				|

		52013DC0365

			Rekommendation till RÅDETS REKOMMENDATION om Litauens nationella reformprogram för 2013, med avgivande av rådets yttrande om Litauens konvergensprogram för 2011-2016 /* COM/2013/0365 final */

Rekommendation till
RÅDETS REKOMMENDATION
om Litauens nationella reformprogram för
2013,
med avgivande av rådets yttrande om Litauens konvergensprogram för 2011-2016
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT
DENNA REKOMMENDATION
med beaktande av fördraget om Europeiska
unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr
1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga
finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken[1], särskilt artikel 9.2,
med beaktande av Europeiska kommissionens
rekommendationer[2],
med beaktande av Europaparlamentets yttranden[3],
med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,
med beaktande av sysselsättningskommitténs
yttrande,
efter att ha hört ekonomiska och finansiella
kommittén, och
av följande skäl:
(1)       Den 26 mars 2010 antog
Europeiska rådet kommissionens förslag till en ny strategi för tillväxt och
sysselsättning, Europa 2020-strategin, som bygger på en utökad samordning av
den ekonomiska politiken och som kommer att inriktas på ett antal nyckelområden
där åtgärder behövs för att stärka förutsättningarna för hållbar tillväxt och
konkurrenskraft i Europa.
(2)       Den 13 juli 2010 antog rådet,
på grundval av kommissionens förslag, en rekommendation om de allmänna
riktlinjerna för medlemsstaternas och unionens ekonomiska politik (2010–2014)
och den 21 oktober 2010 ett beslut om riktlinjer för medlemsstaternas
sysselsättningspolitik[4],
vilka tillsammans utgör de så kallade integrerade riktlinjerna. Medlemsstaterna
uppmanades att beakta de integrerade riktlinjerna i sin nationella ekonomiska
politik och sysselsättningspolitik.
(3)       Den 29 juni 2012 beslutade
stats- och regeringscheferna om en tillväxt- och sysselsättningspakt som är en enhetlig ram för insatser på nationell nivå,
EU-nivå och euroområdesnivå. Den innehåller alla
tillgängliga medel, instrument och politik. De beslutade om insatser som ska utföras på medlemsstatsnivå och förband
sig särskilt att uppnå målen i strategin Europa 2020 och genomföra de
landsspecifika rekommendationerna.
(4)       Den 6 juli 2012 antog rådet
en rekommendation om Litauens nationella reformprogram för 2012 och avgav sitt
yttrande om Litauens uppdaterade konvergensprogram för 2012–2015.
(5)       Den 28 november 2012 antog
kommissionen den årliga tillväxtöversikten[5],
som markerar inledningen av den europeiska planeringsterminen för samordningen
av den ekonomiska politiken 2013. På grundval av förordning (EU) nr 1176/2011
antog kommissionen den 28 november 2012 också rapporten om varningsmekanismen[6], i vilken den inte identifierade
Litauen som en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad
granskning.
(6)       Den 14 mars 2013 godkände
Europeiska rådet prioriteringarna för att säkerställa finansiell stabilitet,
budgetkonsolidering och tillväxtfrämjande åtgärder.
Det betonade behovet att eftersträva differentierad och tillväxtfrämjande budgetkonsolidering, återställa normala lånevillkor i ekonomin, främja tillväxt och
konkurrenskraft, ta itu med arbetslösheten och krisens sociala följdverkningar
samt modernisera den offentliga förvaltningen.
(7)       Den 9 april 2012 lade Litauen
sitt uppdaterade nationella reformprogram 2013 och den 26 april 2013 sitt
konvergensprogram för perioden 2012–2016. I syfte att beakta deras inbördes
samband har de båda programmen bedömts samtidigt.
(8)       Mot bakgrund av bedömningen
av konvergensprogrammet för 2013 i enlighet med rådets förordning (EG) nr
1466/97 anser rådet att det makroekonomiska scenario som ligger till grund för
programmets beräkningar av de offentliga finanserna är trovärdigt och i linje
med bedömningen i kommissionens vårprognos. Till följd av en långtgående
finanspolitisk konsolidering sedan 2009 sjönk underskottet i de offentliga
finanserna till 3,2 % av BNP under 2012, vilket anses tillräckligt för att
upphäva beslutet om förekomsten av ett alltför stort underskott, kostnaderna
för den systemiska pensionsreformen inberäknade. Till grund för det minskade
underskottet låg också en robust ekonomisk tillväxt och temporära utgiftstak. I
programmet har det medelfristiga målet ändrats från +0,5 % till ‑1,0 %,
vilket fortfarande är i linje med stabilitets- och tillväxtpaktens mål.
Programmets strategi för de offentliga finanserna siktar till att uppnå det
medelfristiga målet senast 2016. Med utgångspunkt i det (omräknade)
strukturella saldot ligger den planerade årliga utvecklingen mot det
medelfristiga målet i strukturella termer över 0,5 % av BNP. Riktmärket för
utgifter under programperioden har nåtts. Strukturanpassningen har lagts i programperiodens
början och genomförs främst med hjälp av utgiftsåtstramning, men stöttas endast
delvis av konkreta åtgärder, däribland engångsåtgärder som inte alltid
specificeras. Enligt kommissionens prognos väntas strukturanpassningen under
2013 och 2014 vara 0,3 % respektive 0,0 % av BNP och hamnar därmed
under den utveckling mot 0,5 % av BNP som krävs, vilket också väcker
tvivel avseende programmets anpassningsstrategi. Än har inga ytterligare
konsolideringsåtgärder specificerats, och strukturreformer som innebär en
övergång till åtgärder på inkomstsidan bör beaktas. Den offentliga skulden
fortsätter att ligga under 60 % av BNP med 40,7 % under 2012, och
förväntas sjunka något under hela programperioden. I konvergensprogrammet
väntas skulden minska till 39,7 % under 2013 och sedan ytterligare till
34,5 % till 2016, men i kommissionens prognos beräknas den minska till
40,1 % av BNP under 2013 och 39,4 % under 2014. Skillnaderna beror
framför allt på konvergensprogrammets antagande om lägre underskott.
(9)       Även om situationen vad
gäller underskottet har förbättrats med åren, har Litauen fortfarande för litet
skattepolitiskt utrymme att reagera på kraftiga störningar. Det finns dock
utrymme för en skattepolitik som är mindre snedvridande och ytterligare
förbättringar av skattedisciplinen. Litauen fortsätter att ha lägst skattekvot
i EU, och konsolideringen har framför allt inriktats på utgiftssidan. Det finns
ännu utrymme att titta på ytterligare skattekällor som är mindre skadliga för
tillväxten, såsom miljöskatter och periodiskt återkommande
fastighetsbeskattning. Litauen har tagit vissa steg mot att höja den periodiskt
återkommande fastighetsbeskattningen, men det ser ut att finnas utrymme för
ytterligare insatser. Litauens inkomster från miljöskatter följer en
nedåtgående trend och var näst lägst i EU under 2011. Detta berodde också på
att landet har de lägsta transportskatterna i EU, vilket inte underlättar
minskningar i den höga energiintensiteten i Litauens ekonomi. Samtidigt bör
tillväxtfrämjande utgifter till exempel för forskning och utbildning
prioriteras i den finanspolitiska konsolideringen. Genomförandet av lagar för
att stärka den finanspolitiska ramen har drabbats av förseningar. Litauens
finanspolitiska ram har inte kunnat förhindra en procyklisk finanspolitik under
år med hög tillväxt, och reglerna är inte tillräckligt bindande. Det finns
behov av att förbättra övervakning, ansvarighet och genomförande av
budgetförfarandet, samt stärka de medelfristiga ramarnas bindande karaktär.
(10)     Den demografiska utvecklingen
i Litauen är en utmaning för de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet.
Det förblir därför viktigt att vidta en genomgripande pensionsreform som
inriktas både på hållbara och väl anpassade pensioner. Att anpassa pensionerna
i rätt grad är en utmaning eftersom den äldre befolkningen löper hög risk för
fattigdom och utestängning. Reformen av systemet med ackumulerade pensioner
2012 uppmuntrar till att ackumulera av pensioner inom andra pelaren med
ekonomiska incitament från statsbudgeten. Med reformen införs också möjligheten
att gå ur pensionsackumulering inom privata system och återgå till den statliga
socialförsäkringsfonden under en övergångsperiod tillsammans med en gradvis
ökning av pensionsåldern. Reformen kommer att träda i kraft den 1 januari 2014.
Detta är viktiga men isolerade steg i rätt riktning och det krävs betydligt
större förändringar, särskilt inom den första pensionspelaren. Vidare krävs
åtgärder för att ökar anställbarheten för äldre arbetstagare och främja
arbetsmiljöer med en positiv inställning till äldre.
(11)     Att ta itu med arbetslösheten
och ett låtgt deltagande på arbetsmarknaden förblir en central utmaning. Det är
särskilt de unga och lågutbildade som lider av de höga arbetslöshetssiffrorna.
Diskrepansen mellan den kompetens som finns och den kompetens som efterfrågas har
blivit väldigt markerad under krisen och utgör ett växande problem som tyder på
strukturella misslyckanden inom utbildnings- och arbetsmarknadspolitiken. Den
åtföljande bristen på kvalificerad arbetskraft förvärras av en hög utvandring. Det
krävs sålunda ytterligare åtgärder för att öka flexibiliteten på
arbetsmarknaden och för att få fart på deltagandet, särskilt för ungdomar, icke
yrkesutbildade och äldre personer. De aktiva arbetsmarknadsåtgärdernas
generella täckning och den ekonomiska tilldelningen per åtgärd förblir
otillräckliga, och åtgärderna är dåligt riktade vad avser lågutbildade och
långtidsarbetslösa. En omfattande översyn av arbetsrätten, med deltagande från
arbetsmarknadens parter, skulle kunna kartlägga onödiga restriktioner och
administrativa hinder som påverkar flexibla avtal, uppsägningsregler och
flexibla arbetstidssystem. För att garantera en bättre övergång från utbildning
till arbetsmarknad kunde lärlingsutbildningar och arbetsplatsbaserad utbildning
göras mer attraktiva.
(12)     Fattigdomen och den sociala
utslagningen är fortfarande oroande höga. Den ökande fattigdomen bland barn är
särskilt oroande. Under 2012 inleddes flera reformåtgärder på
socialbidragsområdet i syfte att öka incitamenten att arbeta (arbetsrelaterade
förmåner för långtidsarbetslösa, gradvis minskning av de sociala förmånerna för
inaktiva personer i arbetsför ålder) och för att minska fattigdomen. Ett
pilotprojekt i fem kommuner gav imponerande resultat när det gäller att spara
in på utgifter och att inrikta åtgärderna på rätt målgrupp stödmottagare. Det
är nu nödvändigt att införa ett övervakningssystem för att bedöma projektets
ändamålsenlighet och dess resultat när det gäller att åtgärda fattigdom och
utslagning. Reformen bör också kopplas till aktiveringsåtgärder som ökar
deltagandet, i synnerhet för långvariga socialbidragstagare. I åtgärderna för
att minska fattigdomen ingår ökad täckning för sociala förmåner och bidrag och
en ny metod för att beräkna förmånsbeloppet. Vidare höjdes den 1 januari 2013
minimilönen med 18 %, vilket kan bidra till att minska inaktivitetsfällan
och fattigdomen bland förvärvsarbetande. Dessa åtgärder framstår emellertid som
otillräckliga med tanke på utmaningens omfattning och det saknas en
övergripande strategi eller handlingsplan för att bekämpa fattigdomen.
(13)     Sedan 2010 genomför staten en
långtgående reform av de statligt ägda företagen. Reformen är betydelsefull och
trovärdig och omfattar lagstiftningsmässiga och organisatoriska förändringar.
Lagstiftningsaspekterna av reformen har införts och man har uppnått bred
efterlevnad av rapporteringskraven. Utmaningen består nu i att undvika
intressekonflikter med avseende på lagstiftande och icke-lagstiftande funktioner,
samt att göra åtskillnad mellan de statligt ägda företagens kommersiella och
icke-kommersiella verksamhet. När reformen väl genomförts fullt ut kan den
bidra till att ge fart åt konkurrenskraft och tillväxt. Övervakningen av
efterlevnaden kommer därför att vara av grundläggande betydelse.
(14)     Interkonnektiviteten med grannländernas el- och gasnät förblir
underutvecklad. Därav följer att konkurrensen är mycket begränsad inom
energisektorn och energipriserna höga. Vidare fortsätter energieffektiviteten
att vara ett problem. Byggnadsrenoveringarna har gått långsamt, också med
avseende på investeringarna inom ramen för holdingfonden JESSICA, och stora
utmaningar kvarstår inom renoveringen av privata byggnader.
(15)     Kommissionen har inom ramen
för den europeiska planeringsterminen genomfört en omfattande analys av
Litauens ekonomiska politik. Den har bedömt konvergensprogrammet och det
nationella reformprogrammet. Den har beaktat inte bara programmens relevans för
en hållbar finanspolitik och socioekonomisk politik i Litauen utan även i
vilken utsträckning EU:s regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av
behovet att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i Europeiska unionen genom att beakta synpunkter på EU-nivå när framtida
nationella beslut fattas. Kommissionens rekommendationer inom ramen för
den europeiska planeringsterminen återspeglas i rekommendationerna 1 till 6
nedan.
(16)     Mot bakgrund av denna
bedömning har rådet bedömt konvergensprogrammet, och dess yttrande[7] avspeglas särskilt i
rekommendation 1 nedan.
HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Litauen att
vidta följande åtgärder under perioden 2013–2014:
1.           Säkerställa en tillväxtfrämjande
finanspolitisk konsolidering och genomföra den finanspolitiska strategin som
planerat, dvs. fortsätta med den strukturanpassning som kommer att göra det
möjligt för Litauen att uppnå det medelfristiga målet. Prioritera
tillväxtfrämjande utgifter. Stärka ramverket, i synnerhet genom införande av verkställbara
och bindande utgiftstak inom den finanspolitiska ramen på medellång sikt. Se
över skattesystemet och överväga att höja de skatter som är minst skadliga för
tillväxt, såsom periodiskt återkommande fastighetsskatter och miljöskatter,
inklusive införande av fordonsbeskattning, och samtidigt fortsätta att stärka efterlevnaden
av skattereglerna.
2.           Anta och genomföra
lagstiftning om en genomgripande pensionsreform. Anpassa den lagstadgade
pensionsåldern till den förväntade livslängden, begränsa möjligheterna till
förtida pensionering, fastställa tydliga regler för indexering av pensioner och
främja utnyttjandet av tilläggspensionssystem och samtidigt säkra genomförandet
av pågående reformer. Underbygga pensionsreformen med åtgärder som ökar
anställbarheten för äldre arbetstagare.
3.           Ta itu med den höga
arbetslösheten, särskilt bland lågutbildade och långtidsarbetslösa, genom att
inrikta resurserna på aktiva arbetsmarknadsåtgärder och samtidigt förbättra
deras täckning och effektivitet. Öka anställbarheten för unga, till exempel
genom en ungdomsgaranti, förbättra genomförandet av systemet med
lärlingsutbildningar och se till att det blir mer ändamålsenligt, samt åtgärda
den bestående diskrepansen mellan färdigheter och behov. Se över
arbetslagstiftningens ändamålsenlighet vad gäller flexibla avtal,
uppsägningsregler och flexibla arbetstidssystem, i samråd med arbetsmarknadens
parter.
4.           Genomföra målinriktade
åtgärder för att minska fattigdom och social utslagning. Stärka kopplingen
mellan reformen av lagen om kontanta socialbidrag och aktiveringsåtgärderna.
5.           Fullborda genomförandet av
reformen av statligt ägda företag, i synnerhet för att säkra åtskillnad mellan
ägandeskap och lagstiftande funktioner samt nära övervaka efterlevnaden av reformkraven.
6.           Intensifiera åtgärder för
energieffektivisering av byggnader, bland annat genom avlägsnande av negativa
incitament och ett snabbt genomförande av holdingfonden. Främja konkurrens i
energinäten genom att förbättra interkonnektiviteten med andra medlemsstater
vad gäller både el och gas.
Utfärdad i Bryssel den
                                                                       På rådets vägnar
                                                                       Ordförande
[1]               EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.
[2]               COM(2013) 365 final.
[3]               P7_TA(2013)0052 and P7_TA(2013)0053.
[4]               Rådets beslut 2013/208/EU av den 22 april 2013.
[5]               COM(2012) 750 final.
[6]               COM(2012) 751 final.
[7]               Enligt artikel 9.2 i rådets förordning (EG) nr 1466/97.


