title: Rådets rekommendation av den 29 november 2021 om strategier för blandat lärande för högkvalitativ och inkluderande grundskole- och gymnasieutbildning 2021/C 504/03

text:
               14.12.2021

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 504/21

      RÅDETS REKOMMENDATION
      av den 29 november 2021
      om strategier för blandat lärande för högkvalitativ och inkluderande grundskole- och gymnasieutbildning
      (2021/C 504/03)
      EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION,
      med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 165 och 166,
      med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, och
      AV FÖLJANDE SKÄL:

                  (1)

                  Covid-19-pandemin har påverkat och satt en helt ny press på utbildningssystemen inom hela EU och i resten av världen. Restriktionerna i samhället har medfört stora förändringar i undervisningen och lärandet samt i kommunikationen och samarbetet inom utbildningsväsendet (1). Förändringarna har påverkat elever och deras familjer, lärare, skolledare och andra yrkesgrupper som stöder utbildning, till exempel socialarbetare, psykologer och andra rådgivningsspecialister, hälso- och sjukvårdspersonal och kulturutbildare. Medlemsstaterna har snabbt kunnat ta fram lösningar och stöd för distansundervisning genom att i många fall använda sig av digital teknik. Nyttiga lärdomar har dragits om nya möjligheter för utbildningssektorn, bland annat en betydande ökning av lärarnas digitala färdigheter och kompetenser och närmare samarbete mellan skolan och samhället i stort. Många medlemsstater har dock upplevt brister i systemet med en utbredd avsaknad av beredskap och resurser för övergången till en ny strategi för undervisning och lärande, vilket har belyst och förvärrat befintliga ojämlikheter, luckor och behov (2). Dessa brister i utbildningssystemen behöver åtgärdas, och man behöver också förbättra utbildningssystemens motståndskraft så att de på ett bättre sätt kan hantera och anpassas till föränderliga förhållanden i framtiden.

                  (2)

                  Rådet uppmanar i sina slutsatser om arbetet med att motverka covid-19-krisen på utbildningsområdet medlemsstaterna att ”återuppta undervisningsverksamhet med fysisk närvaro”, att tillhandahålla ”möjligheter till lärande på distans, digitalt lärande och blandat lärande” och samtidigt ”ägna ytterligare uppmärksamhet åt att lika möjligheter [...] säkerställs”. I rådets slutsatser om digital utbildning i Europas kunskapssamhällen (3) uppmanas dessutom kommissionen att ”i nära samarbete med medlemsstaterna och på ett evidensbaserat sätt följa upp” ovannämnda slutsatser ”med målet att uppnå samsyn på unionsnivå om strategierna för effektiva, inkluderande och engagerande processer för lärande på distans”.

                  (3)

                  I handlingsplanen för digital utbildning 2021–2027 beskriver EU-kommissionen sin vision för en digital utbildning i Europa som håller hög kvalitet och är inkluderande och tillgänglig för alla. Handlingsplanen är också en uppmaning till ökat samarbete på europeisk nivå för att lära av covid-19-pandemin och anpassa utbildningssystemen till den digitala tidsåldern. Planen framhåller teknikens potential att skapa ett mer tillgängligt, flexibelt, individanpassat och elevinriktat lärande. Syftet är att ta itu med ojämlikheterna inom utbildning när digitala färdigheter och kompetenser, tillgång till lämpliga verktyg och stabil internetuppkoppling saknas. Handlingsplanen understryker behovet av att stärka den digitala kapaciteten i utbildningssystemen.

                  (4)

                  Att främja kompetensutveckling är ett av målen för ett europeiskt utbildningsområde som kan ”ta vara på utbildningens och kulturens hela potential som drivkraft för jobb, social rättvisa och ett aktivt medborgarskap och som ett sätt att uppleva den europeiska identiteten i hela dess bredd” (4). I sin resolution om en strategisk ram för det europeiska utbildningssamarbetet inför och bortom ett europeiskt område för utbildning (2021–2030) (5) fastställer rådet att det viktigaste målet för det europeiska utbildningssamarbetet är att stödja vidareutvecklingen av de av medlemsstaternas utbildningssystem som har som syfte att säkerställa dels samtliga medborgares personliga, sociala och yrkesmässiga utveckling, samtidigt som man främjar demokratiska värden, jämlikhet, social sammanhållning, ett aktivt medborgarskap och en interkulturell dialog, dels ett hållbart ekonomiskt välstånd, den gröna och den digitala omställningen samt anställbarhet.

                  (5)

                  Enligt den första principen i den europeiska pelaren för sociala rättigheter (6) har var och en rätt till god, inkluderande utbildning och livslångt lärande för att bibehålla och tillägna sig färdigheter som tillåter att man deltar fullt ut i samhället och framgångsrikt klarar övergångar i arbetslivet. Enligt pelarens elfte princip har barn från mindre gynnade förhållanden rätt till särskilda åtgärder som ger dem lika möjligheter. Den faktiska tillämpningen av dessa principer är i hög grad beroende av medlemsstaternas beslutsamhet och åtgärder. Åtgärder på EU-nivå kan komplettera nationella åtgärder och kommissionen presenterade sitt bidrag i handlingsplanen för den europeiska pelaren för sociala rättigheter (7).

                  (6)

                  I den europeiska kompetensagendan (8) fastställs åtgärder för att hjälpa enskilda och företag att utveckla fler och bättre färdigheter och dra nytta av dem genom att stärka hållbar konkurrenskraft och bygga upp motståndskraft för att reagera på kriser med utgångspunkt i lärdomarna från covid-19-pandemin. Det föreslås också att man ska främja utbildning inom naturvetenskap, teknik, ingenjörsvetenskap och matematik (s.k. STEM) via forsknings- och innovationsåtgärder.

                  (7)

                  I rådets rekommendation om inrättande av en europeisk barngaranti (9) uppmanas medlemsstaterna att garantera behövande barn (dvs. barn som riskerar fattigdom eller social utestängning) faktisk och kostnadsfri tillgång till utbildning och skolbaserade aktiviteter. I EU-strategin för barnets rättigheter (10) uppmanas till inkluderande utbildning av god kvalitet.

                  (8)

                  I dagens snabbt föränderliga och tätt sammanlänkade värld behöver alla besitta en rad olika kompetenser och utveckla dessa under hela livet. De nyckelkompetenser som anges i den europeiska referensramen för nyckelkompetenser för livslångt lärande (11) syftar till att lägga grunden för mer jämlika och demokratiska samhällen. De bemöter behovet av hållbar tillväxt för alla, social sammanhållning och vidareutveckling av den demokratiska kulturen.

                  (9)

                  Enligt rådets rekommendation om nyckelkompetenser för livslångt lärande (12) underlättas kompetensutveckling genom att olika inlärningsmetoder och lärandemiljöer främjas, bland annat genom adekvat användning av digital teknik; stöd ges till utbildningspersonal och andra aktörer som stöder inlärningsprocesser, däribland familjer; bedömningen och valideringen av nyckelkompetenser som förvärvats i olika sammanhang stöds och vidareutvecklas; och samarbetet inom utbildning och mellan utbildnings- och lärandemiljöer på alla nivåer och på olika områden stärks.

                  (10)

                  I rådets rekommendation om yrkesutbildning för hållbar konkurrenskraft, social rättvisa och motståndskraft (13) föreslås en moderniserad EU-vision för yrkesutbildningen, bland annat när det gäller digitalisering och användning av blandat lärande. Enligt Osnabrück-förklaringen om yrkesutbildning som en viktig faktor för återhämtning och en rättvis omställning till digitala och gröna ekonomier kan digitalt lärande spela en viktig och kompletterande roll (14).

                  (11)

                  I rådets slutsatser om europeiska lärare och utbildare inför framtiden (15) konstateras att lärare, utbildare och skolledare är en oumbärlig drivkraft för utbildningen, som bör delta i utformningen av utbildningspolitik och självständigt kunna tillämpa politiken i praktiken men som också behöver en omfattande strategi för grundläggande utbildning, introduktion och fortsatt yrkesmässig utveckling.

                  (12)

                  Pandemin har ökat den under lång tid uttryckta oron över barns och ungdomars fysiska, psykiska och känslomässiga välbefinnande. Alla barn och ungdomar bör ges det stöd de behöver för att kunna leva sunt och aktivt (16), vilket främjar goda livslånga vanor, och bör ha möjlighet att delta i olika idrottsaktiviteter och andra fysiska aktiviteter som stärker motoriska färdigheter och främjar psykiskt och känslomässigt välbefinnande. Barn och ungdomar behöver också stöd för psykiskt och känslomässigt välbefinnande under inlärningen, och lära sig hur de ska hantera svåra omständigheter i skolan och bete sig säkert och ansvarsfullt på nätet (17). Stöd behövs också för de elever som tillbringar långa perioder utan sina familjer, kamrater eller stödpersonal på skolan. Det är också viktigt att hitta områden för förbättringar eller korrigeringar för att ta itu med lärandeförluster och konsekvenser för välbefinnandet.

                  (13)

                  Lärande på olika sätt och i olika miljöer, t.ex. skolan, hemmet, utomhus, kulturmiljöer, arbetsplatser och digitala miljöer kan motivera barn och ungdomar och stärka en bred kompetensutveckling, men det är definitivt också viktigt med lärande med fysisk närvaro. Detta kan i sin tur hjälpa dem att inse hur viktig den formella utbildningen är för deras liv i samhället och öka det aktiva engagemanget i lokala och globala frågor, till exempel gällande hållbarhet, miljö och klimatförändringar.

