               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 5.6.2019
            COM(2019) 509 final
            Rekommendation till
            RÅDETS REKOMMENDATION
            om Spaniens nationella reformprogram 2019 med avgivande av rådets yttrande om Spaniens stabilitetsprogram 2019

               Rekommendation till

               RÅDETS REKOMMENDATION

               om Spaniens nationella reformprogram 2019 med avgivande av rådets yttrande om Spaniens stabilitetsprogram 2019

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

               med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken
                  1
               , särskilt artikel 5.2,

               med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser
                  2
               , särskilt artikel 6.1,

               med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

               med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

               med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

               med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

               med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

               av följande skäl:

               (1)Den 21 november 2018 antog kommissionen den årliga tillväxtöversikten, som inledde 2019 års europeiska planeringstermin för samordning av den ekonomiska politiken. I den togs vederbörlig hänsyn till den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Prioriteringarna i den årliga tillväxtöversikten godkändes av Europeiska rådet den 21 mars 2019. Den 21 november 2018 antog kommissionen på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011 rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Spanien var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet, som godkändes av Europeiska rådet den 21 mars 2019. Den 9 april 2019 antog rådet rekommendationen om den ekonomiska politiken i euroområdet (nedan kallad rekommendationen för euroområdet).

               (2)Med tanke på de nära inbördes kopplingarna mellan ekonomierna i Ekonomiska och monetära unionen bör Spanien, i egenskap av en medlemsstat som har euron som valuta, säkerställa att rekommendationen för euroområdet, vilken avspeglas i rekommendationerna 1–4, genomförs till fullo och utan onödiga dröjsmål. I synnerhet kommer åtgärder för att förbättra produktiviteten att göra det lättare att följa den första rekommendationen för euroområdet om att förbättra produktiviteten för ombalansering i euroområdet, att oförutsedda inkomster används till att minska statsskulden kommer att göra det lättare att följa den andra rekommendationen för euroområdet om att stödja investeringar och återuppbygga buffertar, och åtgärder för att förbättra kompetens och anställbarhet kommer att göra det lättare att följa den tredje rekommendationen för euroområdet om arbetsmarknadens funktionssätt.

               (3)Landsrapporten 2019 för Spanien
                  3
                offentliggjordes den 27 februari 2019. Den innehöll en bedömning av hur väl Spanien hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som rådet antog den 13 juli 2018, med uppföljningen av tidigare års rekommendationer och med sina nationella Europa 2020-mål. Den innehöll också en fördjupad granskning enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011, vars resultat också offentliggjordes den 27 februari 2019
                  4
               . Av analysen drog kommissionen slutsatsen att Spanien har makroekonomiska obalanser. Stora inhemska skulder och utlandsskulder, både offentliga och privata, samt hög arbetslöshet, mot bakgrund av den svaga produktivitetsökningen, är fortfarande sårbarheter med gränsöverskridande betydelse. Skuldsättningen i den privata sektorn minskar, men det finns fortsatt avsevärda behov av att minska skulderna. Trots fortsatt stabil BNP-tillväxt är den offentliga skuldkvoten fortsatt hög. Arbetslösheten har fortsatt att sjunka snabbt, men är fortfarande mycket hög och den tydliga segmenteringen av arbetsmarknaden mellan tillsvidare- och visstidsanställningar är ett hinder för en snabbare ökning av arbetsproduktiviteten. Efter en snabb reformtakt mellan 2012 och 2015 har det vuxit fram en politisk miljö det senaste året som har bidragit till ytterligare ett år med begränsade framsteg vad gäller genomförandet av rekommendationerna. Det rådande gynnsamma ekonomiska läget ger möjlighet att hantera befintliga reformbehov för att göra den spanska ekonomin mer motståndskraftig och påskynda produktivitetsökningen.

               (4)Den 30 april 2019 lade Spanien fram sitt nationella reformprogram för 2019 och sitt stabilitetsprogram för samma år. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas.