Avis juridique important

|

31998Y0617(01)

Rådets rekommendation av den 28 maj 1998 om tillhandahållande av utrustning för att upptäcka förfalskningar vid Europeiska unionens inreseställen

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 189 , 17/06/1998 s. 0019 - 0020

RÅDETS REKOMMENDATION av den 28 maj 1998 om tillhandahållande av utrustning för att upptäcka förfalskningar vid Europeiska unionens inreseställen (98/C 189/02)EUROPEISKA UNIONENS RÅD UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATIONmed beaktande av Fördraget om Europeiska unionen, särskilt artikel K 3.2 a i detta,med beaktande av det initiativ som presenterats av Förenade kungariket, ochmed beaktande av följande:Det är viktigt att upprätta en enhetlig nivå när det gäller sakkunskap och utrustning för att upptäcka förfalskningar vid Europeiska unionens inreseställen.HÄRIGENOM REKOMMENDERAS MEDLEMSSTATERNAS REGERINGARatt vidta följande åtgärder för att säkerställa en enhetlig utrustningsnivå vid inreseställena.1. Avgörande faktorerVilken utrustning som skall finnas vid inreseställena bör avgöras mot bakgrund av följande faktorer:- mängden passagerartrafik,- nuvarande mängd förfalskningar,- tillgång till referensmaterial,- närvaro av kontrolltjänstemän och deras utbildningsnivå.2. Rekommenderad utrustningsnivåa) MINIMINIVÅ: mindre inreseställen, eller inreseställen som inte är permanent bemannade, med personal som enbart har en grundläggande utbildning.Erforderlig utrustning:Utrustning för ultraviolett ljus- fast, för användning i lokalerna- bärbar, att använda på tåg, bussar etc.Förstoring- lupper/förstoringsglas- stora stationära förstoringsglas med belysningReferensmaterial- Handbok om äkta EU-handlingar- Europeiska förfalskningsbulletinenb) MELLANNIVÅ: mindre till medelstora inreseställen som är permanent bemannade med grundutbildad personal och med närvaro av eller tillgång till en dokumentspecialist som är utbildad upp till mellannivå.Erforderlig utrustning:Utrustning för ultraviolett ljus- fast, på varje kontrollbord och för användning i lokalerna- bärbar, för användning på tåg, bussar etc.Förstoring- stereozoom-mikroskop med liten förstoring- ljuskälla med flexibel fiberoptik- ljuslådaReferensmaterial- Handbok om äkta EU-handlingar- Europeiska förfalskningsbulletinenc) HÖGSTA NIVÅN: permanent bemannade inreseställen där många dokumentförfalskningar uppdagas, och som har personal med olika typer av utbildning, inklusive dokumentspecialister.Erforderlig utrustning:Utrustning för ultraviolett ljus- fast, på varje kontrollbord och för användning i lokalerna- bärbar, för användning på tåg, bussar etc.Förstoring- stereozoom-mikroskop med liten förstoring- ljuskälla med flexibel fiberoptik- ljuslådaUtrustning för scanning med infrarött ljus- apparatur för undersökning av dokument med infrarött ljusReferensmaterial- Handbok om äkta EU-handlingar- Europeiska förfalskningsbulletinenUtfärdad i Bryssel den 28 maj 1998.På rådets vägnarJ. STRAWOrdförande


title: Rådets rekommendation av den 10 juli 2012 om Sveriges nationella reformprogram 2012, med avgivande av rådets yttrande om Sveriges konvergensprogram för 2012–2015

text:
               24.7.2012

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 219/85

         RÅDETS REKOMMENDATION
   av den 10 juli 2012
   om Sveriges nationella reformprogram 2012, med avgivande av rådets yttrande om Sveriges konvergensprogram för 2012–2015
   2012/C 219/25
   EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,
   med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 9.2,
   med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (2), särskilt artikel 6.1,
   med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,
   med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,
   med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,
   efter att ha hört ekonomiska och finansiella kommittén, och
   av följande skäl:

               (1)

               Den 26 mars 2010 antog Europeiska rådet Europeiska kommissionens förslag till en ny strategi för sysselsättning och tillväxt, Europa 2020-strategin, som bygger på en utökad samordning av den ekonomiska politiken med inriktning på ett antal nyckelområden där åtgärder behövs för att stärka förutsättningarna för hållbar tillväxt och konkurrenskraft i Europa.

               (2)

               Rådet antog den 13 juli 2010 en rekommendation om de allmänna riktlinjerna för medlemsstaternas och unionens ekonomiska politik (2010–2014) och den 21 oktober 2010 ett beslut om riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik (3), vilka tillsammans utgör de så kallade integrerade riktlinjerna. Medlemsstaterna uppmanades att beakta de integrerade riktlinjerna i sin nationella ekonomiska politik och sysselsättningspolitik.

               (3)

               Den 12 juli 2011 antog rådet en rekommendation (4) om Sveriges nationella reformprogram för 2011 och avgav ett yttrande om Sveriges uppdaterade stabilitetsprogram för 2011–2014.

               (4)

               Den 23 november 2011 antog kommissionen den andra årliga tillväxtöversikten, som markerar inledningen av den andra europeiska planeringsterminen för förhandsintegrerad politisk samordning, med förankring i Europa 2020-strategin. Den 14 februari 2012 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, rapporten om varningsmekanismen, i vilken den identifierade Sverige som en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning.

