydda den kulturella mångfalden.

               ·Åtgärder för att säkerställa att den internationella handeln bidrar till det övergripande målet för hållbar utveckling och parternas åtagande att genomföra detta avtal i enlighet med detta.

               ·Parternas gemensamma mål att beakta de små och medelstora företagens särskilda svårigheter att kunna bidra till utvecklingen av handeln och investeringarna.

               ·Parternas gemensamma åtagande att kommunicera med alla berörda parter från det civila samhället, inklusive den privata sektorn, arbetstagarorganisationer och andra icke-statliga organisationer.

               ·Parternas åtagande att ingå ett avtal som fullständigt överensstämmer med deras rättigheter och skyldigheter som följer av WTO-avtalet och stöder det multilaterala handelssystemet.

               II.
                     SAMARBETSOMRÅDEN

               Avtalet bör stödja största möjliga tillämpningsområde för samarbetet och i princip bör inget verksamhetsområde uteslutas. Det bör bygga på erfarenheterna från det befintliga samarbetet och syfta till att säkerställa ett effektivt internationellt samarbete vid genomförandet av Agenda 2030 och uppfyllandet av målen för hållbar utveckling.

               Avtalet bör inbegripa åtaganden från båda parter att fördjupa samarbetet genom kunskapsutbyte och utbyte av bästa praxis inom områden av gemensamt intresse, då man även beaktar att Chile är ett höginkomstland och medlem i OECD. Det bör också återspegla vikten av att stärka det sektorsspecifika samarbetet, vilket i synnerhet bör inriktas på att utveckla konkreta förslag och åtgärder och främja en dynamisk kultur med samråd och samordning.

               Avtalet bör möjliggöra för parterna att identifiera på vilka sätt moderna, effektiva och dynamiska arbetsmetoder kan tas fram och tillämpas samt möjliggöra en gemensam bedömning av resultaten på grundval av strategiska mål. Det bör främja att det skapas nätverk för kontakter och stärka de nödvändiga kapaciteterna för att planera, genomföra, mäta, utvärdera och sprida de resultat som uppnåtts genom förhållandet.

               Samarbetsområden:

               ·En gemensam utrikes- och säkerhetspolitik

               ·Avrustning och icke-spridning av kärnmaterial

               ·Mänskliga rättigheter, rättsstatsprincipen och god samhällsstyrning

               ·Jämställdhet

               ·Internationell säkerhet och cyberrymden

               ·Terrorismbekämpning

               ·Rättsligt samarbete

               ·Bekämpning av olaglig narkotikahandel, organiserad brottslighet och korruption

               ·Internationell migration

               ·Konsulärt skydd

               ·Medborgarnas säkerhet

               ·Samarbete vid internationell krishantering

               ·Företag och industrin

               ·Råvaror

               ·Företagens sociala ansvar

               ·Sysselsättning och sociala frågor

               ·Regionalt samarbete

               ·Ungdomar

               ·Kultur

               ·Hållbar energi

               ·Miljön

               ·Klimatförändringarna

               ·Den cirkulära ekonomin

               ·Fiske

               ·Världshavsförvaltning

               ·Katastrofberedskap

               ·Internationellt samarbete och utveckling

               ·Blå tillväxt

               ·Forskning, vetenskap, teknologi och innovation

               ·Jordobservation

               ·Strategier för digitalpolitiken

               ·Avancerat humankapital

               ·Utbildning och högre utbildning

               ·Turism

               ·Skydd av personuppgifter

               ·Statistik

               ·Övriga områden, beroende på vad som är lämpligt

               III.
                     handel och Investeringar

               art och räckvidd

               Målet med handels- och investeringsdelen i det moderniserade avtalet bör vara att höja ambitionsnivån inom alla områden av det befintliga avtalet. Det bör tillhandahålla en ytterligare och övergripande ömsesidig liberalisering av handeln med varor och tjänster samt fastställa detaljerade regler om ett stort antal varu- och tjänsterelaterade frågor som anges nedan. Avtalet bör också föreskriva en stegvis och ömsesidig liberalisering av investeringar, investeringsskydd och en ytterligare ömsesidig tillgång till marknaderna för offentlig upphandling. Dessutom bör avtalet syfta till att undanröja onödiga hinder för handel och investeringar, inbegripet befintliga icke-tariffära handelshinder, genom effektiva och ändamålsenliga mekanismer samt eftersträva en ambitiös nivå för lika reglering av varor och tjänster, bland annat genom ett bättre samarbete mellan lagstiftarna.