               (5)Stabilitetsprogrammet för 2019 innehåller åtgärder som har vidtagits för att genomföra de förebyggande och korrigerande verktyg som anges i Spaniens stabilitetslag. Men det innehåller inte planer på en automatisk verkställighet eller på en granskning av stabilitetslagens utgiftsregel, med syftet att bidra mer till konsolideringen av de offentliga finanserna, särskilt under konjunkturuppgångar. När det gäller offentlig upphandling kommer det ambitiösa genomförandet av lagen om offentlig upphandling som antogs 2017 att spela en avgörande roll för att förbättra effektiviteten i de offentliga utgifterna samt bidra till att förhindra oriktigheter. Det är i synnerhet viktigt att den nya förvaltningsstrukturen, särskilt den oberoende myndigheten för reglering och tillsyn, på ett ändamålsenligt sätt kan utföra de uppgifter den har ansvar för, och att den omfattande nationella strategin för offentlig upphandling kan antas snabbt, med aktivt engagemang av upphandlande myndigheter och företag på nationell, regional och lokal nivå. Slutligen ska ett antal utgiftsöversyner göras 2019 och genomförandet av de rekommendationer som blir följden av dem borde bidra till att öka effektiviteten i de offentliga utgifterna.

               (6)Vid programplaneringen för de europeiska struktur- och investeringsfonderna för 2014–2020 har relevanta landsspecifika rekommendationer beaktats. Enligt artikel 23 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013
                  5
                får kommissionen begära att en medlemsstat ska se över och föreslå ändringar av sin partnerskapsöverenskommelse och av relevanta program när så krävs för att stödja genomförandet av relevanta rekommendationer från rådet. Kommissionen har i riktlinjerna för tillämpning av åtgärder som sammanlänkar effektiva europeiska struktur- och investeringsfonder med sund ekonomisk styrning beskrivit närmare hur den kommer att tillämpa denna bestämmelse
                  6
               .

               (7)Efter en hållbar och läglig korrigering av det alltför stora underskottet och rådets beslut (EU) [2019/X] om att avsluta förfarandet vid alltför stora underskott omfattas Spanien av stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del och av övergångsregeln för skuldkriteriet. Enligt beräkningar ska saldot i de offentliga finanserna öka från -2,5 % av BNP 2018 till -2,0 % av BNP 2019, för att sedan bli en budget i balans 2022. På grundval av det omräknade strukturella saldot
                  7
                planerar man inte att uppnå det medelfristiga budgetmålet om en strukturell budget i balans under programmets tidshorisont. Enligt stabilitetsprogrammet förväntas den offentliga skuldkvoten sjunka från 97,1 % 2018 till 95,8 % 2019, för att sedan nå 88,7 % 2022. Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för dessa budgetprognoser är realistiskt. Risker vad gäller att uppnå de finanspolitiska målen som anges i stabilitetsprogrammet för 2019 handlar framför allt om inkomstsidan, där det råder stor osäkerhet om effekten av eller möjligheten att anta flera av dessa åtgärder.

               (8)Den 13 juli 2018 rekommenderade rådet Spanien att säkerställa att den nominella ökningen av primära offentliga nettoutgifter
                  8
                inte överstiger 0,6 % 2019, vilket motsvarar en årlig strukturell anpassning på 0,65 % av BNP. Enligt kommissionens vårprognos 2019 finns det en risk för en betydande avvikelse från den rekommenderade anpassningen mot det medelfristiga budgetmålet 2019.

               (9)Mot bakgrund av Spaniens offentliga skuldkvot, som ligger över fördragets referensvärde på 60 % av BNP, och förväntade positiva produktionsgap på 2,0 % av BNP, bör nominella primära offentliga nettoutgifter inte öka 2020, vilket är i linje med den strukturella anpassning på 1,0 % av BNP som följer av stabilitets- och tillväxtpaktens matris över anpassningskrav. Samtidigt finns det tecken på att den outnyttjade kapaciteten i ekonomin har underskattats, med en inflation som väntas ligga kvar under 2 % 2019 och lediga resurser på arbetsmarknaden (hög arbetslöshet, mycket hög andel ofrivilligt deltidsarbetande och visstidsanställda samt fattigdom bland förvärvsarbetande). Dessutom tyder också rimlighetsverktyget på att det råder stor osäkerhet när det gäller uppskattningarna av produktionsgapet på grundval av den gemensamt överenskomna metoden. På grundval av detta förefaller det rimligt med en årlig strukturell anpassning på 0,65 % av BNP, vilket motsvarar en ökningstakt för primära offentliga nettoutgifter på högst 0,9 %. Enligt kommissionens vårprognos 2019 finns det, vid oförändrad politik, en risk för en betydande avvikelse från den finanspolitiska anpassning som behövs 2020. Dessutom väntas Spanien inte uppfylla kraven enligt övergångsreglerna för skuldkriteriet 2019 och 2020. Sammantaget anser rådet att de nödvändiga åtgärderna bör vidtas från och med 2019 för att Spanien ska följa stabilitets- och tillväxtpaktens bestämmelser. Det är viktigt att oförutsedda inkomster används till att minska den offentliga skuldkvoten ytterligare.