                  (14)

                  Utbildning är en grundläggande mänsklig rättighet och en av barnets rättigheter. Tillgång till utbildning måste garanteras oavsett miljö – i skolan, på andra fysiska platser, på distans eller en kombination av alla – och oberoende av elevernas mångfald av privata och sociala förutsättningar. Även om det efter pandemin definitivt också är viktigt med undervisning i skolan och med fysisk närvaro är strategier för blandat lärande en möjlighet att göra utbildningen bättre, mer relevant och mer inkluderande, bland annat genom bättre utbildningsmöjligheter på landsbygden och i de yttersta randområdena och i ösamhällen, och för elever som (tillfälligt) inte går i skolan på heltid, exempelvis de som tillhör resande folkgrupper eller är barn till arbetstagare utan fast arbetsplats, unga omsorgsgivare, de som har hälsoproblem eller är inlagda på sjukhus, de som utövar elitidrott och de som går yrkesutbildning eller utför betalt arbete. Alla miljöer och verktyg bör vara lika tillgängliga för minoritetsgrupper, barn och ungdomar med funktionsnedsättning och från samhällsekonomiskt missgynnade förhållanden och bör inte leda till diskriminering eller segregering.

                  (15)

                  Med strategier för blandat lärande erkänns skolans betydelse som en gemensam miljö för personlig kontakt och socialt umgänge, vilket är viktigt för lärandet som ett sätt att förstå omvärlden. Härvid har både skolans arkitektur och inredning betydelse.

                  (16)

                  Strategier för blandat lärande kan främja en bred kompetensutveckling på grund av den mångfald av inlärningsuppgifter och verktyg som de kan omfatta. Användningen av digital teknik med olika typer av uppkopplade enheter kan underlätta elevens interaktion med andra elever, program för lärande och andra informationskällor, och kan stödja lärande med fysisk närvaro och lärande i olika miljöer. Strategier för blandat lärande kan underlätta inhämtande av digitala färdigheter och datorkompetens. Kompletterande användning av naturvetenskaplig utrustning, öppna lärresurser (OER), verktyg, vardagsföremål, publikationer samt skriv- och bildkonstverktyg kan öka kreativiteten och det personliga uttrycket både individuellt och i grupp.

                  (17)

                  Strategier för blandat lärande kräver en konsekvent och systemomfattande strategi för att skapa gynnsamma förutsättningar. Det innefattar att involvera personal med varierade kunskapsområden och att främja samarbete med samhället, vilket uppmuntrar till ett gemensamt ansvar för barns och ungdomars utveckling. Effektiviteten av de systematiska åtgärderna för att stödja strategier för blandat lärande kommer också att kräva att man tydliggör och stöder samarbetet mellan olika delar av ekosystemet, mellan lokala, regionala och nationella utbildningsmyndigheter, förlag och andra aktörer som tillhandahåller läromedel och teknik, forsknings- och utbildningsinstitutioner, samfund, det civila samhällets organisationer och initiativ samt familjerna och eleverna själva, oberoende av deras behov eller förmåga.

                  (18)

                  Strategier för blandat lärande är allmänt etablerade som metod inom grundläggande yrkesutbildning (18), men pandemirestriktionerna har utmanat institutionernas och organisationernas förmåga att erbjuda praktik och upprätthålla kontakten med lärare och handledare. Lärlingsutbildningar har inte heller kunnat erbjudas i lika stor utsträckning. Möjligheterna att skaffa sig praktiska erfarenheter minskade vilket underströk yrkesutbildningens behov av digital teknik såsom digitala enheter, lärplattformar, webbaserade meritförteckningar samt förstärkt och virtuell verklighet för simuleringar. Detta har också ökat behovet av att förstå och samordna användningen av digital teknik för lärande i olika miljöer (t.ex. i skolan eller under praktikperioder) för att förbereda eleverna inför livet och den framtida arbetsmarknaden.

                  (19)

                  Det icke-formella lärandets omfattning och betydelse har visats tydligt genom erfarenheterna från ungdomsarbete, volontärarbete och deltagande i kulturella aktiviteter som idrott på gräsrotsnivå. Icke-formellt lärande spelar en viktig roll i utvecklingen av väsentliga sociala, kommunikativa, kognitiva och personliga färdigheter, inbegripet kreativitet. Färdigheter som dessa underlättar unga människors övergång till vuxenlivet, ett aktivt medborgarskap och arbetslivet (19). Bättre samarbete mellan formella och icke-formella lärandemiljöer är också en del av att hitta nya inlärningsmetoder (20).

                  (20)

               Denna rekommendation respekterar till fullo principerna om subsidiaritet och proportionalitet. Den erkänner att graden av autonomi hos utbildningsinstitutioner varierar stort medlemsstaterna emellan. I vissa medlemsstater åtnjuter utbildningsinstitutioner, lärarhögskolor samt lärare och utbildare en hög grad av autonomi. Rekommendationen kommer att genomföras i enlighet med nationella förhållanden.
            Följande definition av blandat lärande beaktas:
      I denna rekommendation avses med blandat lärande inom formell utbildning en rad olika metoder, och begreppet ska förstås som när en skola (inom ramen för grundskole- eller gymnasieutbildning, inklusive yrkesutbildning), lärare, utbildare eller elev använder flera metoder i inlärningsprocessen:

                  —

                  en kombination av klassrumsundervisning och undervisning i andra fysiska miljöer än i skolan (antingen i närvaro av en lärare/utbildare eller åtskild i tid och/eller rum vid distansundervisning), och

                  —

                  en kombination av olika lärandeverktyg som kan vara digitala (även nätbaserat lärande) och icke-digitala.

            Lärarna, utbildarna och skolorna väljer efter eget yrkesmässigt och pedagogiskt omdöme hur metoderna ska införas som en del av effektiva lärandeuppgifter som stödjer en bred kompetensutveckling, beroende på elevernas ålder, förmåga och förutsättningar och avsedda läranderesultat.

         Andra fysiska miljöer kan t.ex. dels vara hemmet och sjukhus (när det gäller sjuka eller skadade barn), dels vara kultur- och minnesinstitutioner, lantbruk, företag och andra arbetsplatser, naturområden och utomhusmiljöer, idrottsanläggningar och utrymmen för ungdomar.

         Distansundervisning definieras som lärande som äger rum med läraren eller utbildaren åtskild från eleven i tid och/eller rum, med hänsyn till nationella förhållanden.

         Nätbaserat lärande definieras som lärande som äger rum med hjälp av digital teknik som kopplar samman olika enheter och underlättar samspelet mellan eleven och lärare, utbildare eller annan utbildningspersonal, eller andra elever, i syfte att tillägna sig lärandeinnehåll eller annan information för att uppnå målen i program för lärande.

         Digitala lärandeverktyg kan t.ex. omfatta smartboards och projektorer för samarbete i klassrummen, mobila enheter, surfplattor och bärbara datorer med applikationer för att planera, undersöka och dela arbete, radio- och tv-apparater för att kunna följa program, verktyg för förstärkt och virtuell verklighet samt applikationer som ökar interaktiviteten. Digitala lärandeverktyg behöver inte alltid vara uppkopplade till internet,
      HÄRIGENOM REKOMMENDERAS MEDLEMSSTATERNA ATT GÖRA FÖLJANDE:

                  1.

                  Baserat på lärdomarna från covid-19-krisen stödja utbildningssystemens återhämtning och beredskap genom att ta itu med pandemins konsekvenser för elever, lärare, utbildare och annan utbildningspersonal, utveckla mer långsiktiga strategier för blandat lärande och bygga vidare på framgångsrik innovation som introducerats eller provats under pandemin för att utbyta och sprida god praxis enligt de principer som anges i denna rekommendation (21). Dessa innovationer ersätter inte undervisning i skolan och undervisning med fysisk närvaro utan är ett komplement.

                  2.

                  Stödja eleverna genom att överväga följande åtgärder:

         Som ett direkt svar på krisen

                  a)

                  Tillhandahålla ytterligare möjligheter till lärande och riktat stöd till elever för att avhjälpa inlärningsförlusten på grund av de partiella skolstängningarna och restriktionerna för undervisning med fysisk närvaro, särskilt till elever med inlärningssvårigheter, elever med särskilda utbildningsbehov, elever från mindre gynnade grupper eller elever som på annat sätt har påverkats av avbrott i utbildningen. Det kan till exempel omfatta ökat individanpassat stöd och personlig handledning, mentorskap (även ömsesidigt), inkluderande lärgemenskaper, tilldelning av extra lärarresurser till klassen (t.ex. två lärare i klassrummet), ökat rådgivningsstöd, extra undervisning under läsåret och/eller skolloven och tillgång till kompletterande inlärningsmiljöer, som offentliga bibliotek och allmänna samlingslokaler, och till fritidsverksamhet med pedagogiskt stöd.

                  b)

                  Prioritera elevernas och deras familjers fysiska och psykiska välbefinnande. Detta kan inbegripa stärkt psykologiskt stöd och utarbetande av vägledning för psykisk hälsa, till exempel riktlinjer för elevhälsa och åtgärder mot mobbning i skolplanen, övervaknings- och kvalitetssäkringsförfaranden (som en del av den normala kvalitetssäkringen eller skolinspektionen eller i samband med särskilda bedömningar av skolans situation i samband med pandemin), tillsättning av särskild personal eller bättre tillgång till psykologisk behandling och behörig stödpersonal.

                  c)

                  Främja utvecklingen av digitala färdigheter och kompetenser hos alla elever och deras familjer, med hänsyn till den digitala klyftan och den digitala klyftan mellan kvinnor och män, samtidigt som man tar itu med alla stereotyper och fördomar, bland annat könsstereotyper och könsdiskriminering, och främja utbildningssystemens digitala kapacitet genom att uppmuntra investeringar på skol- och kommunnivå i tillgänglig utrustning och internetuppkoppling och genom att skapa möjligheter att förbättra digitala färdigheter och kompetenser, bland annat användning av teknik för kommunikation, både för självständigt lärande och lärande i grupp och för självbedömning för att förbättra inlärningen ytterligare. Genom investeringar och reformer enligt nationella planer och planer inom faciliteten för återhämtning och resiliens säkerställs att alla elever har tillgång till den utrustning och de utbildningsmöjligheter som krävs.