               Avtalsbestämmelserna om en samstämmig reglering bör i synnerhet inte påverka parternas rätt att stifta lagar i enlighet med den nivå av hälso-, säkerhets-, konsument-, och arbetstagarskydd samt skydd av personuppgifter och miljöskydd som vardera sidan bedömer lämplig eller på annat sätt uppnå berättigade mål för den offentliga politiken, såsom kulturell mångfald eller mål för en hållbar utveckling (såsom de definierats av vardera parten) genom lagstiftning.

               Avtalets handels- och investeringsdel bör också bidra till att främja hållbar utveckling och mer övergripande EU-värderingar såsom mänskliga rättigheter, bland annat genom att inbegripa handelsrelaterade bestämmelser om arbetsrätt, miljö och jämställdhet, inklusive genom företagens sociala ansvar, insyn samt främjande och ett effektivt genomförande av internationella arbetsrättsliga normer och miljönormer. För att hantera dessa åtgärder bör hållbar utveckling beaktas i hela avtalet, bland annat i form av ett särskilt kapitel om handel och hållbar utveckling som täcker både sociala och miljörelaterade frågor.

               Avtalet bör säkerställa att alla förvaltningsnivåer, inbegripet myndigheter under central nivå och relevanta enheter, faktiskt följer avtalsbestämmelserna.

               Avtalet bör beakta de särskilda behoven hos små och medelstora företag.

               handel med varor

               Ytterligare avveckling av tullar

               Avtalet bör syfta till en fullständig tulliberalisering samtidigt som det föreskriver en särskild behandling för produkter som identifierats som känsliga, för vilka ett meningsfullt marknadstillträde bör sökas genom exempelvis längre avvecklingsperioder, eller partiella liberaliseringsåtaganden (inbegripet tullkvoter), med beaktande av EU:s offensiva och defensiva intressen.

               Alla tullar, skatter eller avgifter vid export eller övriga åtgärder som har samma verkan bör avskaffas och det bör vara förbjudet att anta nya åtgärder av detta slag.

               Import- och exportrestriktioner

               Avtalet bör förbjuda samtliga förbud mot eller restriktioner av handeln mellan parterna, inklusive kvantitativa restriktioner eller tillståndskrav som inte är berättigade på grund av de särskilda undantag som anges nedan och bör innehålla skärpta regler om import- och exportlicenser, reparerade varor, återtillverkade varor och ursprungsmärkning.

               Ursprungsregler

               Förhandlingarna bör syfta till att uppdatera bilagan om ursprungsregler för att göra ursprungsreglerna och bestämmelserna om administrativt samarbete tydligare och enklare och för att beakta den senaste utvecklingen avseende EU:s ursprungsregler. Bestämmelserna om administrativt samarbete bör också syfta till att säkerställa att administrativa fel hanteras på lämpligt sätt.

               Om det är av intresse för EU:s handel och investeringar, kan en utvidgning av ursprungskumulation till tredjeländer övervägas under förhandlingarna.

               Tullrelaterade frågor och förenklade handelsprocedurer

               Avtalet bör innehålla bestämmelser om ytterligare förenklingar av handeln mellan parterna, samtidigt som man säkerställer effektiva kontroller och åtgärder för bedrägeribekämpning. I detta syfte bör avtalet bygga på WTO:s avtal om förenklade handelsprocedurer och inkludera detaljerade skyldigheter som bland annat syftar till att främja en modernisering och förenkling av bestämmelser och förfaranden, en standardiserad dokumentering, insyn, rättssäkerhet och samarbete mellan tullmyndigheterna.

               I ett sådant samarbete bör det ingå informationsutbyte om säkerhet i leveranskedjan och riskhantering och, i tillämpliga fall, ömsesidigt erkännande av metoder för riskhantering, riskstandarder, säkerhetskontroller och partnerskapsprogram på handelsområdet för pålitliga ekonomiska aktörer som följer reglerna, vilket ska avgöras och genomföras av den relevanta kommittén. Samarbetet bör också omfatta en uppgradering av de aktuella bestämmelserna om ömsesidigt administrativt bistånd i tullfrågor.