               (5)

               Den 1 december 2011 antog rådet slutsatser där kommittén för socialt skydd, i samarbete med sysselsättningskommittén och andra kommittéer, uppmanades att framföra sina synpunkter på de åtgärder som rekommenderas inom Europa 2020-strategins politiska arbetscykel. Dessa synpunkter ingår i sysselsättningskommitténs yttrande.

               (6)

               Europaparlamentet har vederbörligen involverats i den europeiska planeringsterminen, i enlighet med förordning (EG) nr 1466/97, och antog den 15 februari 2012 en resolution om sysselsättning och sociala aspekter i den årliga tillväxtöversikten 2012 och en resolution om bidraget till den årliga tillväxtöversikten 2012.

               (7)

               Den 2 mars 2012 godkände Europeiska rådet prioriteringarna för att säkerställa finansiell stabilitet, budgetkonsolidering och åtgärder för att främja tillväxt. Europeiska rådet betonade behovet att eftersträva differentierad och tillväxtvänlig budgetkonsolidering, återställa normala villkor för utlåning till näringslivet, främja tillväxt och konkurrenskraft, ta itu med arbetslösheten och krisens sociala följdverkningar samt modernisera den offentliga förvaltningen.

               (8)

               Den 20 april 2012 lade Sverige fram sitt konvergensprogram för perioden 2012–2015 och sitt nationella reformprogram för 2012. I syfte att beakta deras inbördes samband har de båda programmen bedömts samtidigt. Kommissionen har också i en fördjupad granskning enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011 bedömt om Sverige har drabbats av makroekonomiska obalanser. Kommissionen konstaterade vid sin fördjupade granskning att det föreligger obalanser i Sverige, men att de inte är alltför stora.

               (9)

               Mot bakgrund av bedömningen av konvergensprogrammet i enlighet med artikel 5.1 i förordning (EG) nr 1466/97 anser rådet att det makroekonomiska scenariot bakom de finanspolitiska beräkningarna i programmet är rimligt för 2012 och optimistiskt för 2013–2015, då BNP-tillväxten förväntas ligga på i genomsnitt 3,5 %. Kommissionens avdelningars vårprognos 2012 förutser en BNP-tillväxt på 2,1 % för 2013. Målet för den finanspolitiska strategi som beskrivs i konvergensprogrammet är att säkerställa långsiktig hållbarhet genom att iaktta reglerna i det svenska finanspolitiska ramverket, inbegripet målet att uppnå ett överskott i den offentliga nettoutlåningen på 1 % av BNP över konjunkturcykeln. Strategin syftar också till att uppfylla kraven i stabilitets- och tillväxtpakten, särskilt att iaktta referensvärdet på 3 % av BNP. Konvergensprogrammet har ändrat det medelfristiga budgetmålet från ett överskott i den offentliga sektorn på 1,0 % av BNP till ett underskott på 1,0 % av BNP. Det nya medelfristiga budgetmålet avspeglar på ett adekvat sätt kraven i stabilitets- och tillväxtpakten. På grund av denna ändring bygger det medelfristiga budgetmålet på den (omräknade) strukturella budgetbalans som sannolikt kommer att uppnås under programperioden, även med beaktande av sannolikheten för ytterligare expansiva diskretionära åtgärder under 2013 eller 2014. Vissa nedåtrisker för de finanspolitiska beräkningarna från och med 2013 kan hänföras till de optimistiska makroekonomiska antagandena. Den planerade tillväxten i de offentliga utgifterna, med beaktande av diskretionära åtgärder på inkomstsidan, iakttar utgiftsmålen i stabilitets- och tillväxtpakten. Skuldkvoten är lägre än 60 % av BNP och beräknas enligt konvergensprogrammet att fortsätta att minska under programperioden.

               (10)

               Kommissionens fördjupade granskning enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011 bekräftade att de svenska hushållen har en relativt hög skuldsättningsnivå. Situationen på bostads- och bolånemarknaderna stabiliserades 2011, men flera strukturella snedvridningar kvarstår som hotar stabiliteten på dessa marknader på lång sikt. Relevanta åtgärder har vidtagits för att stärka den finansiella sektorns motståndskraft. Det finns dock för närvarande en rad politikområden som kan bidra till volatiliteten på den svenska bostadsmarknaden och till ackumulerade bolåneskulder, och som har fått mindre uppmärksamhet: generösa möjligheter till skatteavdrag för räntebetalningar och låg fastighetsskatt, låga amorteringar och strikt hyresreglering. På utbudssidan hindras ett flexibelt bostadsutbud av lokala planeringsmonopol, långdragna förfaranden för områdesplanering och bristande konkurrens.

               (11)

               Trots en generell förbättring på arbetsmarknaden under 2011 förblev arbetslöshetsnivån hög för unga människor och utsatta grupper, särskilt för människor med invandrarbakgrund. Sverige håller för närvarande på att genomföra flera aktiva arbetsmarknadspolitiska åtgärder och utbildningsreformer för att lösa denna situation. Flertalet av dessa åtgärder förefaller relevanta och trovärdiga, även om det ännu är för tidigt att bedöma deras verkningar. Relevansen och effektiviteten hos den främsta åtgärden riktad mot ungdomsarbetslösheten – sänkningen av mervärdesskattesatsen på restaurang- och cateringtjänster – är dock osäker och måste bedömas. Dessutom skulle ambitionsnivån kunna ökas om man tog itu med utmaningarna på ett mer omfattande sätt, genom att även inrikta sig på de relativt höga lönerna i de lägre löneskalorna och skillnader i anställningsskydd mellan fast anställda och tillfälligt anställda.

               (12)

               Sverige har de näst största utgifterna för forskning och utveckling (FoU) mätt som andel av BNP i EU och anses som innovationsledande enligt resultattavlan för innovationsunionen. Vad gäller kommersialiseringen av innovativa produkter presterar Sverige dock under EU-genomsnittet och visar en negativ trend. Sverige verkar också släpa efter när det gäller att skapa snabbt växande innovativa företag. Vidare är Sveriges överlag starka ställning inom FoU sårbar till följd av ett starkt beroende av ett fåtal stora multinationella företag, som i allt större utsträckning flyttar sina FoU-verksamheter från Sverige. Dessa frågor bör tas upp i det nya lagförslag om forskning och utveckling som planeras att läggas fram hösten 2012.

               (13)

               Kommissionen har inom ramen för den europeiska planeringsterminen genomfört en omfattande analys av Sveriges ekonomiska politik. Den har bedömt konvergensprogrammet och det nationella reformprogrammet och lagt fram en fördjupad granskning. Den har beaktat inte bara programmens relevans för en hållbar finanspolitik och socioekonomisk politik i Sverige utan även i vilken utsträckning EU:s regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet av att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i unionen genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på EU-nivå. Kommissionens rekommendationer inom ramen för den europeiska planeringsterminen återspeglas i rekommendationerna 1 till 4 nedan.

               (14)

               Mot bakgrund av denna bedömning har rådet bedömt konvergensprogrammet, och dess yttrande (5) återspeglas särskilt i dess rekommendation 1 nedan.

               (15)

               Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och denna bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet och konvergensprogrammet. Dess rekommendationer enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 avspeglas särskilt i rekommendation 2 nedan.

         HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Sverige att vidta följande åtgärder under perioden 2012–2013:

               1.

               Bibehålla en sund ställning i de offentliga finanserna från och med 2012 genom att genomföra budgetstrategin enligt planerna och säkerställa att det medelfristiga budgetmålet fortsätter att uppnås.

               2.

               Vidta ytterligare förebyggande åtgärder för att öka stabiliteten på bostads- och bolånemarknaderna på medellång sikt, inbegripet genom att främja försiktig utlåning, minska systemskevheter som gynnar skuldfinansiering vid bostadsinvesteringar, och genom att ta itu med de problem som följer av begränsningar i fråga om bostadsutbud och hyresreglering.

               3.

               Vidta ytterligare åtgärder för att förbättra deltagandet på arbetsmarknaden för ungdomar och andra utsatta grupper, till exempel genom att förbättra effektiviteten i aktiva arbetsmarknadspolitiska åtgärder, underlätta övergången från skola till arbete, främja politik för att öka efterfrågan på utsatta grupper samt förbättra arbetsmarknadens funktionssätt. Se över effektiviteten av den sänkta mervärdesskattesatsen på restaurang- och cateringtjänster till stöd för skapande av arbetstillfällen.

               4.

               Vidta ytterligare åtgärder i det kommande lagförslaget om forskning och innovation för att förbättra spetsforskning och inrikta sig på en förbättrad kommersialisering av innovativa produkter och utveckling av ny teknik.

      Utfärdad i Bryssel den 10 juli 2012.

            På rådets vägnar

         V. SHIARLY

            Ordförande

      (1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  EUT L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Upprätthålls för 2012 genom rådets beslut 2012/238/EU av den 26 april 2012 om riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik (EUT L 119, 4.5.2012, s. 47).

      (4)  EUT C 217, 23.7.2011, s. 9.

      (5)  Enligt artikel 9.2 i förordning (EG) nr 1466/97.


				|

		52013DC0383

			Rekommendation till RÅDETS REKOMMENDATION i syfte att få situationen med ett alltför stort offentligt underskott i Spanien att upphöra /* COM/2013/0383 final - 2013/ () */

			   	Rekommendation till
RÅDETS REKOMMENDATION
i syfte att få situationen med ett alltför
stort offentligt underskott i Spanien att upphöra
EUROPEISKA UNIONENS RÅD UTFÄRDAR
DENNA REKOMMENDATION
med beaktande av fördraget om Europeiska
unionens funktionssätt, särskilt artikel 126.7,
med beaktande av Europeiska kommissionens
rekommendation, och
av följande skäl:
(1)       Enligt artikel 126 i
fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) ska
medlemsstaterna undvika alltför stora underskott i sina offentliga finanser.
(2)       Stabilitets- och
tillväxtpakten grundas på målet om sunda offentliga finanser, som ett sätt att
stärka förutsättningarna för prisstabilitet och stark varaktig tillväxt som kan
bidra till ökad sysselsättning.
(3)       Den 27 april 2009 fastslog
rådet i enlighet med artikel 104.6 i fördraget om upprättandet av Europeiska
gemenskapen (EG-fördraget) att det förelåg ett alltför stort underskott i
Spanien. Det rekommenderade att det alltför stora underskottet skulle
korrigeras senast 2012, i enlighеt med artikel 104.7 i EG-fördraget och
artikel 3 i rådets förordning (EG) nr 1467/97 av den 7 juli 1997 om påskyndande
och förtydligande av tillämpningen av förfarandet vid alltför stora underskott[1].
(4)       Den 2 december 2009 fastslog
rådet i enlighet med artikel 3.5 i rådets förordning (EG) 1467/97 att effektiva
åtgärder hade vidtagits och att oväntade negativa ekonomiska händelser med
stora negativa effekter för de offentliga finanserna hade inträffat efter
antagandet av den rekommendationen[2]. De mycket försämrade tillväxtutsikterna
till följd av den globala ekonomi- och finanskrisen hade stora negativa
effekter på de offentliga finanserna. Därför antog rådet en reviderad
rekommendation enligt artikel 126.7 i EUF-fördraget om att det alltför stora underskottet
skulle korrigeras på ett trovärdigt och varaktigt sätt senast 2013 genom
åtgärder på medellång sikt.
(5)       Den 15 juni 2010 drog
kommissionen slutsatsen att Spanien hade vidtagit effektiva åtgärder för att
följa rådets rekommendation av den 2 december 2009 om att få ner det offentliga
underskottet under referensvärdet på 3 % av BNP. Den ansåg därför att det
inte krävdes några ytterligare steg i förfarandet vid alltför stora underskott.