         För att stödja återhämtningen och den mer långsiktiga utbildningsberedskapen

                  d)

                  Undersöka olika sätt att utveckla strategier för blandat lärande inom grundskole- och gymnasieutbildningen, inbegripet yrkesutbildningen, till förmån för alla elever och att säkerställa en varaktig positiv inverkan på undervisningen och lärandet som är anpassad till elevernas ålder, förmåga, särskilda behov och lärandemål, samtidigt som värdet av undervisning i skolan och undervisning med fysisk närvaro erkänns fullt ut. Detta kan bland annat bestå i att stärka utvecklingen och införandet av olika lärandeverktyg för att ge möjligheter till undersökning och uttryck, bland annat för att öka den vetenskapliga och digitala kompetensen och mediekunnigheten, att främja lärande där olika miljöer kombineras för att berika inlärningserfarenheterna, att skapa en bra balans mellan lärarledd och elevledd undervisning och självständigt arbete och grupparbete samt att undersöka inlärningsmetoder för att göra nya möjligheter attraktiva och hitta bättre lösningar för både elever och lärare.

                  e)

                  Använda strategier för blandat lärande som ett sätt att ge eleverna välbefinnande, självständighet och ett individanpassat lärande (med hänsyn till ålder, förutsättningar och behov av specialundervisning) och att utveckla personlig och social kompetens samt kompetens att lära sig att lära (en av de åtta nyckelkompetenserna för livslångt lärande (22) som vidareutvecklas i kommissionens initiativ (23) om den europeiska ramen LifeComp).

                  3.

                  Stödja lärarna och utbildarna genom att överväga följande åtgärder:

         Som ett direkt svar på krisen

                  a)

                  Stödja lärarnas självbedömning av användning av digital teknik samt fortbildningskurser och andra former av fortbildning för lärare och utbildare för att hjälpa dem att använda och integrera digitala program och verktyg i sin undervisning (24). Utveckla och sprida pedagogiska moduler och resurser (online och på plats) som gör det lättare för lärarna och utbildarna att anpassa sin undervisning och sina undervisningsmetoder till strategier för blandat lärande (25), baserat på erfarenheter och återkoppling, och samarbeta med lärarna och utbildarna kring användningen av nya verktyg och material, bland annat kring hur man kan arbeta i digitala miljöer på ett säkert och etiskt sätt och hur man kan hjälpa eleverna att göra det.

                  b)

                  Öka fokus på välbefinnande och kvalitet i yrkeslivet för lärare och utbildare, skolledare och annan utbildningspersonal för att minska stress och förhindra utbrändhet. Detta kan inbegripa att underlätta tillgången till kvalificerade yrkesverksamma och tjänster inom psykisk hälsa och stöd, främja utveckling och/eller organisering av ömsesidigt stöd för att minska stress och tillhandahålla bättre möjligheter till utbildning i resiliens och psykisk hälsa inom grundläggande lärarutbildning och fortsatt yrkesmässig utveckling.

         För att stödja återhämtningen och den långsiktiga beredskapen hos lärare och utbildare

                  c)

                  Integrera strategier för blandat lärande i grundläggande lärarutbildning (26) och fortsatt yrkesmässig utveckling (27) för att hjälpa utbildningspersonalen att anpassa undervisningen efter det yrkesmässiga sammanhanget och ge dem kompetens att underlätta lärande i olika inomhus- och utomhusmiljöer samt med olika verktyg och uppgifter.

                  d)

                  Ge tillgång till kunskapscentrum och till lämpliga resurser för att vägleda och förbättra strategierna för blandat lärande. Hjälpa utbildningspersonal att utveckla strategier för blandat lärande utifrån specifika förhållanden genom personalutbyte och peer learning, skapa starka skolteam genom lärande i grupp, nätverk, samarbetsprojekt och praktikgemenskaper.

                  e)

                  Ta fram riktlinjer för nya metoder för bedömning och slutprov, även nätbaserade, med verktyg för formativ och summativ bedömning som är lämpliga för olika utbildningsnivåer och lärandemiljöer.

                  f)

                  Uppmuntra utbildningspersonal att delta i försöksprojekt och forskning, till exempel att testa användningen av uppgifter i andra lärandemiljöer och användningen av digital teknik till stöd för undervisningen och lärandet.

                  4.

                  Stödja skolorna genom att överväga följande åtgärder:

         Som ett direkt svar på krisen

                  a)

                  Tillhandahålla verktyg och resurser för strategier för blandat lärande samt vägledning för hur skolor kan använda dessa på ett effektivt sätt (28).

                  b)

                  Anlita eller anställa mer personal för att ge mer tid till individuellt stöd i skola och fritidsverksamhet, om detta är möjligt.

                  c)

                  Stödja effektiva samarbeten kring infrastruktur och resurser mellan olika utbildningsanordnare, bland annat lokala och regionala myndigheter, näringslivet, yrkesorganisationer, konst, kulturarv, idrott, natur, institut för forskning och högre utbildning, det civila samhället, förlag och andra aktörer som tillhandahåller läromedel och teknik samt institutioner och organisationer för forskning och utbildning.

                  d)

                  Stödja skolor att övervaka och själva utvärdera sina strategier och metoder för inkludering avseende strategier för blandat lärande och vidta nödvändiga åtgärder för att åtgärda brister, bland annat med hjälp av EU-verktyg (29).

                  e)

                  Öka föräldrars, vårdnadshavares och familjers förståelse för miljöer, verktyg och uppgifter för lärande via systematisk kommunikation och vägledning, utan att detta leder till ytterligare bördor för dem.

         Stödja långsiktig återhämtning och förbättra kapaciteten för organisatoriska förändringar

                  f)

                  Investera i snabb internetuppkoppling i skolan och miljöer för distanslärande, vilket är avgörande för nätbaserat lärande, tillsammans med planer för underhåll och modernisering av den tekniska infrastrukturen.

                  g)

                  Om så är möjligt och i linje med nationell och regional lagstiftning och nationella och regionala förhållanden, låta skolorna ha en lämplig nivå av självbestämmande (skolstyrelser, rektorer, andra skolledare) för att underlätta innovation, reaktivitet och anpassning till lokala och regionala behov.

                  h)

                  Stödja skolledare, som är centrala vid organisatoriska förändringar och löpande förbättringar, med särskild yrkesutveckling och vägledning för deras uppdrag. Göra det lättare för skolor och utbildningsanordnare att överväga strategier för blandat lärande i sin strategiska planering och förfaranden för att förbättra skolan, vilket kan inkludera självbedömningsverktyg.

                  i)

                  Främja dialog och utbyte mellan en rad olika aktörer, inbegripet familjer, inom både klassrumsundervisning och andra fysiska miljöer samt inom distansundervisning för att få återkoppling och idéer för vidareutveckling från olika källor. Detta bör också omfatta dialog, vägledning och strategier för att värna om barns och ungdomars säkerhet och för att säkerställa konfidentialitet och skydd av deras uppgifter samt deras trygghet och integritet i den digitala världen.

                  j)

                  När så är möjligt, utnyttja en del av en skolornas interna och/eller externa resurser för översyn och kvalitetssäkring för en kombination av inlärningsmiljöer och utbildningsverktyg, med utvärdering av eller via andra aktörer än skolan.

                  5.

                  Fullt ut utnyttja EU-medel och expertis för reformer och investeringar i infrastruktur, verktyg och pedagogik för att öka resiliensen och beredskapen för framtidssäkrade skolor, särskilt Erasmus+, faciliteten för återhämtning och resiliens, Europeiska socialfonden+, Europeiska regionala utvecklingsfonden (Eruf), programmet för ett digitalt Europa, Horisont Europa och instrumentet för tekniskt stöd.

                  6.

                  Investera i forskning om samt övervakning och utvärdering av de politiska utmaningarna och effekterna av dessa initiativ på utbildningsekosystemet för att bygga vidare på erfarenheterna och för användning i framtida politiska reformer, bland annat genom att bygga vidare på elevernas erfarenheter och på de uppgifter som samlats in, om de finns tillgängliga, för att ta fram bästa praxis och skräddarsydda AI-lösningar för att förbättra utbildningsprogram.

                  7.

                  Vidta åtgärder och följa upp genomförandet av denna rekommendation, i linje med nationella och regionala utbildningssystem. Om lämpligt, beakta alla åtgärder som stöder strategier för blandat lärande i de nationella handlingsplanerna för genomförandet av den europeiska barngarantin.

            HÄRIGENOM UPPMANAS KOMMISSIONEN ATT, MED VEDERBÖRLIGT BEAKTANDE AV SUBSIDIARITETSPRINCIPEN OCH DE NATIONELLA FÖRHÅLLANDENA, GÖRA FÖLJANDE:

                  1.

                  Stödja genomförandet av rekommendationen genom att främja ömsesidigt lärande och utbyte mellan medlemsstaterna och alla berörda parter, med förbehåll för inrättande av fler åtgärder eller ytterligare utveckling av dem, genom

                              i)

                              den strategiska ramen för det europeiska utbildningssamarbetet inför och bortom ett europeiskt område för utbildning (2021–2030) (30),

                              ii)

                              det nya europeiska digitala utbildningscentret och den nya strukturerade dialogen med medlemsstaterna, som kommer att inrättas inom ramen för handlingsplanen för digital utbildning 2021–2027 för att stärka sektorsövergripande samarbete om digital utbildning,

                              iii)

                              EU-onlineplattformar och grupper för utbildning, inklusive School Education Gateway, eTwinning och den europeiska verktygslådan för skolor för att främja inkluderande utbildning och minska andelen elever som lämnar skolan med högst grundskoleutbildning.

                  2.

                  Stödja utvecklingen av resurser i samarbete med medlemsstaterna, för användning på frivillig basis, bland annat genom

                              i)

                              evidensbaserat vägledningsmaterial om design för lärande och organisering av skolans arbete inom ramen för strategier för blandat lärande, inbegripet material om möjliga digitala verktyg, metoder för bedömning och validering av lärande och dataskydd, integritet och onlinesäkerhet,

                              ii)

                              skapande och utbyte av digitalt utbildningsinnehåll av hög kvalitet, varvid även potentialen hos den europeiska ramen för digitalt utbildningsinnehåll, som för närvarande håller på att utarbetas av kommissionen, utforskas.