               Dessa bestämmelser bör också främja en samstämmighet på området för förenklade handelsprocedurer genom ett effektivt genomförande och en effektiv tillämpning av internationella regler och standarder på området tullförfaranden och övriga handelsrelaterade förfaranden, inklusive WTO:s bestämmelser och Världstullorganisationens instrument och, bland annat, den reviderade Kyotokonventionen.

               Bestämmelser utan anknytning till tulltaxan

               Avtalet bör syfta till att undanröja onödiga hinder för handel och investeringar, inbegripet de icke-tariffära handelshinder som återstår, genom ändamålsenliga och effektiva mekanismer och främja en samstämmig reglering av varor och tjänster mellan EU och Chile.

               Produktspecifika icke-tariffära handelshinder bör åtgärdas genom metoden med krav och bud, parallellt med diskussioner om tullmedgivanden. Avtalet bör omfatta sektorspecifika åtaganden avseende icke-tariffära handelshinder. Avtalet bör också innehålla lämpliga förfaranden för att förhindra att nya icke-tariffära handelshinder och övriga onödiga hinder för handeln uppstår i framtiden, bland annat genom insyn i tillämpliga lagar och författningar.

               Avtalet bör omfatta bestämmelser om statliga handelsföretag, med en bedömning av om detta eventuellt kan medföra en snedvridning av konkurrensen och hinder för handel och investeringar.

               Problemet med lokaliseringshinder för handel (åtgärder som utformats för att skydda, främja eller stimulera inhemska aktörer på bekostnad av importerade varor, tjänster eller immateriella rättigheter som är utlandsägda eller utvecklats utomlands) bör också åtgärdas.

               Tekniska föreskrifter, standarder och förfaranden för bedömning av överensstämmelse

               Parterna bör anta övergripande bestämmelser om tekniska handelshinder, som bygger på och går utöver WTO-avtalet om tekniska handelshinder. Dessa bestämmelser bör bland annat syfta till att uppnå överensstämmelse och samstämmighet mellan tekniska föreskrifter genom tillämpning av internationella standarder, förenkling av kraven på provning och certifiering, t.ex. genom ett riskbaserad tillvägagångssätt vid bedömning av överensstämmelse (bland annat användning av egen försäkran om överensstämmelse inom sektorer där det är möjligt och lämpligt), främja användningen av ackreditering, stärka insynen, inrätta en mekanism för att förbättra dialogen och samarbetet vid åtgärdande av bilaterala frågor om tekniska handelshinder samt förbättra informationsspridningen till importörer och exportörer.

               Sektorsspecifika bilagor med mer detaljerade och specifika bestämmelser skulle kunna övervägas.

               Sanitära och fytosanitära åtgärder

               För att säkerställa att det nya avtalet överensstämmer med övriga liknande handelsavtal som ingåtts av EU bör bestämmelserna i det aktuella avtalet om sanitära och fytosanitära åtgärder som bifogats det befintliga associeringsavtalet införlivas i det nya avtalet, genom lämpliga institutionella arrangemang, och med beaktande av möjliga anpassningar inom specifika områden om så behövs.

               Handelspolitiska skyddsinstrument

               Skyddsåtgärder

               Avtalet bör innehålla en klausul om skyddsåtgärder förutsatt att båda parter får vidta lämpliga åtgärder i enlighet med WTO-avtalet om tillämpning av artikel XIX i allmänna tull- och handelsavtalet (Gatt) 1994 eller WTO-avtalet om skyddsåtgärder. Avtalet bör också säkerställa att sådana skyddsåtgärder får minsta möjliga snedvridande verkan på den bilaterala handeln.

               För att maximera liberaliseringsåtagandena och säkerställa ett nödvändigt skydd, med beaktande av känsliga sektorers specifika förutsättningar, bör avtalet i princip innehålla en bilateral skyddsklausul varigenom båda parter, delvis eller fullständigt, får dra in handelsförmåner om, till följd av avtalets ikraftträdande, en ökning av importen av en produkt från den andra parten orsakar eller riskerar att orsaka allvarlig skada för dess inhemska industri.