(6)       Den 10 juli 2012 fastställde
rådet i enlighet med artikel 3.5 i rådets förordning (EG) nr 1467/97 att
effektiva åtgärder vidtagits, men att det hade inträffat oväntade negativa
ekonomiska händelser med stora negativa effekter för de offentliga finanserna
efter antagandet av den reviderade rekommendationen 2009. Framför allt fick de
försämrade tillväxtutsikterna och övergången till en mindre skatteintensiv
tillväxt stora negativa finanspolitiska följder. Därför antog rådet en
reviderad rekommendation enligt artikel 126.7 i EUF-fördraget och
rekommenderade Spanien att korrigera det alltför stora underskottet senast
2014. För att få ner det nominella underskottet under referensvärdet på
3 % av BNP senast 2014 rekommenderades Spanien att förbättra det
strukturella saldot med 2,7 % av BNP under 2012, 2,5 % under 2013 och
1,9 % under 2014, baserat på kommissionens uppdaterade vårprognos 2012. De nominella underskottsmålen fastställdes till
6,3 % av BNP för 2012, 4,5 % för 2013 och 2,8 % för 2014. Spanien rekommenderades också att genomföra
åtgärderna i 2012 års budget och i de autonoma regionernas omfördelningsplaner
och senast i slutet av juli 2012 anta den aviserade fleråriga budgetplanen för
2013–2014, inbegripet en finanspolitisk strategi på medellång sikt, som i
detalj skulle innehålla de strukturåtgärder som krävs för att korrigera det
alltför stora underskottet senast 2014.
(7)       Den 14 november 2012 drog
kommissionen på grundval av kommissionens höstprognos 2012 slutsatsen att
Spanien hade vidtagit effektiva åtgärder för att följa rådets reviderade
rekommendation av den 10 juli 2012 och att det inte krävdes några ytterligare
steg i förfarandet vid alltför stora underskott.
(8)       Enligt artikel 3.5 i
förordning (EG) nr 1467/97 får rådet på kommissionens rekommendation anta en
ändrad rekommendation enligt artikel 126.7 i EUF-fördraget, om effektiva
åtgärder har vidtagits och oväntade negativa ekonomiska händelser med stora
negativa effekter på de offentliga finanserna inträffar efter det att
rekommendationen har antagits. Sådana ekonomiska händelser ska bedömas mot
bakgrund av den ekonomiska prognos som låg till grund för rådets
rekommendation.
(9)       I enlighet med artikel 126.7
i EUF-fördraget och artikel 3 i rådets förordning (EG) nr 1467/97 ska rådet
lämna rekommendationer till den berörda medlemsstaten i syfte att få situationen
med ett alltför stort underskott att upphöra inom en viss tid. I
rekommendationen ska den berörda medlemsstaten få högst sex månader på sig att
vidta effektiva åtgärder för att korrigera det alltför stora underskottet. I
rekommendationen om att korrigera ett alltför stort underskott ska rådet också
som ett riktmärke begära att årliga budgetmål uppnås som, på grundval av den
prognos som ligger till grund för rekommendationen, är förenliga med en årlig
förbättring av det strukturella saldot på minst 0,5 % av BNP, dvs. det
konjunkturrensade saldot exklusive engångsåtgärder och andra tillfälliga
åtgärder.
(10)     Efter en kortvarig
återhämtning 2011 befinner sig ekonomin åter i recession, med negativ real
BNP-tillväxt varje kvartal sedan det tredje kvartalet 2011. På årsbasis föll
BNP med 1,4 % under 2012. Enligt kommissionens vårprognos 2013 kommer
recessionen att fortsätta under 2013, då den positiva nettoexporten inte klarar
av att uppväga den ständigt sjunkande inhemska efterfrågan. Det väntas en stabilisering
av produktionen mot slutet av 2013. Enligt prognoserna krymper real BNP med
1,5 % under 2013 för att börja växa igen med 0,9 % under 2014 (med
antagande om oförändrad politik). Vid tidpunkten för rådets senaste
rekommendation beräknades real BNP krympa med 1,9 % och 0,3 % under
2012 respektive 2013, och växa med 1,1 % under 2014. Att tillväxten för
2012 inte blev så låg som man förutspådde berodde främst på en något mer
motståndskraftig inhemsk efterfrågan, möjligen tack vare den likviditet som kom
från återbetalningsprogrammet av de kommersiella skulder som regionerna och de
lokala myndigheterna samlat på sig före den 1 januari 2012 (27,4 miljarder euro
eller 2,6 % av BNP). Enligt kommissionens vårprognos för 2013 kommer real
BNP att krympa mer under 2013 följt av en modest återhämtning 2014. Under båda
åren kommer den inhemska efterfrågan att falla häftigt och sysselsättningen
minska långsamt. De försämrade makroekonomiska utsikterna är delvis kopplade
till ytterligare konsolideringsåtgärder i budgetplanen för 2013–2014 och att
man har beaktat budgeten för 2013.
(11)     Enligt kommissionens
vårprognos 2013 uppgick den offentliga sektorns underskott till 10,6 % av
BNP för 2012, jämfört med det mål på 6,3 % av BNP som satts upp av regeringen
och inom förfarandet vid alltför stora underskott, och ett underskott på
9,4 % av BNP för 2011. Med en justering för kapitaltransfereringar till
banker (som behandlas som engångstransaktioner) uppgick underskotten till
7,0 % respektive 9,0 % av BNP för 2012 och 2011. Minskningen av det nominella saldot motsvarar en
förbättring av primärsaldot på 2,4 procentenheter (exklusive
kapitaltransfereringar till banker), mot bakgrund av en krympande ekonomi och
en tillväxt som ger lägre skatteintäkter. Kommissionens
vårprognos 2013 pekar på en förbättring av det strukturella underskottet med
1,8 procentenheter 2012, jämfört med en rekommenderad förbättring på 2,7
procentenheter. Den potentiella tillväxten har alltså skrivits ner något sedan
rådets senaste rekommendation, men den förväntade finanspolitiska insatsen är
densamma. Den beräknade förändringen av det strukturella saldot påverkades
mycket av det oväntade intäktsbortfallet, som uppgick till cirka 1,0
procentenhet. Om de här effekterna beaktas, skulle den justerade finanspolitiska
insatsen öka till 2,9 procentenheter, vilket är mer än den rekommenderade
insatsen enligt den reviderade rekommendationen enligt förfarandet vid alltför
stora underskott. Förutom rekapitaliseringsåtgärderna är avvikelserna i
budgeten för 2012 kopplade till en kombination av lägre intäkter än väntat (med
beaktande av effekten av diskretionära åtgärder och baseffekten) och högre
insatsförbrukning och sociala transfereringar. En tillväxt som genererade lägre
skatteintäkter och en mer markant försämring på arbetsmarknaden innebar stora
intäktsbortfall, främst i form av direkta och indirekta skatter, och högre
sociala utgifter. Spanien beslutade om ansenliga konsolideringsåtgärder under
2012, motsvarande cirka 4 % av BNP, inklusive cirka 1,5 % av BNP på
intäktssidan och 2,5 % av BNP på utgiftssidan. Dessa åtgärder kompenserade
delvis för en underliggande försämring i det strukturella saldot på grund av
ökande räntebetalningar och högre sociala transfereringar.
(12)     Enligt kommissionens
vårprognos 2013 kommer 2013 års offentliga underskott att sjunka till
6,5 % av BNP, jämfört med målet på 4,5 % av BNP enligt förfarandet
vid alltför stora underskott. Primärsaldot väntas förbättras med 4,5
procentenheter (0,9 procentenheter efter avdrag för kapitaltransfereringar till
banker). Efter rådets senaste rekommendation lade den spanska regeringen i
augusti 2012 fram en flerårig budgetplan för 2013–2014, där man beskrev vissa
inslag i konsolideringsstrategin på medellång sikt. Totalt sett väntas de
diskretionära åtgärdernas budgeteffekter under 2013 bli cirka 1 % av BNP
på utgiftssidan och cirka 1,5 % av BNP på intäktssidan. Den väntade
budgetavvikelsen på runt 2 % av BNP jämfört med målet enligt förfarandet
vid alltför stora underskott kan delvis förklaras med det försämrade
utgångsläget. Men huvudfaktorn bakom avvikelsen är den ogynnsamma
tillväxtsammansättningen, där den privata konsumtionen sjönk mer och
arbetsmarknadsläget blev värre än vad som förutsågs i den reviderade
rekommendationen enligt förfarandet vid alltför stora underskott. Kommissionens
vårprognos 2013 pekar på en förbättring av det strukturella underskottet med
1,1 procentenheter för 2013, jämfört med en rekommenderad förbättring på 2,5
procentenheter. Med korrigering för ändringen av den beräknade potentiella
tillväxten och större intäktsbortfall än väntat, förbättras den beräknade
finanspolitiska insatsen med 1,4 procentenheter, vilket ger en justerad
finanspolitisk insats på 2,5 % av BNP, i linje med den rekommenderade
insatsen i den reviderade rekommendationen enligt förfarandet vid alltför stora
underskott. I sitt stabilitetsprogram för 2013 aviserade den spanska regeringen
ett mål för det offentliga underskottet på 6,3 % av BNP för 2013, som ska
få draghjälp av ytterligare konsolideringsåtgärder på runt 3 miljarder euro
(0,3 % av BNP) som ska antas och genomföras i år.
(13)     För 2014 väntas det nominella
underskottet öka till 7,0 % av BNP jämfört med målet för förfarandet vid
alltför stora underskott på 2,8 % av BNP. Det primära underskottet väntas
öka med 0,4 % av BNP. Förutom baseffekten speglar den väntade avvikelsen
främst att de tillfälliga åtgärder som vidtagits under tidigare år upphör och
att de planerade konsolideringsåtgärderna för 2014 inte hade beskrivits
tillräckligt i den fleråriga budgetplanen från augusti 2012 för att kunna
inkluderas i kommissionens prognos. Dessutom kommer den ekonomiska tillväxten
att fortsätta generera låga skatteintäkter, då sociala avgifter och indirekta
skatter inte ökar i samma takt som nominella BNP. Räntebetalningarna skulle
också fortsätta att öka på grund av en större skuld. Enligt kommissionens
vårprognos 2013 väntas det strukturella underskottet öka med 1,1
procentenheter, jämfört med en rekommenderad förbättring på 1,9 % av BNP.
Med justering för förändringen i den förväntade potentiella tillväxten och
oväntade intäktsbortfall, ökar gapet med ytterligare 0,2 procentenheter.
(14)     När det gäller den
finanspolitiska styrningen har stora framsteg gjorts i fråga om rapporteringen
av budgetgenomförandet på lägre förvaltningsnivåer. Men reglerna i lagen om
budgetstabilitet om tidig varning och korrigerande mekanismer för att begränsa
budgetavvikelser har inte varit helt effektiva och insynen i genomförandet kan
förbättras. Trots framstegen i budgetrapporteringen på regional nivå skulle
ökad insyn i de offentliga finanserna kräva en fullständigare, enhetligare och
snabbare rapportering, också om budgetplaner, på grundval av konsoliderade
offentliga räkenskaper i enlighet med ENS 95. Ett finanspolitiskt råd, som är
institutionellt och ekonomiskt oberoende, har ännu inte inrättats.