                  3.

                  Stödja möjligheter till fortbildning och utbildning för lärare, utbildare och annan utbildningspersonal genom att

                              i)

                              främja storskaliga öppna nätkurser om strategier för blandat lärande för lärare, pedagoger, skolledare och lärarutbildare på plattformen School Education Gateway och att utbildningspersonal på skolor deltar i dessa kurser i stor omfattning,

                              ii)

                              utbyta god praxis från personalutbyte, projekt och nätverk inom Erasmus+, bland annat via nätgemenskapen eTwinning, kommande Erasmus+ lärarakademier och yrkeskunskapscentrum,

                              iii)

                              främja det nya onlineverktyget Selfie för lärare, som kan hjälpa lärare att utvärdera och planera att ytterligare förbättra sin digitala kompetens. Detta bygger vidare på Selfie-verktyget för digital planering av hela skolan vilket kan bidra till effektiva strategier för blandat lärande, även inom yrkesutbildning.

                  4.

                  Arbeta med alla aktörer, inbegripet program- och maskinvaruleverantörer, för att få till stånd en bättre digital infrastruktur och bättre digitala verktyg och användning därav inom utbildning och dessutom framhålla betydelsen, i detta sammanhang, av konfidentialitet och dataskydd.

                  5.

                  Stödja initiativ för att vidareutveckla och främja en inkluderande och likvärdig utbildning av god kvalitet och livslångt lärande för alla, särskilt för att inkludera elever med olika förutsättningar som påverkar deras tillgång till särskilda inlärningsmiljöer och utbildningsverktyg samt för att inkludera de elever som behöver riktat stöd under inlärningen.

                  6.

                  Fortsätta stödja medlemsstaterna i att genomföra reformer för att förbättra utbildningssystemens kvalitet och inkludering och stödja deras digitala beredskap, i linje med målen i handlingsplanen för digital utbildning 2021–2027.

                  7.

                  Ta upp utarbetandet av strategier för blandat lärande inom grundskole- och gymnasieutbildningen, inbegripet yrkesutbildningen, i regelbundna lägesrapporter om det europeiska området för utbildning och handlingsplanen för digital utbildning 2021–2027.

         Utfärdad i Bryssel den 29 november 2021.

               På rådets vägnar

            S. KUSTEC

               Ordförande

         (1)  Rådets slutsatser om arbetet med att motverka covid-19-krisen på utbildningsområdet, (EUT C 212 I, 26.6.2020, s. 9).

         (2)  Se arbetsdokumentet från kommissionens avdelningar SWD(2021) 219 final, del 1, s. 6 (fotnot 2).

         (3)  EUT C 415, 1.12.2020, s. 22.

         (4)  COM(2017) 673 final.

         (5)  EUT C 66, 26.2.2021, s. 1.

         (6)  EUT C 428, 13.12.2017, s. 10.

         (7)  COM(2021) 102 final.

         (8)  COM(2020) 274 final.

         (9)  EUT L 223, 22.6.2021, s. 14.

         (10)  COM(2021) 142 final.

         (11)  EUT C 189, 4.6.2018, s. 7.

         (12)  EUT C 189, 4.6.2018, s. 1.

         (13)  EUT C 417, 2.12.2020, s. 1.

         (14)  Godkänd den 30 november 2020.

         (15)  EUT C 193, 9.6.2020, s. 11.

         (16)  På EU-nivå lanserar till exempel Europeiska kommissionen initiativet ”En hälsosam livsstil för alla” som en tvåårig kampanj som syftar till att koppla samman idrott och aktiva livsstilar med hälso- och sjukvårdspolitik, livsmedelspolitik och annan politik.

         (17)  Se JRC:s rapport The likely impact of COVID-19 on education: Reflections based on the existing literature and recent international datasets (Di Pietro, G., Biagi, F., Dinis Mota Da Costa, P., Karpinski, Z. och Mazza, J., 2020).

         (18)  Grundläggande yrkesutbildning genomförs vanligtvis på gymnasienivå och eftergymnasial nivå innan eleverna går ut i arbetslivet. Undervisningen bedrivs antingen i en skolbaserad miljö (främst i klassrum) eller i arbetsplatsliknande miljöer, till exempel i utbildningscentrum och företag, beroende på landets utbildningssystem och ekonomiska struktur.

         (19)  Rådets slutsatser om ungdomsarbetets roll till stöd för ungdomars utveckling av viktiga livskunskaper som underlättar en lyckad övergång till vuxenlivet, ett aktivt medborgarskap och arbetslivet (EUT C 189, 15.6.2017, s. 30).

         (20)  Rådets slutsatser om att maximera den roll som idrott på gräsrotsnivå spelar för att utveckla övergripande färdigheter, särskilt bland ungdomar (EUT C 172, 27.5.2015, s. 8).

         (21)  Den ram för blandat lärande som presenteras i arbetsdokumentet från kommissionens avdelningar, SWD (2021) 219 final, kan utgöra en grund för särskilda åtgärder som anpassas till ländernas situation.

         (22)  Rådets rekommendation av den 22 maj 2018 om nyckelkompetenser för livslångt lärande (EUT C 189, 4.6.2018, s. 1).

         (23)  LifeComp består av tre sammanflätade kompetensområden: ”personlig kompetens”, ”social kompetens” och ”att lära sig att lära”. Varje område består av tre kompetenser enligt följande: självreglering, flexibilitet och välbefinnande (personlig kompetens); empati, kommunikation och samarbete (social kompetens); dynamiskt tänkesätt, kritiskt tänkande och inlärningsplanering (att lära sig att lära). LifeComp-kompetenser gäller alla områden i livet och kan förvärvas under hela livet genom formell, informell och icke-formell utbildning. Läs mer på https://ec.europa.eu/jrc/en/lifecomp

         (24)  Den 5 oktober 2021 lanserade Europeiska kommissionen det nya verktyget ”Selfie för lärare” som kan hjälpa lärare att planera utvecklingen av sin digitala kompetens.

         (25)  I School Education Gateway finns redan en del resursmaterial för lärare och utbildare om blandat lärande.

         (26)  En formell utbildning för att få behörighet och arbeta som lärare. En sådan utbildning erbjuds vanligtvis av pedagogiska institutioner på universitet eller av lärarhögskolor (se ordlistan i arbetsdokumentet från kommissionens avdelningar, SWD (2021) 219 final).

         (27)  Fortbildning som yrkesverksamma deltar i för att öka kompetensen under karriären (se ordlistan i arbetsdokumentet från kommissionens avdelningar, SWD(2021) 219 final).

         (28)  Selfie-verktyget kan hjälpa skolor att utvärdera den aktuella situationen och identifiera behov. Verktyget är modulärt och kan anpassas av varje skola för att ta hänsyn till specifika förhållanden.

         (29)  Europeiska verktygslådan för skolor innehåller insatser för att främja inkluderande utbildning och minska andelen elever som lämnar skolan med högst grundskoleutbildning. Den erbjuder en mängd resurser, praktiska exempel och ett självbedömningsverktyg för skolor.

         (30)  EUT C 66, 26.2.2021, s. 1.


               15.12.2021

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 506/109

      P9_TA(2021)0163
      Förbindelserna mellan EU och Indien
      Europaparlamentets rekommendation av den 29 april 2021 till rådet, kommissionen och vice ordföranden för kommissionen/unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik om förbindelserna mellan EU och Indien (2021/2023(INI))
      (2021/C 506/17)

         Europaparlamentet utfärdar denna rekommendation

                  —

                  med beaktande av det kommande mötet mellan EU:s och Indiens ledare den 8 maj 2021 i Porto, Portugal,

                  —

                  med beaktande av det strategiska partnerskapet mellan EU och Indien, som inrättades 2004,

                  —

                  med beaktande av 1994 års samarbetsavtal mellan EU och Indien,

                  —

                  med beaktande av det gemensamma uttalandet och det strategiska partnerskapet mellan EU och Indien: A Roadmap to 2025 (1) (”en färdplan för 2025”) som antogs vid det virtuella toppmötet mellan EU och Indien den 15 juli 2020, och andra gemensamma uttalanden som nyligen undertecknats, bland annat på områdena terrorismbekämpning, klimat och energi, urbanisering, migration och rörlighet samt partnerskapet mellan EU och Indien för vatten,

                  —

                  med beaktande av det gemensamma meddelandet från vice ordföranden för kommissionen/unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik och kommissionen av den 20 november 2018 EU:s strategi för Indien (JOIN(2018)0028) och rådets därtill hörande slutsatser om EU:s strategi för Indien av den 10 december 2018 (14634/18),

                  —

                  med beaktande av det gemensamma meddelandet från vice ordföranden/den höga representanten och kommissionen av den 19 september 2018 Förbindelserna mellan Europa och Asien – byggstenar för en EU-strategi (JOIN(2018)0031) och rådets därtill hörande slutsatser av den 15 oktober 2018 (13097/18),

                  —

                  med beaktande av rådets slutsatser av den 28 maj 2018 om förstärkning av EU:s säkerhetssamarbete i och med Asien (9265/1/18 REV 1),

                  —

                  med beaktande av kommissionens meddelande av den 4 september 2001 Europa och Asien: en strategisk ram för förbättrade partnerskap (COM(2001)0469),

                  —

                  med beaktande av den framtida förordningen om inrättande av instrumentet för grannskapspolitik, utvecklingssamarbete och internationellt samarbete 2021–2027 (2018/0243(COD)),

                  —

                  med beaktande av sina resolutioner av den 20 januari 2021 om genomförandet av den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken – årsrapport 2020 (2), av den 21 januari 2021 om konnektivitet och förbindelserna mellan EU och Asien (3) och av den 13 september 2017 om EU:s politiska förbindelser med Indien (4) samt av sina andra tidigare resolutioner om Indien, inbegripet resolutionerna om fall av kränkningar av de mänskliga rättigheterna, demokratin och rättsstatsprincipen,

                  —

                  med beaktande av sin rekommendation av den 28 oktober 2004 till rådet om förbindelserna mellan EU och Indien (5),