               (10)Sysselsättningsökningen är fortsatt stabil i Spanien. Arbetslösheten fortsätter att minska, men den ligger fortfarande klart över genomsnittet i EU, särskilt bland unga och lågutbildade. Det råder fortsatt stora skillnader mellan könen när det gäller sysselsättning och längd på yrkeslivet. Det här utgör en outnyttjad potential, inte minst mot bakgrund av den snabbt åldrande befolkningen.

               (11)Trots en gradvis minskning ligger den fortsatt utbredda användningen av visstidsanställningar, också i sektorer där säsongs- eller konjunkturbetonad verksamhet inte är vanligt förekommande, bland de högsta i Europa vilket kan vara ett hinder för Spaniens tillväxtpotential och sociala sammanhållning. Hårdast drabbas unga, lågutbildade och tredjelandsmedborgare, som ofta har sämre rättigheter till sociala förmåner och högre fattigdomsrisk. Visstidsanställningar är ofta korta och både arbetstagare och arbetsgivare får svaga incitament att investera i utbildning, vilket i sin tur hämmar produktivitetsökningen. Det är fortfarande svårt att gå över från en visstidsanställning till en tillsvidareanställning och hinder för arbetskraftens rörlighet leder till färre möjligheter för arbetssökande samt förhindrar en effektiv fördelning av arbetskraft i landet.

               (12)Spanien har förbättrat stödet till långtidsarbetslösa, men de utgjorde fortfarande 6,4 % av arbetskraften 2018. Satsningar på senare tid syftar till att öka anställbarheten hos unga genom rådgivning och yrkesvägledning, men de offentliga arbetsförmedlingarna hanterar fortfarande endast en liten andel av de lediga platserna och det krävs ytterligare ansträngningar för att förbättra deras utnyttjande i jobbsökande och arbetsförmedling. Särskilt i vissa regioner är samarbetet med arbetsgivarna bristfälligt och profileringsverktyg, för att bättre kunna matcha arbetssökande med arbetsgivarnas behov, befinner sig fortfarande i en inledningsfas. Partnerskapen mellan offentliga arbetsförmedlingar och socialtjänst gör framsteg men samarbetet är fortfarande begränsat i vissa regioner. Ökade satsningar på moderna offentliga arbetsförmedlingar i kombination med stöd för arbetskraftens rörlighet kan bidra till att förbättra arbetstagarnas anställbarhet och anpassningsförmåga samt underlätta övergångar på arbetsmarknaden, och därmed förbättra Spaniens produktivitet och långsiktiga tillväxt för alla.

               (13)Insatserna för att förstärka yrkesinspektionerna i syfte att bekämpa missbruket av visstidsanställningar har gett vissa resultat, och andelen tillsvidareanställningar av nettosysselsättningstillväxten ökar. Men arbetsgivarna fortsätter att i stor utsträckning använda sig av visstidsanställningar. Tidigare erfarenheter visar att de många incitamenten för att skapa jobb har begränsade effekter när det gäller att främja sysselsättning av hög kvalitet. Spanien har inlett en ny utvärdering, med syfte att förenkla systemet, men resultaten är ännu inte tillgängliga. Uttagningsprov för att minska andelen visstidsanställningar i offentlig sektor på alla förvaltningsnivåer behöver påskyndas för att det ska bli möjligt att nå målet på 8 % i slutet av 2019. Det är visserligen ett steg i rätt riktning att inrätta rundabordskonferenser för att öka arbetsmarknadens parters engagemang i utformningen av politiken, men det finns utrymme för djupare och snabbare samråd.