(15)     Den offentliga sektorns
bruttoskuld steg till cirka 84 % av BNP under 2012, jämfört med
80,9 % av BNP som förutspåddes i kommissionens uppdaterade vårprognos
2012. Ökningen i skuldkvoten berodde på ett högre underskott än väntat, lägre
nominell BNP-tillväxt, kostnaden för bankrekapitaliseringarna och
återbetalningen av den offentliga förvaltningens utestående skulder. Enligt
kommissionens vårprognos 2013 väntas skuldkvoten öka ytterligare och överstiga
95 % för 2014, med ett antagande om oförändrad politik, varför fördragets
referensvärde kommer att överskridas alla år.
(16)     Den 10 april 2013 drog
kommissionen i sin fördjupade granskning av Spanien för 2013 enligt förfarandet
vid makroekonomiska obalanser[3]
slutsatsen att Spanien har alltför stora makroekonomiska obalanser.
Korrigeringen av dessa obalanser, som byggdes upp under rekordåren, och i
synnerhet absorberingen av den mycket stora privata och externa
skuldsättningen, har stora negativa effekter på den ekonomiska tillväxten, den
finansiella stabiliteten och de offentliga finanserna. En varaktig korrigering
av det alltför stora underskottet på medellång sikt kräver parallella framsteg
med korrigeringen av de makroekonomiska obalanserna, med stöd av
strukturreformer för att få fart på tillväxt och sysselsättning och för att
minska de strukturella stelheter som hämmar anpassningen av ekonomin.
(17)     Enligt kommissionens
vårprognos för 2013 kommer Spanien inte att nå de nominella finanspolitiska mål
som fastställs i rådets rekommendation av den 10 juli 2012. Spanien genomförde
dock strukturåtgärder under 2012 och 2013 som, med beaktande av den oväntat
negativa ekonomiska utvecklingen jämfört med tidpunkten då rådets
rekommendation utfärdades, är i linje med den reviderade rekommendationen
enligt förfarandet vid alltför stora underskott. Den oväntat negativa
ekonomiska utvecklingen har haft stora negativa effekter för de offentliga
finanserna. Framför allt har de stora intäktsbortfallen med koppling till den
pågående omläggningen av ekonomin mot en mindre skatteintensiv tillväxt och
tillhörande negativa effekter på intäktselasticiteterna lett till en betydande
försämring av budgetläget. Recessionen har dessutom påverkat sysselsättningen
negativt och arbetslösheten har stigit kraftigt. Mot bakgrund av de här
faktorerna verkar det motiverat att förlänga tidsfristen för att korrigera det
alltför stora underskottet i Spanien med två år till 2016, vilket är förenligt
med reglerna för stabilitets- och tillväxtpakten och beaktar behovet av att
korrigera de alltför stora makroekonomiska obalanserna som har stora negativa
effekter för de offentliga finanserna.
(18)     Mot bakgrund av den stora
osäkerheten kring den ekonomiska och finanspolitiska utvecklingen, bör det
budgetmål som rekommenderas för korrigeringsperiodens sista år fastställas på
en nivå klart under referensvärdet, för att garantera en effektiv och varaktig
korrigering inom den begärda tidsfristen.
(19)     De mellanliggande nominella
underskottsmålen som ska leda till en korrigering av det alltför stora
underskottet senast 2016 fastställs till 6,5 % av BNP för 2013, 5,8 %
av BNP för 2014, 4,2 % av BNP för 2015 och 2,8 % av BNP för 2016. För
att nå målen krävs en årlig förbättring av primärsaldot (exklusive
engångsåtgärder) på 1,3 % av BNP i genomsnitt under perioden 2013–2016
och, på grundval av kommissionens vårprognos 2013 som utökats till 2016, en
förbättring av det strukturella budgetsaldot på 1,1 % av BNP för 2013,
0,8 % av BNP för 2014, 0,8 % av BNP för 2015 och 1,2 % av BNP
för 2016. Den här mer stegvisa anpassningen beaktar det nuvarande svåra
ekonomiska läget och den pågående stora strukturomvandlingen i den spanska
ekonomin och kommer att behöva stöd av ambitiösa strukturreformer. Den väntas i
sig stödja avvecklingen av externa och interna makroekonomiska obalanser och
mildra de negativa kortsiktiga effekterna av budgetkonsolideringen på den
ekonomiska tillväxten, samtidigt som den fortfarande stabiliserar och vänder på
den uppåtgående trenden för den offentliga sektorns skuld.
(20)     Enligt kommissionens
vårprognos 2013 som utökats till 2016, som bygger på ett antagande om
oförändrad politik, verkar inga ytterligare åtgärder krävas just nu för att
klara av den rekommenderade förbättringen i det strukturella saldot för 2013
(och det nya underskottsmålet på 6,5 % av BNP), men budgetplanerna för
alla förvaltningsnivåer måste genomföras till punkt och pricka. För perioden
2014–2016 kommer det att krävas omfattande strukturella finanspolitiska åtgärder
förutom de som redan ingår i kommissionens vårprognos 2013 för att varaktigt få
ner underskottet under fördragets referensvärde. Åtgärderna, som uppgår till
cirka 2 % av BNP för 2014, 1 % av BNP för 2015 och 1,5 % av BNP
för 2016, bör beakta behovet av att kompensera för negativa bieffekter,
potentiell negativ tillväxt samt ökande räntebetalningar och sociala utgifter.
(21)     I stabilitetsprogrammet för
2013 beskrivs en anpassning som i stort är förenlig med en justering av det
alltför stora underskottet senast 2016 och ställer upp mål för det nominella
underskottet på 6,3 % av BNP för 2013, 5,5 % för 2014, 4,1 % för
2015 och 2,7 % för 2016. För 2013 bygger målet på ytterligare
konsolideringsåtgärder på runt 3 miljarder euro enligt programmet, som dock måste
beskrivas i detalj.
(22)     Åtgärder för att konsolidera
de offentliga finanserna bör kunna säkerställa en varaktig förbättring av
saldot i den offentliga sektorns finanser samtidigt som de bör inriktas på att
höja de offentliga finansernas kvalitet och stärka ekonomins tillväxtpotential.
(23)     Spanien är exponerat för höga
risker i fråga om hållbarhet på medellång sikt och medelhöga risker på lång
sikt. Att komma tillbaka till en situation med ett högre strukturellt
primärsaldo, cirka minus 0,5 % av BNP, som det var i genomsnitt under
perioden 1998–2012, skulle bidra till att hålla riskerna under kontroll.
Reformen av systemet för förtida pensioner från 2013 väntas bidra till den
långsiktiga hållbarheten i socialförsäkringssystemet. Det verkar dock nödvändigt
med ytterligare åtgärder för att hålla tillbaka ökningen i åldersrelaterade
utgifter, t.ex. genom att skriva in hållbarhetsfaktorn i lagen enligt planerna
i 2011 års pensionsreform, inklusive att ange att pensionsåldern ska stiga i
takt med den förväntade livslängden.
(24)     Med tanke på att de offentliga
finanserna är decentraliserade bör Spaniens finanspolitiska anpassning få stöd
av en trovärdig medelfristig konsolideringsstrategi som omfattar i) en
detaljerad flerårig budgetplan med en komplett beskrivning av åtgärder för
2014–2016, ii) ytterligare effektivisering av den institutionella ramen (genom
att ytterligare stärka insynen i genomförandet av lagen om budgetstabilitet och
genom att inrätta ett självständigt finanspolitiskt råd), iii) konkreta åtgärder
för att få kontroll på det växande strukturella underskottet i
socialförsäkringssystemet, samt iv) större tonvikt vid konsolideringens
tillväxtvänliga sida (bland annat genom att systematiskt se över utgifter och
skattesystemet).
(25)     Parallellt
med de regelbundna översynerna av det finansiella stödet från ESM till
rekapitaliseringen av finansinstituten i Spanien[4] och enligt
samförståndsavtalet som undertecknades den 23 juli 2012 kommer framstegen med
att genomföra Spaniens åtaganden enligt förfarandet vid alltför stora överskott
att övervakas varje kvartal.
(26)     Spanien uppfyller villkoren
för en senareläggning av tidsfristen för att korrigera det alltför stora
offentliga underskottet, i enlighet med artikel 3.5 i förordning (EG) nr
1467/97 om påskyndande och förtydligande av tillämpningen av förfarandet vid
alltför stora underskott.
HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.
(1)
Spanien bör få den rådande situationen med ett
alltför stort underskott i de offentliga finanserna att upphöra senast 2016.
(2)
Spanien bör nå målen för det nominella underskottet
på 6,5 % av BNP för 2013, 5,8 % av BNP för 2014, 4,2 % av BNP
för 2015 och 2,8 % av BNP för 2016, som, på grundval av kommissionens
vårprognos 2013 som utökats till 2016, är förenligt med en förbättring av det
strukturella saldot med 1,1 %, 0,8 %, 0,8 % respektive
1,2 % av BNP under åren 2013–2016.
(3)
Spanien bör genomföra de åtgärder som antagits i
budgetplanerna för 2013 på alla förvaltningsnivåer och vara redo att vidta
korrigerande åtgärder om det uppstår avvikelser från budgetplanerna.
Myndigheterna bör stärka den medelfristiga finanspolitiska strategin med
noggrant beskrivna strukturåtgärder för åren 2014–2016 som är nödvändiga för
att korrigera det alltför stora underskottet senast 2016.
(4)
Rådets fastställer en tidsfrist till den 1 oktober
2013 för den spanska regeringen att vidta effektiva åtgärder och att, i
enlighet med artikel 3.4a i rådets förordning (EG) nr 1467/97, i detalj
rapportera om den konsolideringsstrategi som ska uppnå målen.
Dessutom bör de spanska myndigheterna i)
effektivisera den institutionella ramen genom att ytterligare stärka insynen i
genomförandet av lagen om budgetstabilitet och genom att inrätta ett
självständigt finanspolitiskt råd som ska analysera, ge råd och övervaka att
finanspolitiken följer landets och EU:s finanspolitiska regler, ii) vidta
konkreta åtgärder för att få kontroll på det växande strukturella underskottet
i socialförsäkringssystemet samt iii) lägga större tonvikt vid konsolideringens
tillväxtvänliga aspekter, bland annat genom att systematiskt se över utgifter
och skattesystemet. För att säkerställa att
strategin för finanspolitisk konsolidering kröns av framgång kommer det
dessutom att vara viktigt att stödja den finanspolitiska konsolideringen med
omfattande strukturreformer, i linje med rådets rekommendationer till Spanien
inom den europeiska planeringsterminen och förfarandet vid makroekonomiska
obalanser.
Denna
rekommendation riktar sig till Konungariket Spanien.
Utfärdad i Bryssel den
                                                                       På
rådets vägnar
                                                                       Ordförande
[1]               EGT L 209, 2.8.1997, s. 6.
[2]               Alla handlingar som rör förfarandet vid alltför stora
underskott i fråga om Spanien finns på:
http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/countries/spain_en.htm