                  —

                  med beaktande av sin resolution av den 29 september 2005 om ett strategiskt partnerskap mellan EU och Indien (6),

                  —

                  med beaktande av sin resolution av den 13 april 2016 om EU i en föränderlig global miljö – en mer sammankopplad, omtvistad och komplex värld (7),

                  —

                  med beaktande av sin resolution av den 10 maj 2012 om sjöröveri (8),

                  —

                  med beaktande av sin resolution av den 27 oktober 2016 om nukleärt säkerhetsskydd och icke-spridning (9),

                  —

                  med beaktande av det 10:e mötet i det parlamentariska partnerskapet Asien–Europa (ASEP10) som hölls i Bryssel den 27–28 september 2018, den förklaring som antogs vid mötet, och det 11:e mötet i det parlamentariska partnerskapet Asien–Europa (ASEP11) som planeras äga rum i Phnom Penh, Kambodja den 26–27 maj 2021,

                  —

                  med beaktande av högnivådialogen mellan EU och Indien om handel och investeringar vars första sammanträde hölls den 5 februari 2021,

                  —

                  med beaktande av den resa som utskottet för utrikesfrågor gjorde till Indien den 21–22 februari 2017,

                  —

                  med beaktande av EU:s handlingsplan för mänskliga rättigheter och demokrati 2020–2024,

                  —

                  med beaktande av rådets slutsatser av den 22 februari 2021 om EU:s prioriteringar i FN:s forum för mänskliga rättigheter 2021,

                  —

                  med beaktande av EU:s tematiska riktlinjer om mänskliga rättigheter, inbegripet de om människorättsförsvarare samt om skydd och främjande av religions- och trosfriheten,

                  —

                  med beaktande av artikel 118 i arbetsordningen,

                  —

                  med beaktande av skrivelsen från utskottet för internationell handel och med beaktande av utskottets befogenheter i enlighet med bilaga VI i arbetsordningen,

                  —

                  med beaktande av betänkandet från utskottet för utrikesfrågor (A9-0124/2021), och av följande skäl:

                  A.

                  EU och Indien kommer att sammankalla ett möte mellan sina ledare den 8 maj 2021 i Porto, Portugal, till följd av deras åtagande att regelbundet sammanträda på högsta nivå och att stärka det strategiska partnerskap som inrättades 2004, i syfte att stärka det ekonomiska och politiska samarbetet.

                  B.

                  Det strategiska partnerskapet mellan EU och Indien har fått ett uppsving under de senaste åren, vilket dels återspeglar en förnyad politisk vilja att stärka dess strategiska dimension och – efter att ha utvecklats från ett ekonomiskt partnerskap till ett förhållande som sträcker sig över ett antal sektorer – dels återspeglar Indiens ökade geopolitiska makt och gemensamma demokratiska värderingar.

                  C.

                  EU och Indien är världens två största demokratier och har starka politiska, ekonomiska, sociala och kulturella band. De bilaterala förbindelserna har dock ännu inte nått sin fulla potential och kräver ökat politiskt engagemang. EU-ledare och indiska ledare bekräftade sin beslutsamhet att bevara och främja effektiv multilateralism och en regelbaserad multilateral ordning, med FN och Världshandelsorganisationen (WTO) i centrum.

                  D.

                  Indiens regionala och globala betydelse ökar och landet har alltmer stärkt sin ställning som givare samt som ekonomisk och militär makt. Indiens G20-ordförandeskap 2023 och dess medlemskap i FN:s säkerhetsråd 2021–2022 och i FN:s råd för mänskliga rättigheter 2019–2021 har förstärkt behovet av att förbättra samordningen av det globala styret och ytterligare främja en gemensam vision om regelbaserad multilateralism.

                  E.

                  I EU:s strategiska ram, som finns i dess globala strategi, dess strategi för Indien, dess strategi för förbindelserna mellan Europa och Asien samt den nya strategin för regionen Indiska oceanen/Stilla havet, har man betonat den avgörande vikten av att samarbeta med Indien angående EU:s globala agenda. Det bilaterala och multilaterala samarbetet inom den nuvarande kontexten med förhöjda globala risker och ökad konkurrens mellan stormakterna bör omfatta en förstärkning av den internationella säkerheten, stärkt beredskap för och starkare insatser vid globala hälsokriser, såsom den nuvarande covid-19-pandemin, ökad global ekonomisk stabilitet och tillväxt för alla, och genomförandet av FN:s mål för hållbar utveckling.

                  F.

                  Indien har en stark och växande ekonomi. EU är Indiens ledande handelspartner, medan Indien är EU:s 9:e största handelspartner. Indiska oceanen är ett område med allt större strategisk betydelse för världshandeln och av avgörande ekonomiskt och strategiskt intresse för både EU och Indien. EU och Indien har starka ömsesidiga intressen i regionen Indiska oceanen/Stilla havet med fokus på att upprätthålla det som ett område med rättvis konkurrens, ostörda kommunikationsleder till havs, stabilitet och säkerhet.

                  G.

                  Konnektivitet bör utgöra en viktig del av en ömsesidig strategisk agenda för EU och Indien i linje med EU-strategin för förbindelserna mellan Europa och Asien. Vid det senaste toppmötet mellan EU och Indien kom man överens om principer för hållbar konnektivitet, samt om att utforska sätt att förbättra förbindelserna mellan EU och Indien, och därpå följande förbindelser med tredjeländer, inbegripet i regionen Indiska oceanen/Stilla havet. Konnektivitetens omfattning är inte begränsad till enbart sådan fysisk infrastruktur som vägar och järnvägar, utan inbegriper även havsleder, digital infrastruktur samt miljöaspekter, med särskild tonvikt på EU:s gröna giv. Konnektiviteten har en geopolitisk och omdanande roll att spela samt är ett hållbart medel för tillväxt och jobb.

                  H.

                  Det krävs ledarskap av EU och Indien för att främja effektiv klimatdiplomati, ett globalt åtagande för genomförandet av Parisavtalet och globalt skydd av klimatet och miljön.

                  I.

                  Lokala och internationella människorättsobservatörer rapporterar att människorättsförsvarare och journalister i Indien saknar en säker arbetsmiljö. I oktober 2020 vädjade FN:s högkommissarie för mänskliga rättigheter, Michelle Bachelet, till den indiska regeringen att skydda rättigheterna för människorättsförsvarare och icke-statliga organisationer, och uttryckte oro över det krympande utrymmet för organisationer i det civila samhället, frihetsberövande av människorättsförsvarare och åtal mot personer för att de helt enkelt utövat sin rätt att yttra sig fritt och delta i fredliga sammankomster, samt över användningen av lagar för att tysta oliktänkande, t.ex. lagen om reglering av utländska bidrag och lagen om förhindrande av olaglig verksamhet.

                  J.

                  Amnesty International tvingades stänga sina kontor i Indien efter att dess bankkonton spärrats pga. en påstådd överträdelse av lagen om reglering av utländska bidrag, och tre särskilda rapportörer från FN har begärt att lagen ändras i linje med Indiens rättigheter och skyldigheter enligt internationell rätt.

                  K.

                  Grupper i det civila samhället rapporterar att kvinnor i Indien drabbas av flera allvarliga utmaningar och kränkningar av sina rättigheter, bland annat i samband med kulturella, stambaserade och traditionella sedvänjor, sexuellt våld och sexuella trakasserier samt människohandel. Kvinnor med religiös minoritetsbakgrund utsätts för dubbel utsatthet, vilket förvärras ytterligare när det gäller kvinnor av lägre kast.

                  L.

                  Trots förbudet är kastdiskriminering fortfarande ett systemproblem i Indien, bland annat inom det straffrättsliga förvaltningssystemet, vilket hindrar daliter från att få tillgång till anställning, utbildning, hälso- och sjukvård och budgetanslag för daliternas utveckling.

                  M.

                  Indien är ett av de länder som drabbats hårdast av den nya covid-19-pandemin, med över 11 miljoner bekräftade fall och över 150 000 dödsfall, och den indiska regeringen har lanserat ett initiativ för att donera miljontals vaccindoser till länder i sitt omedelbara grannskap och viktiga partnerländer i Indiska oceanen.

         1.

            Europaparlamentet rekommenderar rådet, kommissionen och vice ordföranden för kommissionen/unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik

         Allmänna förbindelser mellan EU och Indien

                  a)

                  att fortsätta med förbättringen och det positiva fördjupandet av förbindelserna mellan EU och Indien som strategiska partner, och upprätthålla åtagandet att ha regelbundna dialoger på flera nivåer, inbegripet toppmöten,

                  b)

                  att befästa de framsteg i det strategiska partnerskapet som uppnåtts sedan förra årets toppmöte och göra konkreta framsteg i prioriterade frågor, särskilt motståndskraftig global hälsa, klimatförändringar och grön tillväxt, digitalisering och ny teknik, konnektivitet, handel och investeringar, utrikes-, säkerhets- och försvarspolitik samt mänskliga rättigheter,

                  c)

                  att bevara engagemanget i och fullt ut genomföra EU-strategin för Indien från 2018 och färdplanen för EU och Indien fram till 2025 i samordning med medlemsstaternas egna kontakter med Indien; att fastställa tydliga och offentliga kriterier för att mäta framstegen med färdplanen; att säkerställa parlamentarisk tillsyn över EU:s Indien-politik genom regelbundna utbyten med utskottet för utrikesfrågor,

                  d)

                  att frigöra den fulla potentialen i de bilaterala förbindelserna mellan världens två största demokratier; att upprepa behovet av ett fördjupat partnerskap som bygger på de gemensamma värdena frihet, demokrati, mångfald, rättsstatsprincipen, jämlikhet, respekt för de mänskliga rättigheterna, ett åtagande att främja en inkluderande, enhetlig och regelbaserad världsordning, effektiv multilateralism och hållbar utveckling, bekämpande av klimatförändringar samt främjande av fred och stabilitet i världen,

                  e)