               Antidumpning och utjämningsåtgärder

               Avtalet bör innehålla en klausul om antidumpning och utjämningsåtgärder förutsatt att båda parter får vidta lämpliga åtgärder mot dumpning och/eller utjämningsbara subventioner i enlighet med WTO-avtalet om tillämpning av artikel VI i allmänna tull- och handelsavtalet (Gatt) 1994 eller WTO-avtalet om subventioner och utjämningsåtgärder. Inom detta område bör avtalet också innehålla åtaganden som går utöver WTO-bestämmelserna i enlighet med EU:s bestämmelser och tidigare avtal.

               Särskilda bestämmelser

               Det bör i avtalet erkännas att gröna boxen-betalningar inte snedvrider priserna och bör därför i princip inte omfattas av antidumpningsåtgärder eller utjämningsåtgärder.

               handel med tjänster och Investeringar

               Liberalisering av tjänster och investeringar och den digitala handeln

               I enlighet med artikel V i allmänna tjänstehandelsavtalet (Gats) bör avtalet ha en betydande sektorsspecifik täckning och bör omfatta alla leveranssätt. Avtalet bör inte på förhand utesluta något från sitt tillämpningsområde utom att audiovisuella tjänster utesluts från åtaganden om att liberalisera tjänster och investeringar liksom tjänster som tillhandahålls och verksamhet som utförs vid utövandet av statliga befogenheter. Förhandlingarna bör syfta till att stegvis och ömsesidigt liberalisera handeln med tjänster och investeringar genom att undanröja begränsningar av marknadstillträdet och nationell behandling, utöver parternas WTO-åtaganden och de bud som lämnats i samband med förhandlingarna om tjänstehandelsavtalet. Avtalet bör innehålla regler om prestationskrav avseende investeringar.

               Dessutom bör avtalet innehålla nya eller skärpta bestämmelser jämfört med Gats. I detta syfte bör förhandlingarna omfatta bland annat

               ·bestämmelser om insyn och ömsesidigt erkännande,

               ·horisontella bestämmelser om inhemsk reglering, såsom de som säkerställer opartiskhet och rättssäkerhet avseende licensiering och krav på och förfaranden för kvalificering, och

               ·bestämmelser för specifika sektorer, inklusive telekommunikationstjänster, finansiella tjänster, post- och budtjänster samt internationella sjötransporttjänster.

               Mot bakgrund av den ökande digitaliseringen av handeln bör förhandlingarna leda fram till bestämmelser som omfattar e-handel och gränsöverskridande dataflöden, betrodda tjänster och autentiseringstjänster samt icke begärda meddelanden via direkt marknadsföring och bör ta upp digital protektionism och oberättigade krav på datalokalisering, utan att låta EU:s regler om skydd av personuppgifter omfattas eller påverkas av förhandlingarna.

               Avtalet får innehålla förfarandemässiga åtaganden om fysiska personers inresa och vistelse för affärsändamål enligt parternas åtaganden gällande leveranssätt 4. Samtidigt bör inget i avtalet hindra parterna från att tillämpa sina nationella lagar, författningar och krav avseende inresa och vistelse, förutsatt att de därigenom inte upphäver eller minskar de förmåner som tillkommer en part enligt detta avtal. EU och dess medlemsstaters lagar, författningar och krav avseende arbetsvillkor och arbetstagares rättigheter ska fortsatt tillämpas.

               Avtalet bör bekräfta EU:s, dess medlemsstaters och deras nationella, regionala och lokala myndigheters rätt att lagstifta inom sina territorier för att uppnå berättigade mål för den offentliga politiken såsom skydd och främjande av folkhälsan, sociala tjänster, offentlig utbildning, säkerhet, miljön, allmän moral, socialt skydd eller konsumentskydd, integritet och skydd av personuppgifter samt främjande och skydd av den kulturella mångfalden. Den höga kvaliteten på EU:s offentliga tjänster bör bevaras i enlighet med EUF-fördraget och särskilt protokoll nr 26 om tjänster av allmänt intresse, och med beaktande av EU:s invändningar på detta område, inklusive Gats.