[3]               http://ec.europa.eu/economy_finance/publications/occasional_paper/2013/op134_en.htm
[4]               http://ec.europa.eu/economy_finance/assistance_eu_ms/spain/index_en.htm


               SV

                        EUROPEISKA KOMMISSIONEN

               Bryssel den 20.7.2010

               SEK(2010) XXX 913

               KOMMISSIONENS REKOMMENDATION TILL RÅDET

               om bemyndigande för kommissionen att inleda förhandlingar på Europeiska unionens vägnar för att förnya protokollet till partnerskapsavtalet om fiske med Kap Verde

               KOMMISSIONENS REKOMMENDATION TILL RÅDET

               om bemyndigande för kommissionen att inleda förhandlingar på Europeiska unionens vägnar för att förnya protokollet till partnerskapsavtalet om fiske med Kap Verde

               A.MOTIVERING

               Europeiska unionen och Republiken Kap Verde har ingått ett protokoll till avtalet om fiske
                  1
                som paraferades av de två parterna den 16 december 2005 och trädde i kraft den 30 mars 2007. Protokollet, som innebär fiskemöjligheter för EU-fartyg och fastställer den ekonomiska kompensationen, löper ut den 31 augusti 2011.

               Kommissionen föreslår att det förs förhandlingar om ett nytt protokoll som beaktar möjligheterna och behoven för medlemsstaternas flotta, i enlighet med rådets riktlinjer från juli 2004 om partnerskapsavtal om fiske.

               Rådet uppmanas att anta förhandlingsdirektiven i bilagan till denna rekommendation.

               B.REKOMMENDATION

               Med beaktande av ovanstående rekommenderar kommissionen

               –att rådet bemyndigar kommissionen att inleda och föra förhandlingar för att förnya protokollet till partnerskapsavtalet om fiske med Republiken Kap Verde,

               –att kommissionen utses till unionens förhandlare,

               –att kommissionen ska föra sådana förhandlingar i samråd med en särskild kommitté i enlighet med bestämmelserna i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

               –att rådet antar förhandlingsdirektiven i bilagan till denna rekommendation.

               BILAGA

               Förhandlingsdirektiv

               –Syftet med förhandlingarna är att förnya protokollet till partnerskapsavtalet om fiske mellan Europeiska unionen och Republiken Kap Verde i enlighet med rådets slutsatser av den 15 juli 2004 om partnerskapsavtal om fiske, som grundas på kommissionens meddelande av den 23 december 2002 med beaktande av människorättssituationen i landet.

               –Detta protokoll ska innehålla en klausul om konsekvenser vid fall av kränkningar av mänskliga rättigheter och demokratiska principer.

               –För att se till att det nya protokollet kan främja ett hållbart och ansvarsfullt fiske kommer kommissionens förhandlingsmål att grundas på följande:

               Säkerställa tillträde till Kap Verdes ekonomiska zon och de tillstånd som krävs för att den europeiska flottans fartyg ska kunna bedriva fiske efter tonfiskarter i den berörda ekonomiska zonen.

               Beaktande av bästa tillgängliga vetenskapliga rådgivning.

               Tillträde till fiskeresurser grundat på samma kriterier som för det gällande protokollet och på den utveckling som noterats under de senaste åren.

               Intensifiering av dialogen om sektorspolitiken för att främja genomförandet av en ansvarsfull fiskeripolitik i överensstämmelse med landets utvecklingsmål, framför allt när det gäller fiskerikontroll och fiskeriövervakning, förvaltning av fiskeriresurser och förbättring av de hälso- och hygienmässiga förhållandena i fråga om fiskeriprodukter.

                     (1)
                  Rådets förordning (EG) nr 2027/2006 av den 19 december 2006 – EUT L 414, 30.12.2006.


title: Rekommendation till rådets rekommendation till Polen i syfte att få situationen med ett alltför stort offentligt underskott att upphöra Tillämpning av artikel 104.7 i fördraget (framlagd av kommissionen)

text:
Viktigt rättsligt meddelande

|

52007SC0142

Rekommendation till Rådets rekommendation till Polen i syfte att få situationen med ett alltför stort offentligt underskott att upphöra Tillämpning av artikel 104.7 i fördraget (framlagd av kommissionen)  /* SEK/2007/0142 slutlig */