                  att betona Indiens betydelse som partner i den globala kampen mot klimatförändringar och förstöring av den biologiska mångfalden och för en grön övergång till förnybara energislag och klimatneutralitet; att befästa gemensamma planer för ett fullständigt genomförande av Parisavtalet och de nationellt fastställda bidragen samt för gemensam klimatdiplomati,

                  f)

                  att förnya rådets begäran från 2018 om att modernisera den institutionella strukturen i 1994 års samarbetsavtal mellan EU och Indien i linje med nya gemensamma strävanden och globala utmaningar; att blåsa nytt liv i idén om att förhandla fram ett strategiskt partnerskapsavtal med en stark parlamentarisk dimension som främjar kontakter och samarbete på statlig nivå när så är lämpligt,

                  g)

                  att främja en strukturerad interparlamentarisk dialog, bland annat genom att uppmana den indiska sidan att i Lok Sabha och Rajya Sabha inrätta en permanent motpart till Europaparlamentets delegation för förbindelserna med Republiken Indien och genom att främja kontakter mellan utskott,

                  h)

                  att säkerställa att det civila samhället, däribland fackföreningar, religiösa organisationer, feministiska organisationer och hbtqi-organisationer, miljöorganisationer, handelskammare samt andra intressenter i EU och Indien aktivt rådfrågas och involveras i utvecklingen, genomförandet och övervakningen av förbindelserna mellan EU och Indien; att för detta ändamål sträva efter att inrätta en plattform för det civila samhället i EU och Indien och ett ungdomstoppmöte mellan EU och Indien som ett evenemang vid sidan av framtida toppmöten mellan EU och Indien i syfte att stärka förbindelserna mellan de yngre generationerna,

                  i)

                  att konsolidera EU:s offentliga diplomatiska insatser för att öka den ömsesidiga förståelsen mellan EU, dess medlemsstater och Indien och bidra till att förbättra kunskapen på båda sidor, genom att involvera den akademiska världen, tankesmedjor och representanter från hela EU och Indien,

         Utrikes- och säkerhetspolitiskt samarbete

                  j)

                  att främja större synergi inom utrikes- och säkerhetspolitiken genom befintliga relevanta mekanismer för dialog och inom de forum som inrättats inom ramen för färdplanen för EU och Indien fram till 2025, och mot bakgrund av den senaste tidens strategiska betoning från EU:s sida på ökat säkerhetssamarbete i och med Asien, där Indien spelar en alltmer viktig och strategisk roll,

                  k)

                  att understryka att ett ökat samarbete mellan EU och Indien på säkerhets- och försvarsområdet inte bör betraktas som att det bidrar till att området Indiska oceanen/Stilla havet polariseras, utan snarare som att det främjar gemensam säkerhet, stabilitet och en fredlig utveckling,

                  l)

                  att betona behovet av en närmare tematisk samordning av den internationella säkerhetspolitiken och av åtgärder på områden såsom nukleärt fysiskt skydd och icke-spridning av och kontroll över massförstörelsevapen, begränsning av kemiska, biologiska och radiologiska vapen, främjande av konfliktförebyggande och fredsbyggande i regionen, bekämpning av piratdåd, sjöfartsskydd, terrorismbekämpning (däribland motverkande av radikalisering, bekämpning av penningtvätt och bekämpning av terrorismfinansiering), våldsam extremism, desinformationskampanjer samt it-säkerhet, hybridhot och yttre rymden; att betona vikten av dialogen om terrorismbekämpning mellan EU och Indien; att stärka de militära förbindelserna och utbytena för att stärka det strategiska partnerskapet mellan EU och Indien,

                  m)

                  att påpeka att EU och Indien är två av de största bidragsgivarna till FN:s fredsbevarande insatser och engagerade förespråkare för hållbar fred; att uppmuntra till diskussioner och initiativ för att bredda samarbetet inom fredsbevarande insatser,

                  n)

                  att med bifall notera de sex regelbundna samråd mellan EU och Indien om nedrustning och icke-spridning som har ägt rum och att uppmuntra Indien att stärka det regionala samarbetet och vidta konkreta åtgärder i detta avseende; att konstatera att Indien har anslutit sig till tre stora spridningsrelaterade multilaterala exportkontrollsystem och uppmuntra till ett närmare partnerskap mellan EU och Indien inom dessa forum,

                  o)

                  att samordna ståndpunkter och initiativ i multilaterala forum, särskilt FN, WTO och G20, genom att verka för gemensamma mål i linje med gemensamma internationella värderingar och normer, öka dialogen och effektivt anpassa sina respektive ståndpunkter för att försvara multilateralism och en regelbaserad internationell ordning; att delta i diskussioner om en reform av FN:s säkerhetsråd och arbetsmetoder och att stödja Indiens ansökan om permanent medlemskap i ett reformerat FN:s säkerhetsråd,

                  p)

                  att främja konfliktförebyggande och ekonomiskt samarbete genom att stödja regionala integrationsinitiativ i Sydasien, inbegripet inom ramen för Sydasiatiska sammanslutningen för regionalt samarbete (SAARC),

                  q)

                  att bygga vidare på Indiens omfattande regionala erfarenhet och EU-medlemsstaternas befintliga strategier för regionen Indiska oceanen/Stilla havet för att utveckla en proaktiv, heltäckande och realistisk europeisk strategi för regionen Indiska oceanen/Stilla havet som bygger på gemensamma principer, värden och intressen, däribland ekonomisk och internationell rätt; att när så är lämpligt eftersträva samordning av EU:s och Indiens politik för regionen Indiska oceanen/Stilla havet och att utvidga samarbetet till att omfatta alla områden av gemensamt intresse; att ta vederbörlig hänsyn till andra länders suveräna politiska val i regionen och EU:s bilaterala förbindelser med dem,

                  r)

                  att främja ambitiösa gemensamma åtgärder, med särskilda åtgärder, för samordning av utvecklingsbistånd och humanitärt bistånd, inbegripet i Mellanöstern och Afrika, samt för att stärka demokratiska processer och motverka auktoritära tendenser och alla former av extremism, inbegripet nationalistisk och religiös extremism,

                  s)

                  att främja gemensamma åtgärder för samordning av livsmedelstrygghet och katastrofhjälp, i enlighet med de humanitära principer som fastställs i internationell humanitär rätt, inbegripet opartiskhet, neutralitet och icke-diskriminering vid tillhandahållande av bistånd,

                  t)

                  att notera att EU noga följer situationen i Kashmir; att upprepa sitt stöd för stabilitet och nedtrappning mellan Indien och Pakistan, varav båda är kärnvapenstater, och stå fast vid sitt åtagande att respektera de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna; att främja genomförandet av FN:s säkerhetsråds resolution och UNHCR:s rapporter om Kashmir; att uppmana Indien och Pakistan att beakta de enorma mänskliga, ekonomiska och politiska fördelarna med att lösa denna konflikt,

                  u)

                  att förnya EU:s insatser för närmande och återställande av goda grannförbindelser mellan Indien och Pakistan på grundval av principer i internationell rätt, genom en heltäckande dialog och en stegvis strategi som börjar med förtroendeskapande åtgärder; att mot denna bakgrund välkomna det gemensamma uttalandet från Indien och Pakistan av den 25 februari 2021 om eldupphör, som ett viktigt steg för att upprätta fred och stabilitet i regionen; att understryka vikten av den bilaterala dimensionen för att arbeta tillsammans i riktning mot att upprätta varaktig fred och samarbete mellan Indien och Pakistan, vilket på ett positivt sätt skulle bidra till regionens säkerhet och ekonomiska utveckling; att understryka det ansvar för fredsbyggande som åvilar båda staterna i egenskap av kärnvapenmakter,

                  v)

                  att ge sitt erkännande åt Indiens långvariga stöd till Afghanistan och dess engagemang i lokalt ledda fredsbyggande insatser med människan i centrum; att samarbeta med Indien och andra regionala stater för att främja stabilisering, säkerhet, fredlig konfliktlösning och demokratiska värden, inbegripet kvinnors rättigheter, i landet; att upprepa att ett fredligt och välmående Afghanistan skulle gynna hela regionen,

                  w)

                  att understryka den avgörande betydelse som bevarandet av freden, stabiliteten och den fria sjöfarten i Asien–Stillahavsområdet fortfarande har för EU:s och dess medlemsstaters intressen; att öka det ömsesidiga engagemanget för att säkerställa att handeln i regionen Indiska oceanen/Stilla havet inte hämmas; att uppmuntra till ytterligare gemensam tolkning av FN:s havsrättskonvention, även när det gäller rätten till fri sjöfart, och intensifiera samarbetet om sjöfartsskydd och gemensamma utbildningsuppdrag i Indiska oceanen/Stillahavsområdet, i syfte att bevara säkerheten och den fria sjöfarten längs kommunikationsleder till havs; att erinra om att samarbetet med länderna i regionen Indiska oceanen/Stilla havet bör följa principerna om öppenhet, välstånd, delaktighet, hållbarhet, transparens, ömsesidighet och bärkraft, särskilt mot bakgrund av den ökande regionala maktrivaliteten; att inleda en högnivådialog mellan EU och Indien om samarbete kring havsområden som syftar till att utöka omfattningen av de nuvarande samråden om bekämpning av piratverksamhet och till att öka interoperabiliteten och samordningen mellan Eunavfor-insatsen Atalanta, Indiens centrum för samkörning av information för området runt Indiska oceanen och den indiska flottan på området för sjöövervakning, katastrofhjälp och gemensamma utbildningar och övningar,

                  x)

                  att gemensamt uppmuntra till fortsatt dialog med sikte på ett snabbt färdigställande av en uppförandekod i Sydkinesiska havet som inte skulle skada någon nations legitima rättigheter i enlighet med internationell rätt,

                  y)

                  att med oro notera de försämrade förbindelserna mellan Indien och Folkrepubliken Kina, bl.a. pga. Kinas expansiva politik och betydande militära upptrappning; att stödja fredlig tvistlösning, en konstruktiv och heltäckande dialog och upprätthållande av internationell rätt vid gränsen mellan Indien och Kina,

                  z)

                  att erkänna Indiens engagemang för agendan för kvinnor, fred och säkerhet genom landets bidrag till fredsbevarande uppdrag; att stärka sitt ömsesidiga engagemang för genomförandet av FN:s säkerhetsråds resolution 1325, inbegripet utarbetandet av nationella handlingsplaner med lämpliga budgetanslag för ett effektivt genomförande,

                  aa)

                  att uppmuntra ett gemensamt engagemang för att genomföra FN:s säkerhetsråds resolutioner 2250, 2419 och 2535 om ungdomar, fred och säkerhet, bland annat genom utarbetande av nationella strategier och handlingsplaner för ungdomar, fred och säkerhet med lämpliga budgetanslag och betoning på konfliktförebyggande; att uppmana Indien att, tillsammans med EU:s medlemsstater, investera i ungdomars kapacitet och att ingå partnerskap med ungdomsorganisationer i främjande av dialog och ansvarstagande; att utforska nya sätt att inkludera ungdomar när det gäller att bygga positiv fred och säkerhet,