               Investeringsskydd

               Avtalet bör innehålla

               ·de senaste, exakt definierade skyddsstandarderna, inbegripet bestämmelser om rättvis och skälig behandling, fullständigt skydd och säkerhet, nationell behandling, behandling som mest gynnad nation, skydd mot direkt och indirekt expropriation, kostnadsfria överföringar, ersättning för förluster, efterlevnad av skriftliga åtaganden, och

               ·en avancerad rättslig mekanism för tvistlösning mellan investerare och stater, med en investeringstribunal och en överprövningsmekanism (ett investeringsdomstolssystem). Denna mekanism bör säkerställa en fullständig opartiskhet och en fullständig insyn i tvistlösningsförfarandena, förhindra onödiga tvister och innehålla lämpliga verktyg för att underlätta uppgörelse i godo.

               Bestämmelserna om investeringsskydd bör säkra ett starkt skydd för investerare och investeringar, samtidigt som parterna behåller fullständigt rätt att inom sina territorier reglera för att uppnå berättigade mål för den offentliga politiken såsom skydd och främjande av folkhälsan, sociala tjänster, offentlig utbildning, säkerhet, miljön, allmän moral, socialt skydd eller konsumentskydd, integritet och skydd av personuppgifter samt främjande och skydd av den kulturella mångfalden.

               kapitalrörelser och betalningar

               I avtalet bör man behålla bestämmelser om en fullständig liberalisering av löpande betalningar och kapitalrörelser samt inkludera en frysningsklausul. Avtalet bör innehålla skydds- och undantagsbestämmelser (t.ex. om unionens ekonomiska och monetära politik och betalningsbalans), som överensstämmer med EUF-fördragets bestämmelser om fri rörlighet för kapital.

               Avtalet bör inte hindra verkställighet av undantag för den fria rörligheten för kapital och betalningar som är berättigade enligt de relevanta WTO-bestämmelserna.

               Immateriella Rättigheter

               Avtalet bör komplettera och bygga på Trips-avtalet, och syfta till att säkerställa en hög skyddsnivå och verkställighet av alla former av immateriella rättigheter.

               I enlighet med ovanstående bör avtalet innehålla allmänna bestämmelser om upphovsrätt och relaterade rättigheter, varumärken, formgivning, patent, växtförädlarrätt, skydd av ej offentliggjord information inklusive affärshemligheter, geografiska beteckningar samt, i tillämpliga fall, åtaganden att följa och/eller uppfylla relevanta multilaterala avtal och konventioner.

               I avtalet bör säkerställas en förbättrad verkställighet av immateriella rättigheter, inbegripet i den digitala miljön och vid gränserna.

               Vad gäller geografiska beteckningar bör det moderniserade avtalet, med utgångspunkt i den höga skyddsnivå för geografiska beteckningar för vin och spritdrycker som redan finns i det befintliga avtalet, tillhandahålla ett direkt skydd genom en överenskommen förteckning över geografiska beteckningar för jordbruksprodukter/livsmedel, på en hög skyddsnivå som bygger på artikel 23 i Trips-avtalet (inklusive mot högre domstols rätt att döma i ett mål som en lägre instans ännu inte avgjort), förbättrad verkställighet, undantag från varumärkesrätter (samexistens) samt möjlighet att lägga till nya geografiska beteckningar. Frågor som rör individuella tidigare rättigheter om till exempel växtförädlarrätt, varumärken samt generisk eller annan berättigad tidigare användning bör tas upp.

               Avtalet bör också syfta till att inrätta en regelbunden dialog om arbetsgrupper för immateriella rättigheter för att främja informationsutbytet om den rättsliga utvecklingen, utbytet av erfarenheter kring verkställighet och samråd i förhållande till tredjeländer.

               offentlig upphandling

               Avtalet bör syfta till att båda parters centrala myndigheter och myndigheter under central nivå samt statligt ägda företag och allmännyttiga företag med speciella eller exklusiva rättigheter får ökad ömsesidig tillgång till marknaderna för offentlig upphandling. Syftet bör vara att komplettera det nuvarande marknadstillträdet genom att säkerställa att behandlingen inte är mindre förmånlig än den som beviljas lokala leverantörer. Upphandling av varor, tjänster och byggnadstjänster bör omfattas av begränsade undantag och bör också omfatta förhandlingar om åtaganden i förhållande till byggkoncessioner, i enlighet med respektive lagar på detta område.