	[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |Bryssel den 7.2.2007SEK(2007) 142 slutligRekommendation tillRÅDETS REKOMMENDATION TILL POLENi syfte att få situationen med ett alltför stort offentligt underskott att upphöraTillämpning av artikel 104.7 i fördraget(framlagd av kommissionen)MOTIVERING1. Bakgrund: Artikel 104 och förfarandet vid alltför stora underskottI artikel 104 i fördraget fastställs kravet att bibehålla sunda offentliga finanser och undvika alltför stora underskott som ett medel att stärka förutsättningarna för prisstabilitet och stark hållbar tillväxt som främjar skapande av nya arbetstillfällen. Artikel 104 i fördraget genomförs genom stabilitets- och tillväxtpakten, närmare bestämt dess korrigeringsaspekt enligt rådets förordning (EG) nr 1467/97 om påskyndande och förtydligande av tillämpningen av förfarandet vid alltför stora underskott[1]. Pakten ändrades 2005 för att förankra budgetdisciplin, stärka dess effektivitet och ekonomiska underbyggnad samt för att säkerställa de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet.2. Det förfarande vid alltför stora underskott som inletts beträffande PolenKommissionens ekonomiska vårprognos 2004[2] visade i Polens fall på ett underskott på 4,1 % av BNP för 2003[3]. På grundval därav inledde kommissionen förfarandet vid alltför stora underskott den 12 maj 2004, i enlighet med artikel 104.3 i fördraget. Polen lade fram sitt första konvergensprogram i maj 2004 och rådet antog ett yttrande om programmet den 5 juli 2004[4]. På kommissionens rekommendation i enlighet med artikel 104.6 beslutade rådet samtidigt att fastställa att det förelåg ett alltför stort underskott[5] i Polen och utfärdade följaktligen en rekommendation i enlighet med artikel 104.7 i syfte att få situationen att upphöra[6]. I denna rekommendation uppmanade rådet de polska myndigheterna att "snarast möjligt få den nuvarande situationen med ett alltför stort underskott att upphöra” och att ”vidta åtgärder på medellång sikt för att, på ett trovärdigt och hållbart sätt, uppnå sin målsättning att få ner underskottet till under 3% av BNP under år 2007 enligt den plan för minskning av underskottet som anges i rådets yttrande av den 5 juli 2004 om det konvergensprogram som lades fram i maj 2004”. Den innehöll följande årliga mål: "5,7 % av BNP 2004, 4,2 % av BNP 2005, 3,3 % 2006 och 1,5 % av BNP 2007". Rådet fastställde en tidsfrist till den 5 november 2004 för att vidta effektiva åtgärder "för att genomföra de åtgärder som planeras för att nå 2005 års mål för underskottet” . Polen rekommenderades också att ”anslå eventuella extraintäkter till en minskning av underskottet i de offentliga finanserna” . Dessutom uppmanade rådet de polska myndigheterna att ”säkerställa att ökningen av skuldkvoten upphör” .3. Offentlig statistik i samband med förfarandet vid alltför stora underskott och reformer av pensionssystemetEnligt Eurostats beslut av den 2 mars 2004 om pensionssystems sektorstillhörighet kan vissa avgiftsfinansierade system inte klassificeras som socialförsäkringssystem och kan således inte anses tillhöra den offentliga sektorn[7].För pensionsreformen utnyttjar Polen för närvarande den övergångsperiod som kommer att löpa ut vid tidpunkten för den första rapporten om de offentliga finanserna 2007 (rapporteringen av det faktiska underskottet och uppgifter om den offentliga skulden 2006 och föregående år). Denna rapport skall läggas fram senast den 1 april 2007[8]. Därför har sociala avgifter och övriga inkomster som uppburits av (och utgifter som uppkommit i) avgiftsbestämda fonderade system bokförts som offentliga inkomster, vilket gör att underskotts- och skuldsiffrorna blir något lägre än vad som annars skulle ha varit fallet. När övergångsperioden löper ut, kommer bara de definitioner att vara giltiga som inkluderar kostnaden för pensionsreformen.4. Den senaste tidens utveckling och utsikterna för 2007Utifrån bedömningen av 2007 års utkast till budget och kommissionens höstprognos 2006 antog rådet, på grundval av en rekommendation från kommissionen, den 28 november 2006 ett beslut som i enlighet med artikel 104.8 fastställde att de åtgärder som Polen har vidtagit som svar på rådets rekommendation enligt artikel 104.7 hade visat sig var otillräckliga[9]. Enligt fördraget och stabilitets- och tillväxtpakten kan detta beslut endast följas upp av en annan rådsrekommendation enligt artikel 104.7, eftersom Polen inte har infört den gemensamma valutan och därför inte omfattas av de därpå följande stegen i förfarandet (artikel 104.9 och artikel 104.11).I den senaste uppdateringen av konvergensprogrammet som lades fram den 30 november 2006 justerade Polen ned det beräknade underskottet 2006 samt underskottsmålen för åren 2007-2009, jämfört med utkastet till budget för 2007. Det nya underskottsmålet för 2007 är 1,4 % av BNP (3,4 % om kostnaderna för pensionsreformen inkluderas). Nedjusteringen av underskottsmålet för 2007 grundas inte på ytterligare åtgärder utan avspeglar bättre tillväxtutsikter för 2007 samt att utfallet 2006 blev bättre än väntat (från ett beräknat underskott på 2,1 % av BNP i 2007 års budget till ett beräknat utfall på 1,9 % i konvergensprogrammet). I strukturella termer (dvs. konjunkturrensat saldo exklusive engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder) beräknas underskottet minska med ½ % av BNP 2007, vilket följer på en minskning med ¼ % 2006.Med hänsyn till den senaste ekonomiska utvecklingen och utvecklingen av de offentliga finanserna kommer utfallet för 2006 troligen att hamna på 1,9 % av BNP, dvs. närmare programmets beräkning än de 2,2 % av BNP som beräknats i kommissionens höstprognos 2006. Detta utfall skulle få en potentiell gynnsam baseffekt på 2007. Underskottsmålet för 2007 grundas främst på (i) antagandet om ett ofullständigt genomförande av lokala myndigheters utgiftsplaner samt (ii) vissa åtgärder på inkomstsidan. Det förefaller emellertid omfattas av risker som härrör från (i) en eventuellt snabbare ökning av samfinansieringen till följd av en ökad förmåga att absorbera EU-medel samt (ii) från en starkare förväntan om en positiv makroekonomisk utveckling. Enligt kommissionens höstprognos 2006 kommer 2007 års budget endast att resultera i en strukturell förbättring på ¼ % av BNP. Med beaktande av de senast tillgängliga uppgifterna kommer det beräknade underskottet 2007 att i nominella termer ligga på cirka 1,7 % av BNP.I den senaste uppdateringen av konvergensprogrammet förväntas det alltför stora underskottet att korrigeras senast 2007 och man räknar då med möjligheten att betrakta en del av kostnaderna för pensionsreformen i enlighet med artikel 2.7 i rådets förordning (EG) nr 1467/97 och tillämpningsföreskrifterna i uppförandekoden[10]. I artikel 2.7 i förordningen anges att " om underskottet i en medlemsstat överskrider men fortfarande ligger nära referensvärdet och om detta överskridande återspeglar genomförandet av en pensionsreform genom vilken ett system med flera pelare, varav en obligatorisk fullt ut finansierad pelare, införs skall kommissionen och rådet även ta hänsyn till reformens kostnad för den offentligt förvaltade pelaren vid bedömningen av utvecklingen av siffrorna för alltför stora underskott. Därför skall hänsyn tas till reformens nettokostnad med linjär gradvis minskning under en övergångsperiod på fem år. Denna nettokostnad skall även beaktas när det gäller rådets beslut i enlighet med artikel 104.12 (…) [dvs. att upphäva tidigare beslut enligt förfarandet vid alltför stora underskott] om underskottet har minskat avsevärt och utan avbrott och har nått en nivå som ligger nära referensvärdet" [3 % av BNP]. Med beaktande av tillämpningsföreskrifterna i uppförandekoden är den tillämpliga andelen av kostnaderna för pensionsreformen 60 %. Eftersom pensionskostnaderna 2007 beräknas uppgå till 2 % av BNP, skulle den del av kostnaderna som kan beaktas motsvara omkring 1,2 % av BNP.För att Polen skall kunna dra nytta av denna bestämmelse måste underskottet visas (i) ha minskat avsevärt och utan avbrott och (ii) ha nått ned till en nivå som ligger nära referensvärdet. Uppgifterna i nedanstående tabell bekräftar att underskottet (både inklusive och exklusive kostnader för pensionsreformen) har minskat avsevärt och utan avbrott under perioden 2004–2006. Underskottet (inklusive kostnaderna för pensionsreformen) har emellertid ännu inte under 2006 närmat sig referensvärdet. Utfallet för underskottet 2007 kommer därför att avgöra om denna bestämmelse i pakten är möjlig att tillämpa på Polen. Såvida inga korrigerande åtgärder vidtas för att tydligt närma underskottet till referensvärdet kan denna bestämmelse inte tillämpas.Mål för saldot i de offentliga finanserna, utfall och kostnad för pensionsreformen (i % av BNP)I den senaste uppdateringen av konvergensprogrammet planeras en ytterligare minskning av underskottet under 2008 och 2009 till 3,1 % respektive 2,9 % av BNP (inklusive kostnader för pensionsreformen). I strukturella termer planeras förbättringen uppgå till omkring ½ % av BNP varje år.I sin bedömning av programmet, som utgör grunden för en rekommendation till rådets yttrande om programmet, belyser kommissionen riskerna för målen för de offentliga finanserna till följd av en möjlig lägre tillväxt än förväntat och att de åtgärder som ligger till grund för justeringen inte preciseras.Jämförelse av nyckeltal i makroekonomiska beräkningar och budgetberäkningar 12005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |Real BNP (förändring i %) | KP nov. 2006 | 3,5 | 5,4 | 5,1 | 5,1 | 5,6 |KOM nov. 2006 | 3,5 | 5,2 | 4,7 | 4,8 | Uppgift saknas |Produktionsgap (i % av potentiell BNP) | KP nov. 20062 | −0,4 | 0,5 | 0,5 | 0,3 | 0,4 |KOM nov. 20066 | −0,3 | 0,4 | 0,3 | 0,1 | Uppgift saknas |Saldo i de offentliga finanserna (i % av BNP) | KP nov. 2006 | −2,5 | −1,9 | −1,4 | −1,0 | −0,6 |KOM nov. 2006 | −2,5 | −2,2 | −2,0 | −1,8 | Uppgift saknas |Primärt saldo (i % av BNP) | KP nov. 2006 | 0,1 | 0,5 | 1,0 | 1,4 | 1,7 |KOM nov. 2006 | 0,1 | 0,2 | 0,4 | 0,6 | Uppgift saknas |Konjunkturrensat saldo (i % av BNP) | KP nov. 20062 | −2,4 | −2,1 | −1,6 | −1,1 | −0,7 |KOM nov. 2006 | −2,3 | −2,3 | −2,1 | −1,8 | Uppgift saknas |Strukturellt saldo3 (i % av BNP) | KP nov. 20064 | −2,4 | −2,1 | −1,6 | −1,1 | −0,7 |KOM nov. 20065 | −2,3 | −2,3 | −2,1 | −1,8 | Uppgift saknas |Anmärkningar: 1 I de finansiella prognoserna inkluderas inte effekterna av Eurostats beslut av den 2 mars 2004 om klassificeringen av fonderade pensionssystem, som måste genomföras senast i samband med den rapport som lämnas in våren 2007. Om dessa effekter medräknas skulle saldot för den offentliga sektorns finanser enligt det uppdaterade programmet uppgå till –4,3 % av BNP år 2005, –3,9 % år 2006, –3,4 % år 2007, –3,1 % år 2008 och –2,9 % år 2009. 2Kommissionens beräkningar baserar sig på uppgifterna i programmet. 3Konjunkturrensat saldo (liksom i raderna ovanför) exklusive engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder. 4Programmet innehåller inga engångsåtgärder eller andra tillfälliga åtgärder. 5Kommissionens höstprognos 2006 innehåller inga engångsåtgärder eller andra tillfälliga åtgärder. 6 Bygger på en uppskattad potentiell tillväxt på 4,1 %, 4,4 %, 4,8 % respektive 5,0 % under perioden 2005–2008. Källor: Konvergensprogram (KP), kommissionens höstprognos 2006 (KOM) och kommissionens beräkningar. |5. SlutsatserFöljande slutsatser kan dras:-  Det senaste underskottsmålet för 2007 (1,4 % av BNP exklusive kostnaderna för pensionsreformen), som fastställdes i uppdateringen av konvergensprogrammet från november 2006, understiger marginellt det mål som rådet fastställde i juli 2004 (1,5 % av BNP) i en situation med ett mycket bättre utfall än väntat för de offentliga finanserna under 2004–2006. Underskottsmålet avspeglar ett tillväxtantagande som i stora drag överensstämmer med vad som förväntades i juli 2004. Det finns ingen anledning att förlänga tidsfristen för korrigeringen av det alltför stora underskottet längre än till och med 2007.-  Under våren 2007 löper övergångsperioden ut för tillämpningen av Eurostats beslut av den 2 mars 2004 om klassificering av pensionssystem. Därefter kommer avgiftsbestämda fonderade pensionssystem att behöva klassificeras utanför den offentliga sektorn. Detta kommer att medföra en uppjustering av de polska underskottstalen sedan 1999 med ett belopp motsvarande kostnaderna för pensionsreformen. För 2007 skulle underskottsmålet på 1,4 % of BNP (exklusive kostnaden för pensionsreformen) motsvaras av cirka 3,4 % av BNP (inklusive kostnaden för pensionsreformen).-  Enligt kommissionens höstprognos 2006 beräknades underskottet i de offentliga finanserna till 4 % av BNP (inklusive kostnaden för pensionsreformen). Med hänsyn tagen till mer aktuella uppgifter som har blivit tillgängliga efter brytdatum för prognoserna, bland annat om styrkan i ekonomin under 2006 och det bättre än väntade underskottsutfallet för 2006 (nu uppskattat till 1,9 % av BNP), skulle underskottsberäkningen för 2007 bli lägre och minska till omkring 3,7 % av BNP (inklusive kostnaderna för pensionsreformen). Skillnaden i förhållande till det senaste underskottsmålet beror på att BNP-tillväxten blev högre än väntat och på de automatiska stabilisatorernas inverkan, nämligen högre skatteintäkter (framförallt från mervärdesskatt) och utdelningar liksom lägre socialutgifter (tack vare en lägre arbetslöshet). Enligt nu tillgängliga uppgifter bör en strukturell anpassning med 0,5 % av BNP 2007 säkerställa att det senaste officiella målet på 3,4 % av BNP uppnås.