         Främjande av rättsstatsprincipen, mänskliga rättigheter och god samhällsstyrning

                  ab)

                  att sätta mänskliga rättigheter och demokratiska värden i centrum för EU:s samarbete med Indien och därmed möjliggöra en resultatorienterad och konstruktiv dialog och en fördjupad ömsesidig förståelse; att i samarbete med Indien utveckla en strategi för att ta itu med människorättsfrågor, särskilt dem som rör kvinnor, barn, etniska och religiösa minoriteter och religions- och trosfrihet, och att hantera frågor som rör rättsstatsprincipen, såsom bekämpande av korruption, samt en fri och säker miljö för oberoende journalister och det civila samhället, inbegripet människorättsförsvarare, och integrera hänsyn till mänskliga rättigheter i det bredare partnerskapet mellan EU och Indien,

                  ac)

                  att uttrycka djup oro över Indiens lag om ändring av medborgarskap, som enligt kontoret för FN:s högkommissarie för mänskliga rättigheter i grunden diskriminerar muslimer och är farligt söndrande; att uppmuntra Indien att garantera rätten att fritt utöva och sprida sin religion, vilken fastställs i artikel 25 i landets konstitution; att arbeta för att eliminera och avskräcka från hatpropaganda som uppmanar till diskriminering och våld, vilket leder till en toxisk miljö där intolerans och våld mot religiösa minoriteter kan ske ostraffat; att utbyta bästa praxis om utbildning av polisstyrkor i tolerans och internationella människorättsnormer; att erkänna kopplingen mellan lagar mot konvertering och våld mot religiösa minoriteter, särskilt de kristna och muslimska grupperna,

                  ad)

                  att uppmuntra Indien att som medlem av FN:s råd för mänskliga rättigheter att agera enligt alla rekommendationer från processen för rådets allmänna återkommande utvärdering, acceptera och underlätta besök av och nära samarbeta med FN:s särskilda rapportörer, däribland FN:s särskilda rapportör för främjandet och skyddet av rätten till åsikts- och yttrandefrihet, FN:s särskilda rapportör för rätten till frihet att delta i fredliga sammankomster och föreningsfrihet och FN:s särskilda rapportör för utomrättsliga, summariska och godtyckliga avrättningar, när det gäller att övervaka utvecklingen på det medborgerliga området och i fråga om de grundläggande fri- och rättigheterna, som en del av landets åtagande att främja det civila samhällets genuina deltagande och effektiva medverkan i främjandet och skyddet av mänskliga rättigheter,

                  ae)

                  att ta upp människorättssituationen och de utmaningar som det civila samhället möter, i synnerhet oro som uttryckts av FN:s högkommissarie för mänskliga rättigheter och FN:s särskilda rapportörer, i sin dialog med de indiska myndigheterna, även på toppmötesnivå; att uppmuntra Indien, såsom världens största demokrati, att visa sitt engagemang för att respektera, skydda och fullt ut tillämpa den konstitutionellt garanterade rätten till yttrandefrihet för alla, även på internet, rätten till frihet att delta i fredliga sammankomster samt till föreningsfrihet, även i samband med de senaste storskaliga jordbrukarprotesterna, samt religions- och trosfrihet; att uppmana Indien att säkerställa en säker miljö för arbetet inom och skydda och garantera de grundläggande rättigheterna och friheterna för människorättsförsvarare, miljöaktivister, journalister och andra aktörer i det civila samhället, utan politiska eller ekonomiska påtryckningar, och att upphöra med att åberopa lagar mot uppvigling och terrorism som ett sätt att begränsa deras legitima verksamhet, bland annat i Jammu och Kashmir, stoppa generella begränsningar av tillgången till internet, se över lagar för att undvika att de missbrukas för att tysta oliktänkande och ändra lagar som främjar diskriminering, samt underlätta tillgången till rättslig prövning och säkerställa ansvar för kränkningar av de mänskliga rättigheterna; att hantera de skadliga konsekvenserna av lagen om reglering av utländska bidrag för organisationerna i det civila samhället,

                  af)

                  att uppmuntra Indien att vidta ytterligare åtgärder för att utreda och förhindra könsbaserat våld och diskriminering samt främja jämställdhet och kvinnors egenmakt; att ta itu med frågan om det ökande våldet mot kvinnor och flickor i Indien genom att uppmana till grundliga utredningar av våldsbrott mot kvinnor och flickor, samt utbildning av poliser i traumamedvetenhet i polisarbete och utredning, genom att driva igenom en effektiv övervakningsmekanism för att se över genomförandet av lagar som tar itu med sexuellt våld mot kvinnor och flickor och genom att snabba upp den juridiska handläggningen och förbättra skyddet för brottsoffer,

                  ag)

                  att ta itu med frågan om utbredd diskriminering baserad på kasttillhörighet och den viktiga frågan om beviljande av rättigheter enligt lagen om bruksrätt till adivasifolken,

                  ah)

                  att erinra om EU:s principiella och långvariga ställningstagande mot dödsstraff och att upprepa sin vädjan till Indien om ett moratorium för dödsstraff i syfte att avskaffa det permanent,

                  ai)

                  att ge sitt erkännande åt processen i Indien med att utveckla en nationell handlingsplan för företag och mänskliga rättigheter i syfte att genomföra FN:s vägledande principer för företag och mänskliga rättigheter fullt ut, och att erinra om alla företags ansvar för att respektera de mänskliga rättigheterna i sina värdekedjor, och att uppmuntra både EU och Indien att delta aktivt i de pågående förhandlingarna om ett bindande FN-fördrag för företagens sociala ansvar för mänskliga rättigheter,

                  aj)

                  att med kraft uppmana Indien att ratificera tortyrkonventionen och dess frivilliga protokoll och FN:s konvention till skydd för alla människor mot påtvingade försvinnanden,

                  ak)

                  att uppmuntra Indien att fortsatt stödja internationella rättskipande åtgärder genom att underteckna Romstadgan om Internationella brottmålsdomstolen (ICC),

                  al)

                  att uppmuntra Indien att fortsätta med sin tradition av att bevilja skydd till personer som flyr från våld och förföljelse till dess att omständigheterna tillåter ett säkert, värdigt och frivilligt återvändande, och att vidta alla nödvändiga åtgärder för att eliminera risken för att folkgrupper i Indien blir statslösa,

                  am)

                  att upprepa vikten av att så snart som möjligt delta i en regelbunden människorättsdialog mellan EU och Indien, i linje med åtagandet i färdplanen mellan EU och Indien, och i linje med den gemensamma avsikten att återuppta mötena efter åtta år utan att sådana möten har ägt rum, som en viktig möjlighet för båda parter att diskutera och lösa kvarstående människorättsfrågor; att uppgradera dialogen till en dialog på huvudkontorsnivå och sträva efter att göra den meningsfull genom att säkerställa deltagande på hög nivå, fastställa konkreta åtaganden, kriterier och riktmärken för framsteg, ta upp enskilda fall och underlätta en dialog med det civila samhället mellan EU och Indien inför den mellanstatliga dialogen; att begära att utrikestjänsten regelbundet rapporterar de uppnådda resultaten till parlamentet,

         Handel för hållbarhet och välstånd

                  an)

                  att påminna om att handeln mellan EU och Indien ökade med mer än 70 procent mellan 2009 och 2019 och att det ligger i det gemensamma intresset att främja närmare ekonomiska band; att erkänna att Indien är ett gediget alternativ för ett EU som vill diversifiera sina distributionskedjor och att EU är Indiens största handelspartner inom den jordbruksbaserade livsmedelssektorn,

                  ao)

                  att ta vara på det tillfälle som mötet mellan EU:s och Indiens ledare erbjuder för att på ett öppet sätt ta upp värdebaserat samarbete på högsta nivå i frågor som rör handel och investeringar; att upprepa EU:s beredvillighet att överväga att inleda förhandlingar om ett fristående avtal om investeringsskydd, som skulle öka rättssäkerheten för investerare på båda sidor och ytterligare stärka de bilaterala handelsförbindelserna; att arbeta för att uppnå gemensamma och ömsesidigt gynnsamma mål på dessa områden som skulle kunna bidra till ekonomisk tillväxt och innovation och som är förenliga med och bidrar till respekten för de universella mänskliga rättigheterna, däribland arbetstagarrättigheter, för att främja kampen mot klimatförändringarna, och uppnåendet av målen för hållbar utveckling i Agenda 2030,

                  ap)

                  att på bästa sätt utnyttja Indiens engagemang för multilateralism och en internationell regelbaserad handelsordning; att främja Indiens avgörande roll i det pågående arbetet med att reformera Världshandelsorganisationen,

                  aq)

                  att utvärdera i vilken utsträckning kommissionens förhandlingsmandat behöver uppdateras om syftet är att ingå ett handels- och samarbetsavtal som skulle innehålla ambitiösa bestämmelser om ett verkställbart kapitel om handel och hållbar utveckling som är anpassat till Parisavtalet, samt lämpliga bestämmelser om investerares rättigheter och skyldigheter och mänskliga rättigheter; att säkerställa konstruktiva förhandlingar med bibehållen medvetenhet om de olika ambitionsnivåerna mellan de båda sidorna; att i detta avseende dra nytta av den uppmuntrande utvecklingen av de indiska myndigheternas inställning när det gäller deras beredvillighet att inbegripa bestämmelser om handel och hållbar utveckling i ett framtida avtal,