               (14)Andelen människor som riskerar fattigdom och social utestängning minskar, men ligger ändå över EU-genomsnittet, liksom inkomstskillnaderna. Andelen fattiga bland förvärvsarbetande är hög bland visstidsanställda, lågutbildade och bland personer som är födda utanför EU. Andelen fattiga barn minskar visserligen men är fortfarande mycket hög. Effekten av sociala transfereringar (pensioner undantagna) när det gäller att minska fattigdomen är bland de lägsta i EU, och det gäller särskilt barnfattigdomen. Spaniens sociala utgifter som andel av BNP för hushåll med barn tillhör de lägsta i EU och är dåligt anpassade. Trots en positiv utveckling råder det fortfarande avsevärda brister när det gäller att se till att människor med ett stort eller måttligt stödbehov omfattas. Det nationella arbetslöshetsunderstödet är fortsatt fragmenterat, med flera program som riktar sig till olika grupper av arbetssökande. Den senaste tidens åtgärder har förbättrat det skydd som inkomststödet ger samt andelen som omfattas när det gäller äldre långtidsarbetslösa (över 52 år), men detta kan samtidigt försvaga incitamenten att arbeta för just den här gruppen. Samtidigt uppvisar regionala minimiinkomstsystem stora skillnader i kvalifikationsvillkor, andelen som omfattas och tillräcklighet mellan regionerna och den begränsade möjligheten att överföra denna form av bistånd mellan regionerna minskar arbetstagarnas incitament för rörlighet. Följden är att ett antal människor med behov av hjälp inte får stöd. Det nya socialkortssystemet kommer att ge bättre insyn i det sociala trygghetssystemet vilket innebär att det blir enklare att rikta stöd. Den ekonomiska återhämtningen fungerar även fortsatt som en broms för fattigdomen men det rådande läget kräver satsningar på strategier för social inkludering och social infrastruktur (t.ex. subventionerade bostäder) för att uppnå en tillväxt för alla. Dessutom står Spanien inför särskilda utmaningar i fråga om territoriell sammanhållning, t.ex. akut avfolkning och åldrande befolkning i vissa landsbygdsområden. Åtgärder som främjar entreprenörskap, digitalisering och den sociala ekonomin kan bidra till att hantera dessa utmaningar, som del av strategier för en integrerad territoriell utveckling.

               (15)Under krisen spelade det spanska pensionssystemet en viktig roll i att bevara levnadsstandarden för de äldre, som löper lägre risk att drabbas av fattigdom. Prognoserna i 2018 års åldranderapport och rapporten om pensionernas tillräcklighet visar att 2011 och 2013 års reformer har bidragit till att sörja för hållbara och relativt tillräckliga pensioner på lång sikt. Men att fortsätta att knyta pensionshöjningarna till inflationen (enligt beslut 2018 och 2019) och senarelägga hållbarhetsfaktorn skulle kräva kompenserande åtgärder för att säkerställa hållbarheten i pensionssystemet på medellång till lång sikt. Dessutom skulle åtgärder krävas för att hantera både den främsta utmaningen rörande tillräckligheten i framtida pensionärers inkomster och hur länge och hur mycket pensionärerna har arbetat mot bakgrund av den höga arbetslösheten och den utbredda användningen av visstids- och deltidsanställningar.

               (16)Spaniens innovationsresultat och produktivitetstillväxt begränsas av dämpade investeringar i forskning och utveckling samt av kompetensglapp. FoU-utgifterna i det spanska näringslivet uppgår till endast hälften av EU-genomsnittet, särskilt i de stora företagen, med betydande regionala skillnader. Dessa skillnader förstärks av att genomförandegraden för den offentliga FoU-budgeten är låg och fortsätter att minska. Kompetensbrist och kompetensglapp är ett annat viktigt hinder för utveckling och användning av avancerad teknik, särskilt i små och medelstora företag. I många spanska regioner ligger sysselsättningen i tekniskt avancerade sektorer och för kunskapsintensiva tjänster klart under EU-genomsnittet. Regionala innovationsstrategier för smart specialisering håller visserligen på att utvecklas och styrningen av den nationella forsknings- och innovationspolitiken ska effektiviseras, men det finns fortfarande brister i den nationella och regionala samordningen av utformningen, genomförandet och utvärderingen av strategierna. För en förbättring av Spaniens innovationsresultat krävs betydande investeringar i syfte att utveckla entreprenörskap och nystartade företag och hjälpa dem växa samt för att främja konkurrenskraften hos alla företag samt deras omställning – däribland genom digitalisering – till verksamheter med högre förädlingsvärde med målet att öka närvaron på internationella marknader. Det krävs också en tydligare inriktning på partnerskap mellan offentlig och privat sektor, samarbete mellan den akademiska världen och näringslivet samt på tekniköverföring, i synnerhet till förmån för små och medelstora företag, en förbättrad styrning av FoU-politiken mellan olika förvaltningsnivåer och en bättre anpassning av FoU-infrastruktur och FoU-projekt till regionala och nationella innovationsstrategier.