-  I uppdateringen av konvergensprogrammet från november 2006 bekräftas att de polska myndigheterna förutser en korrigering av det alltför stora underskottet senast 2007. Programmets underskottsmål uppgår till 3,4 % av BNP för 2007 (inklusive kostnaderna för pensionsreformen), dvs. överstiger referensvärdet. Detta utgår dock från antagandet att Polen kommer att kunna utnyttja bestämmelsen i stabilitets- och tillväxtpakten som ger möjlighet att dra av en gradvis minskande del av kostnaderna för pensionsreformen (60 % under 2007, eller 1,2 % av BNP) i ett eventuellt beslut om att upphäva beslutet om att det föreligger ett alltför stort underskott. Med tanke på att underskottet har minskat avsevärt och utan avbrott under perioden 2004–2006, kommer underskottsutfallet för 2007 och närheten till referensvärdet på 3 % av BNP att avgöra om Polen kan dra nytta av denna bestämmelse.I uppdateringen av konvergensprogrammet från november 2007 planeras en ytterligare minskning av underskottet till 2,9 % av BNP 2009 (inklusive kostnaden för pensionsreformen). Utfallet för de offentliga finanserna kan komma att bli sämre än vad som planeras i programmet, till följd av att beräkningarna utgår från gynnsamma tillväxtutsikter för 2008–2009 och att de åtgärder som är tänkta att stödja anpassningen inte har specificerats. Det kommer att bli nödvändigt att ta tag i dessa risker för att kunna säkerställa en varaktig korrigering av det alltför stora underskottet.Rekommendation tillRÅDETS REKOMMENDATION TILL POLENi syfte att få situationen med ett alltför stort offentligt underskott att upphöraTillämpning av artikel 104.7 i fördragetEUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR AVGIVIT FÖLJANDE YTTRANDEmed beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 104.7,med beaktande av kommissionens rekommendation, ochav följande skäl:1.  Enligt artikel 104 i fördraget skall medlemsstaterna undvika alltför stora underskott i den offentliga sektorns finanser.2.  Stabilitets- och tillväxtpakten grundas på målet om sunda offentliga finanser, som ett sätt att stärka förutsättningarna för prisstabilitet och stark varaktig tillväxt som kan bidra till ökad sysselsättning.3.  Den 5 juli 2004 beslutade rådet i enlighet med artikel 104.6 att det föreligger ett alltför stort underskott i Polen. [11]4.  Efter att ha fastställt att det föreligger ett alltför stort underskott i Polen rekommenderade rådet, i enlighet med artikel 104.7 i fördraget och artikel 3 i rådets förordning (EG) nr 1467/97 av den 7 juli 1997 om påskyndande och förtydligande av tillämpningen av förfarandet vid alltför stora underskott[12], att de polska myndigheterna vidtar åtgärder på medellång sikt för att på ett trovärdigt och hållbart sätt minska underskottet till under 3 % av BNP senast 2007 i enlighet med den strategi för minskning av underskottet som anges i rådets yttrande från samma dag om det konvergensprogram som lades fram i maj 2004[13].5.  I rådets rekommendation enligt artikel 104.7 hänvisades till siffror som inte inkluderade den underskottsökande effekten av Eurostats beslut av den 2 mars 2004 om klassificeringen av avgiftsbestämde fonderade pensionssystem utanför den offentliga sektorn. Rekommendationen enligt artikel 104.7 och rådets yttranden om konvergensprogrammet från maj 2004 och de påföljande uppdateringarna (från november 2004 och januari 2006) beaktade uttryckligen de risker för korrigeringen av det alltför stora underskottet som härrör från genomförandet av Eurostats beslut, vilket enligt beslut av Eurostat i september 2004 måste genomföras till den 1 april 2007 (tidsfrist för den första rapporteringen av faktiska skuld- och underskottsuppgifter för 2006 och föregående år). Vid den tidpunkt då rådet utfärdade sin rekommendation enligt artikel 104.7 uppskattades den underskottsökande effekten av att genomföra Eurostats beslut (dvs. den årliga kostnaden av 1999 års polska pensionsreform) till omkring 1 ½ % av BNP.6.  Den 28 november 2006 antog rådet ett beslut enligt artikel 104.8 där det fastslogs att de åtgärder som Polen vidtagit för att efterkomma rådets rekommendation av den 5 juli 2004 enligt artikel 104.7 hade visat sig vara otillräckliga för att senast 2007 korrigera det alltför stora underskottet. [14] Beslutet grundades på (i) uppjusteringen av underskottsmålet för 2007 i 2007 års budget jämfört med rekommendationerna (trots att utfallet för de offentliga finanserna blev mycket bättre än väntat under perioden 2004–2006), (ii) de i kommissionens höstprognos beskrivna riskerna för att underskottet blir högre än beräknat 2007, och (iii) genomförandet av Eurostats ovan nämnda beslut från och med våren 2007, som beräknades resultera i en ökning av underskottet för 2007 med omkring 2 % av BNP.7.  Polen är för närvarande en medlemsstat som omfattas av undantag enligt artikel 122.1 i fördraget, vilket innebär att medlemsstaten skall undvika alltför stora underskott, samtidigt som artikel 104.9 och 104.11 i fördraget inte är tillämpliga på denna medlemsstat. Det är således endast med stöd av artikel 104.7 som ytterligare rekommendationer kan riktas till Polen.8.  Enligt artikel 3.4 i förordning (EG) nr 1467/97 bör det i en rekommendation som utfärdas enligt artikel 104.7 anges att den berörda medlemsstaten är skyldig att vidta effektiva åtgärder inom högst sex månader och att korrigeringen av det alltför stora underskottet skall slutföras under det år som följer på året då underskottet fastställdes, om inte särskilda omständigheter föreligger. Enligt artikel 3.4 skall också rådet i en rekommendation till en medlemsstat om att korrigera ett alltför stort underskott som riktmärke begära en årlig förbättring av det konjunkturrensade strukturella saldot på minst 0,5 % av BNP.9.  Särskilda omständigheter – som exempelvis storleken på underskottet och den pågående strukturomvandlingen av ekonomin – ansågs föreligga när rådet utfärdade sin rekommendation till Polen enligt artikel 104.7, som medgav en korrigering på medellång sikt, och senast 2007. Med hänsyn till att underskottsutfallen under perioden 2004–2006 låg betydligt under de underliggande målen i rådets rekommendation enligt artikel 104.7 och att den förväntade ekonomiska tillväxten för 2007 i stort sett har bekräftats, finns det ingen anledning att förlänga tidsfristen för att korrigera det alltför stora underskottet.10.  I uppdateringen av konvergensprogrammet från november 2006, som omfattade perioden 2006-2009, förutses också att det alltför stora underskottet kommer att korrigeras senast 2007, på samma sätt som i de tidigare programmen. Med utgångspunkt från det i programmet beräknade bättre än förväntade utfallet för 2006 (1,9 % av BNP), anges underskottsmålet för 2007 till 1,4 % av BNP. Därefter planeras underskottet minska till 1,0 % av BNP 2008 och till 0,6 % 2009. I dessa mål har inte effekterna på underskottet av Eurostats ovan nämnda beslut tagits med. Räknas dessa effekter med blir underskotten 3,9 % 2006, 3,4 % 2007, 3,1 % 2008 respektive 2,9 % 2009. I strukturella termer (dvs. konjunkturrensade saldon exklusive engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder, planeras underskottet årligen att minska med omkring ½ % av BNP under perioden 2007–2009.11.  Underskottet 2007 på 3,4 % av BNP skulle komma att överstiga referensvärdet 3 % av BNP. För att upphäva beslutet om att det föreligger ett alltför stort underskott enligt artikel 104.12 antas det i programmet att kommissionen och rådet, i enlighet med artikel 2.7 i rådets förordning (EG) nr 1467/97, kan ta hänsyn till den kostnad som belastar budgeten till följd av 1999 års pensionsreform enligt en linjär gradvis minskande skala som uppgår till 60 % 2007, eller omkring 1,2 % av BNP. För att Polen skall kunna utnyttja denna bestämmelse måste det visas att underskottet har minskat avsevärt och utan avbrott och har nått ned till en nivå som ligger nära referensvärdet. Eftersom underskottet har minskat avsevärt och utan avbrott under perioden 2004–2006 kommer underskottsutfallet för 2007 att avgöra om denna bestämmelse kan tillämpas på Polen.12.  Kommissionens höstprognos 2006 visade att underskottsmålet för 2007 är förenat med risker. Med hänsyn tagen till mer aktuell information som har blivit tillgänglig efter det att höstprognosen färdigställdes, särskilt det bättre än väntade utfallet för 2006 (nu uppskattat till 1,9 % av BNP), kommer underskottet för 2007 troligen att bli omkring 3,7 % av BNP (inklusive kostnaden för pensionsreformen), det vill säga något bättre än vad som hade beräknats i höstprognosen (omkring 4 % av BNP) men sämre än det senaste officiella målet (3,4 % av BNP).13.  I sitt yttrande av den [27 februari 2007] om uppdateringen av konvergensprogrammet från november 2006, granskar rådet de polska myndigheternas planer på medellång sikt för de offentliga finanserna. Sammantaget är slutsatsen att man i programmet räknar med att det alltför stora underskottet kommer att korrigeras senast 2007, men att de åtgärder som hittills har vidtagits inte förefaller vara lämpliga och att de åtgärder som planeras förefaller vara otillräckliga för att uppnå det resultatet. Även om man i programmet för de kommande åren räknar med att göra tillräckliga framsteg mot det medelfristiga målet i en situation med mycket goda tillväxtutsikter, är uppnåendet av budgetmålen och hållbarheten i anpassningen förenade med betydande risker. Riskerna för budgetmålen härrör bland annat från (i) ett gynnsamt makroekonomiskt scenario för perioden 2008–2009, (ii) betydande osäkerhet om huruvida planerade reformer faktiskt kommer att genomföras, och (iii) bristfälliga uppgifter om de åtgärder som främjar den beräknade utgiftsbegränsningen, vilka förefaller att befinna sig på ett tidigt planeringsstadium.14.  Generellt sett bör åtgärder för att konsolidera de offentliga finanserna säkerställa en varaktig förbättring av saldot i den offentliga sektorns finanser och samtidigt vara inriktade på att höja de offentliga finansernas kvalitet samt stärka ekonomins tillväxtpotential.HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.15.  De polska myndigheterna bör få den rådande situationen med ett alltför stort underskott att upphöra senast år 2007.16.  De polska myndigheterna bör minska underskottet i den offentliga sektorns finanser på ett trovärdigt och varaktigt sätt och i detta syfte säkerställa en förbättring av det strukturella saldot med 0,5 procentenheter av BNP mellan 2006 och 2007.Rådet fastställer den [27 augusti 2007] som tidsfrist för de polska myndigheterna att vidta effektiva åtgärder i detta syfte.Rådet uppmanar dessutom de polska myndigheterna att säkerställa att konsolideringen av de offentliga finanserna i riktning mot det medelfristiga målet för det strukturella underskottet på 1 % av BNP upprätthålls sedan det alltför stora underskottet har korrigerats.Denna rekommendation riktar sig till Republiken Polen.Utfärdad i Bryssel den [27 februari 2007].På rådets vägnarOrdförande [1] EGT L 209, 2.8.1997, s. 6. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 1056/2005 (EUT L 174, 7.7.2005, s. 5).[2] European Economy nr 2/2004. I kommissionens vårprognos 2004 beaktades uppgifter som Polen rapporterat i mars 2004 och som offentliggjorts av Eurostat (Eurostat nyhetsbrev 38/2004 av den 16 mars 2004).[3] Under tiden har underskottsuppgift+,8VW/ u tulmno&  s  ›  œ  Ü  en för 2003 ändrats i enlighet med gängse förfaranden. Den uppgår nu till 4,7 % av BNP.[4] EUT C 320, 24.12.2004, s. 15.[5] EUT L 62, 9.3.2005, s. 18.[6] Se följande webbplats: http://register.consilium.eu.int/pdf/en/04/st11/st11194.en04.pdf[7] Se Eurostats pressmeddelande nr 30/2004 av den 2 mars och kapitel I.13 – Klassificering av fonderade pensionsordningar och effekter på de offentliga finanserna av Eurostats handledning om offentliga underskott och offentlig skuld. De kan laddas ned från följande webbplats: http://epp.eurostat.ec.europa.eu/cache/ITY_OFFPUB/KS-BE-04-002/EN/KS-BE-04-002-EN.PDF.[8] Se Eurostats pressmeddelande nr 117/2004 av den 23 september 2004.[9] EUT L 414, 30.12.2006, s. 81.[10] Ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande om dokumentet ”Närmare angivelser för genomförandet av stabilitets- och tillväxtpakten samt riktlinjer för stabilitets- och konvergensprogrammens utformning och innehåll”, som godkändes av Ekofinrådet den 11 oktober 2005. Se särskilt punkt 5 i avsnitt I B i uppförandekoden.[11] EUT L 62, 30.12.2006, s. 18.[12] EGT L 209, 2.8.1997, s. 6. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 1056/2005 (EUT L 174, 7.7.2005, s. 5).[13] EUT C 320, 24.12.2004, s. 15.[14] EUT L 414, 30.12.2006, s. 81.