         Motståndskraft genom sektorsvisa partnerskap

                  ar)

                  att slutföra förhandlingarna om ett partnerskap för konnektivitet med Indien, att stödja detta partnerskap särskilt genom att tillhandahålla lån och garantier för hållbara investeringar i bi- och multilaterala digitala och gröna infrastrukturprojekt i Indien från EU:s offentliga och privata enheter som t.ex. Europeiska investeringsbanken (EIB), och det nya instrumentet för finansiering av yttre åtgärder, i linje med den potential vars huvuddrag anges i EU-strategin för förbindelserna mellan Europa och Asien; att utforska synergier mellan samarbetet mellan EU och Indien och samarbetet med länderna i Sydasien och samordningen av olika konnektivitetsstrategier,

                  as)

                  att säkerställa att konnektivitetsinitiativ baseras på sociala, miljömässiga och finanspolitiska standarder och värdena hållbarhet, öppenhet, delaktighet, rättsstatlighet, respekt för mänskliga rättigheter och ömsesidighet, och är fullt förenliga med FN:s ramkonvention om klimatförändringar (UNFCCC) och dess rättsliga instrument, inbegripet Parisavtalet,

                  at)

                  att ge sitt erkännande åt Indiens sakkunskap inom hantering av naturkatastrofer; att intensifiera samarbetet med Indien när det gäller att förbättra regionens beredskap vid naturkatastrofer, inbegripet genom partnerskapet inom ramen för koalitionen för en katastroftålig infrastruktur, en multilateral insats för att öka forskningen och kunskapsutbytet på området för riskhantering för infrastruktur,

                  au)

                  att förbättra samarbetet kring hållbar mobilitet genom konkreta åtgärder som t.ex. den fortsatta utvecklingen av infrastruktur för eldrivna transporter och investeringar i järnvägsprojekt; att betona den avgörande betydelsen av järnvägar för att komma till rätta med trafikstockningar och föroreningar i stora stadsområden, nå klimatmål och säkerställa motståndskraften hos viktiga försörjningskedjor, även under kriser,

                  av)

                  att stödja ytterligare samarbete kring utmaningarna med den snabba urbaniseringen, inbegripet via utbyte av kunskap och bästa praxis genom gemensamma plattformar och samarbete mellan städer, samarbete kring teknik för smarta städer, och fortsatt ekonomiskt stöd till stadstransportprojekt i Indien via EIB,

                  aw)

                  att påminna om Indiens roll som en viktig tillverkare av läkemedel, generiska läkemedel och vacciner, särskilt mot bakgrund av den pågående globala hälsokrisen; att uppmuntra gemensamma företag att säkerställa allmän tillgång till covid-19-vaccin; att sträva efter ledarskap från EU och Indien när det gäller att främja hälsa som en global kollektiv nyttighet, särskilt genom att stödja multilaterala initiativ, däribland Covax, och att bidra till att säkra allmän tillgång till vaccin, särskilt bland låginkomstländer, framför allt genom att arbeta tillsammans i de relevanta internationella forumen,

                  ax)

                  att höja ambitionsnivån i det bilaterala och multilaterala samarbetet mellan EU och Indien om klimatförändringar, i synnerhet genom att skynda på den gröna tillväxten och en rättvis och säker ren energiomställning, nå klimatneutralitet och höja ambitionsnivån på de nationellt fastställda bidragen; att vidmakthålla ett gemensamt globalt ledarskap till stöd för Parisavtalet och fokusera på genomförandet av agendorna för ren och förnybar energi och för den cirkulära ekonomin,

                  ay)

                  att som två stora globala utsläppare av växthusgaser bekräfta ett gemensamt åtagande om mer samordnade insatser för att mildra effekterna av klimatförändringarna; att notera Indiens ledarskap inom förnybar energi och de framsteg som gjorts genom EU:s och Indiens partnerskap om ren energi och klimat; att uppmuntra investering i och samarbete med att ytterligare främja elektromobilitet, hållbar kylteknik, nästa generations batteriteknik, distribuerad elproduktion och en rättvis omställning i Indien; att inleda en diskussion om och utvärdera strategiskt samarbete på området sällsynta jordartsmetaller; att intensifiera genomförandet av partnerskapet för hållbar vattenförvaltning,

                  az)

                  att främja en ambitiös gemensam agenda och globala åtgärder för biologisk mångfald, bland annat inför partskonferensen för konventionen om biologisk mångfald (COP 15) i maj 2021,

                  ba)

                  att sträva efter ett gemensamt ledarskap när det gäller att fastställa och främja internationella standarder i den digitala ekonomin på grundval av hållbar och ansvarsfull digitalisering och en IKT-miljö som bygger på rättsstatsprincipen och på mänskliga rättigheter, samtidigt som man tar itu med cybersäkerhetshot och skyddar grundläggande rättigheter och friheter, inbegripet skydd av personuppgifter,

                  bb)

                  att stärka EU:s ambitioner för digital konnektivitet med Indien inom ramen för EU:s strategi för digital omvandling; att samarbeta med Indien i fråga om utveckling och användning av kritisk teknik, med beaktande av de stora strategiska och säkerhetsrelaterade konsekvenserna som sådan ny teknik medför; att investera i ett partnerskap för digitala tjänster och utveckling av ansvarsfull artificiell intelligens som baseras på mänskliga rättigheter; att välkomna Indiens ansträngningar för att uppnå en hög skyddsnivå för personuppgifter som liknar den allmänna dataskyddsförordningen och att fortsätta att stödja dataskyddsreformen i Indien; att betona de ömsesidiga fördelarna med ett intensifierat samarbete på detta område; att uppmana till ytterligare konvergens mellan regelverken för att säkerställa en hög nivå på skyddet av personuppgifter och integritet, inbegripet genom möjliga beslut om adekvat skydd av data, i syfte att underlätta för trygga och säkra gränsöverskridande dataflöden, som möjliggör ett närmare samarbete, i synnerhet i IKT-sektorn och den digitala tjänstesektorn; att konstatera att anpassningen av Indiens och EU:s datareglering avsevärt skulle underlätta ömsesidigt samarbete, handel och säker överföring av information och expertis; att arbeta för att upprepa EU:s avtal med Indien om internationell mobilroaming,

                  bc)

                  att erinra om att utvecklingen av den digitala sektorn är ytterst viktig för säkerheten och måste innefatta diversifiering av utrustningstillverkarnas leveranskedja genom främjandet av öppna och driftskompatibla nätverksstrukturer och digitaliseringspartnerskap med partner som delar EU:s värden och använder teknik i överensstämmelse med de grundläggande rättigheterna,

                  bd)

                  att vidta effektiva åtgärder för att underlätta för rörligheten mellan EU och Indien, inbegripet för migranter, studenter, högkvalificerade arbetstagare och konstnärer, med tanke på tillgången på kompetens och arbetsmarknadens behov i EU och i Indien; att erkänna den betydande talangreserven på områdena för digitalisering och artificiell intelligens i såväl Indien som EU och det gemensamma intresset av att utveckla expertis och samarbete på hög nivå inom detta område,

                  be)

                  att betrakta utbyten mellan människor som en av de främsta dimensionerna inom det strategiska partnerskapet; att efterfråga ett mer djupgående partnerskap på områdena offentlig utbildning, forskning och innovation och kulturellt utbyte; att uppmana EU:s medlemsstater och Indien att särskilt investera i ungdomars kapacitet och ledarskap och att säkerställa att de på ett meningsfullt sätt inkluderas i det politiska och ekonomiska livet; att främja indiskt deltagande, särskilt av indiska studenter och unga yrkesverksamma, i EU-program som Horisont Europa, Europeiska forskningsrådet, Marie Skłodowska-Curie-stipendiet och mellanfolkliga utbyten inom utbildning och kultur; att i detta avseende främja programmet Erasmus+ och säkerställa ett likvärdigt deltagande av kvinnliga studenter, vetenskapliga medarbetare, forskare och yrkesutövare i dessa program; att fortsätta med det nära samarbetet inom forskning och innovation, inbegripet digital teknik som sätter människan i centrum och är etikbaserad, samtidigt som man uppmuntrar till en förstärkning av digital kompetens och digitala färdigheter,

                  bf)

                  att fortsätta att utforska möjligheterna till omfattande samarbete inom G20-ramverket för sysselsättnings- och socialpolitik, t.ex. socialt skydd, minimilöner, kvinnors deltagande på arbetsmarknaden, skapande av anständiga arbetstillfällen, hälsa och säkerhet på arbetsplatsen; att samarbeta för utrotning av barnarbete genom att stödja tillämpningen och övervakningen av iakttagandet av ILO:s konventioner 138 (konventionen om minimiålder för tillträde till arbete) och 182 (konventionen om förbud mot och omedelbara åtgärder för att avskaffa de värsta formerna av barnarbete) som ratificerades av Indien i juni 2017.

                  2.

                  Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna rekommendation till rådet, kommissionen och vice ordföranden för kommissionen/unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik.

         (1)  https://www.consilium.europa.eu/sv/press/press-releases/2020/07/15/joint-statement-15th-eu-india-summit-15-july-2020/

         (2)  Antagna texter, P9_TA(2021)0012.

         (3)  Antagna texter, P9_TA(2021)0016.

         (4)  EUT C 337, 20.9.2018, s. 48.

         (5)  EUT C 174 E, 14.7.2005, s. 179.

         (6)  EUT C 227 E, 21.9.2006, s. 589.

         (7)  EUT C 58, 15.2.2018, s. 109.

         (8)  EUT C 261 E, 10.9.2013, s. 34.

         (9)  EUT C 215, 19.6.2018, s. 202.