               Avtalet bör också syfta till att förbättra nuvarande regler och bestämmelser genom att se till att de överensstämmer med det reviderade WTO-avtalet om offentlig upphandling och genom att införa nya bestämmelser.

               handel och konkurrens

               Avtalet bör innehålla antitrustbestämmelser och bestämmelser om fusioner som är tillämpliga på alla företag. Det bör innehålla allmänna verkställighetsprinciper, bland annat om insyn, icke-diskriminering, rättvisa förfaranden och rättssäkerhet.

               Avtalet bör också innehålla bestämmelser om subventioner gällande frågor såsom insyn, samråd och bestämmelser om de mest snedvridande typerna av subventioner. Bestämmelser om samråd bör inte omfatta jordbrukssubventioner. Avtalet bör innehålla specifika regler om statligt ägda företag, företag som beviljats särskilda rättigheter eller privilegier och företag med monopolrättigheter för att säkerställa att de inte snedvrider konkurrensen eller skapar hinder för handel och investeringar.

               Små och Medelstora företag

               Avtalet bör innehålla ett särskilt kapitel om små och medelstora företag. Avtalet bör hjälpa de små och medelstora företagen att fullt ut utnyttja avtalets möjligheter, bland annat genom informationsutbyte om kraven för marknadstillträde och en lämplig institutionell struktur.

               handel och hållbar utveckling

               Avtalet bör innehålla bestämmelser om de arbetsrättsliga aspekter och miljöaspekter av handel och hållbar utveckling som är relevanta i en handels- och investeringskontext. Avtalet bör innehålla bestämmelser som främjar efterlevnad och ett effektivt genomförande av relevanta principer och regler som man enats om internationellt, inklusive Internationella arbetstagarorganisationens (ILO:s) centrala arbetsrättsliga standarder och grundläggande konventioner samt multilaterala miljöavtal, inbegripet de som rör klimatförändringar.

               Avtalet bör bekräfta parternas rätt att lagstifta på det arbetsrättsliga området och miljöområdet, i enlighet med sina internationella åtaganden, och för att uppnå en hög skyddsnivå. Avtalet bör innehålla bestämmelser om den inhemska arbetsrätten och de miljöskyddsnivåer som inte får försämras i syfte att främja handel och investeringar. Det bör ingå ett åtagande att man inte ska göra avsteg från eller underlåta att verkställa inhemska arbetsrättsliga lagar eller miljölagar.

               Avtalet bör främja att handel och investeringar i större utsträckning bidrar till hållbar utveckling, bland annat genom att det omfattar områden såsom underlättande av handel med miljö- och klimatvänliga varor och tjänster och främjande av system för hållbar utveckling, företagens sociala ansvar och jämställdhet med beaktande av internationellt erkända instrument.

               Avtalet bör också innehålla åtaganden som främjar handel med naturresurser som erhållits lagligt och hanterats på ett hållbart sätt, särskilt vad gäller biodiversitet, vilda djur och växter, skogsbruksprodukter samt fiske, och bör omfatta relevanta internationella instrument och internationell praxis. Det bör också främja handel som stödjer en klimattålig utveckling med låga utsläpp.

               Avtalet bör innehålla lämpliga bestämmelser så att dessa bestämmelser kan genomföras och övervakas på ett effektivt sätt samt förfaranden för att hantera eventuella tvister mellan parterna samt möjligöra deltagande av det civila samhället.

               handel och jämställdhet

               Avtalet bör innehålla bestämmelser om de handelsrelaterade aspekterna av jämställdhet. Avtalet bör erkänna att det krävs bättre möjligheter för kvinnor att utnyttja de ekonomiska möjligheter som avtalet ger upphov till genom parternas förbättrade handelsförbindelser.

               Energi och Råvaror

               Avtalet bör innehålla bestämmelser om de handels- och investeringsrelaterade aspekterna avseende energi och råvaror. Förhandlingarna bör syfta till att säkerställa ett öppet, transparent, icke-diskriminerande och förutsebart företagsklimat och att begränsa konkurrensbegränsande praxis samt motverka krav på lokalt innehåll inom dessa områden. Avtalet bör också innehålla regler som stödjer och ytterligare främjar handel och investeringar inom sektorn för förnybar energi.

               enhetlig lagstiftning och insyn

               Avtalet bör innehålla övergripande bestämmelser om enhetlig lagstiftning och insyn för utarbetande och genomförande av ändamålsenlig, kostnadseffektiv och mer samstämmig lagstiftning om varor och tjänster. Avtalet bör bland annat innehålla bestämmelser om tidiga samråd om betydelsefull lagstiftning, inbegripet möjlighet för berörda parter att bidra till förberedelserna av lagförslag, offentliggörande av åtgärder som påverkar handel och investeringar, främjande av informationsutbyte och en utökad användning av god lagstiftningspraxis, såsom konsekvensbedömningar av lagstiftning och efterhandsutvärderingar.

               Antikorruption

               Avtalet bör innehålla särskilda bestämmelser som är inriktade på och avskräcker från korruption som påverkar handel och investeringar. Sådana bestämmelser bör grundas på europeiska och internationellt överenskomna standarder och avtal som rör antikorruption.

               Tvistlösning mellan Stater och Medling

               Avtalet bör innehålla en effektiv och bindande mekanism för tvistlösning mellan stater med skyndsam handläggning, i synnerhet för skiljenämndens sammansättning och förfarandet i skiljenämnden. Tvistlösningsmekanismen bör vara transparent, öppen och innovativ. Där bör ingå bestämmelser om en flexibel och skyndsam medlingsmekanism.

               Allmänna undantag

               Avtalet bör innehålla allmänna undantag, bland annat vad gäller säkerhet, betalningsbalans, övervakning och beskattning som grundas på de relevanta artiklarna i WTO-avtalen.

               Övriga områden

               Efter en analys av kommissionen och samråd med handelspolitiska kommittén, och i enlighet med EU-fördragen, får avtalet innehålla bestämmelser om övriga områden som är relaterade till handel och investeringar avseende vilka ett ömsesidigt intresse har uttryckts under förhandlingarna.

               IV. Allmän Institutionell ram

               Avtalet bör innehålla bestämmelser om den institutionella strukturen vilka grundas på och vidareutvecklar befintliga arrangemang och praxis.

               Associeringsrådet bör behålla sin roll som det högsta organet i det moderniserade avtalet och ansvara för den allmänna övervakningen av avtalets genomförande. Det föreslås att parterna gemensamt ska enas om hur ofta möten i rådet ska hållas.

               Associeringskommittén bör behålla sin centrala roll vad gäller att säkerställa avtalets genomförande. Det bör i avtalet anges på vilka sätt associeringskommitténs arbete kan effektiveras i syfte att främja synergier och tillhandahålla mer dynamik så att den ska kunna bistå associeringsrådet med dess arbetsuppgifter. Underkommittéer och arbetsgrupper får inrättas för att ta itu med särskilda frågor.

               Avtalet bör innehålla bestämmelser om särskilda handelsmöten i den associeringskommitté som inrättats enligt avtalet (nedan kallad associeringskommittén för handel) för att övervaka genomförandet av handels- och investeringsbestämmelserna i avtalet. Underkommittéer för särskilda områden får inrättas enligt vad som är lämpligt och de arbetar inom ramen för associeringskommittén för handel. Associeringskommittén för handel bör rapportera till associeringsrådet.

               Den parlamentariska associeringskommittén bör behålla sin roll och utgöra ett forum för interparlamentariskt samarbete för ledamöter av Europaparlamentet och Chiles nationella kongress.

               Den gemensamma rådgivande kommittén bör fortsatt företräda det civila samhällets åsikter och sociala partner under genomförandet av det nya avtalet.

               V. Allmänna bestämmelser och slutbestämmelser

               Utan hinder av tvistlösningsmekanismen för handel och handelsrelaterade frågor bör avtalet innehålla bestämmelser om bristande uppfyllelse av skyldigheter enligt avtalet, inbegripet möjligheten att helt eller delvis upphäva avtalet vid en överträdelse av avtalets centrala beståndsdelar. Inget i detta avtal bör påverka EU:s lagstiftning om allmänhetens tillgång till offentliga handlingar.

                     (1)

                        EGT L352, 30.12.2002, s.1