               (17)Trots förbättringar är andelen unga med högst grundskoleutbildning mycket hög i Spanien, med betydande regionala skillnader. Det finns utrymme för förbättring av utbildningsresultaten, som varierar kraftigt mellan regionerna. Båda faktorerna påverkar potentialen för produktivitetsökningar negativt på lång sikt. Ansträngningar att reformera utbildningssystemet har gått i stå. Företag rapporterar att de har svårt att hitta den kompetens som krävs för att satsa på innovation, särskilt när det gäller specialister på informations- och kommunikationsteknik. Spanien har godkänt åtgärder för att uppgradera yrkesutbildningssystemet, som kan spela en viktig roll i tillhandahållandet av den kompetens och de kvalifikationer som krävs för att ta till sig innovation, men deltagandet i dessa utbildningar ligger fortfarande på en måttlig nivå. Andelen personer med högre utbildning i Spanien är högre än EU-genomsnittet men högskoleutbildade har svårt att hitta lämpliga anställningar. Att utveckla humankapitalet genom alla utbildningsnivåer, bland annat högre utbildning och yrkesutbildning, och ha ett bättre samarbete mellan utbildningssektorn och näringsliv med sikte på att minska det befintliga kompetensglappet kan göra det enklare för nyutexaminerade att komma in på arbetsmarknaden. Detta skulle också kunna ge företagen den kompetens och de kvalifikationer som krävs för att förbättra deras innovationsförmåga och fullt ut utnyttja den tillväxtpotential som digitaliseringen erbjuder. Genom att omskola arbetstagarna och ge dem digital kompetens skulle de spanska företagen också kunna bevara sin konkurrenskraft i den alltmer digitala ekonomin. Samtliga dessa åtgärder skulle bidra till att minska de regionala skillnaderna.

               (18)De spanska regelverkens begränsningar och fragmentering hindrar företag från att utnyttja stordriftsfördelar och håller tillbaka produktiviteten. Lagen om en enhetlig marknad är fortsatt ett viktigt verktyg för att hantera dessa problem. Om denna lag genomfördes med större beslutsamhet och om identifierade hinder för vissa yrken avlägsnades, särskilt vad gäller vissa områden som för civilingenjörer och arkitekter samt inom juridik- och datortjänster, skulle det förbättra både tillväxtmöjligheter och konkurrens. I likhet med andra områden där regionala myndigheter är avgörande för ett framgångsrikt genomförande av reformer kan en tydligare och mer varaktig samordning mellan nationella och regionala myndigheter leda till effektivare strategier inom detta område.

               (19)Ofullständiga förbindelser för godstransport på järnväg och begränsad integrering med EU:s el- och gasmarknader hindrar Spanien från att utnyttja EU:s inre marknad fullt ut. Av det skälet behöver Spanien även göra ytterligare investeringar i sammanlänkningar av elnät med resten av EU i att uppnå målet på minst 10 % av installerad elproduktionskapacitet till 2020. Investeringar krävs också för att öka användningen av järnväg för godstransporter, däribland gränsöverskridande förbindelser med Frankrike och Portugal samt förbindelser med hamnar och logistiknav.

               (20)Det finns även fortfarande betydande investeringsgap inom området förvaltning av naturresurser för att säkerställa en mer hållbar utvecklingsmodell. Att minska energiförbrukningen i byggnader samt utveckla smarta nät och lagring av förnybar el skulle bidra till att efterfrågan kan hanteras bättre. Ytterligare insatser bör främja hållbara transporter och den cirkulära ekonomin. Vissa områden i Spanien tillhör de delar av Europa som har störst exponering för klimatförändringar, och det råder ett tryck på befintliga vattenresurser som kräver ytterligare infrastrukturinvesteringar för att förbättra vattenförvaltningen, t.ex. avseende rening av avloppsvatten, läckor i distributionsnäten och förbättring av vattenförsörjningen. Trots de senaste årens kontinuerliga framsteg måste Spanien fortfarande uppfylla vissa krav i EU:s vattenlagstiftning. Om Spanien kan göra framsteg för att uppnå samtliga dessa mål skulle det ge både miljömässiga, ekonomiska och sociala fördelar.

               (21)När det gäller alla identifierade investeringsgap bör hänsyn tas till särskilda regionala skillnader i investeringsbehov. De territoriella skillnaderna i BNP per capita är måttliga men de är fortfarande större än före krisen, främst beroende på den asymmetriska effekten av förlust av arbetstillfällen i regionerna. De största regionala skillnaderna syns för närvarande i indikatorerna för sysselsättning och social effekt, där de flesta spanska regioner har en sämre utveckling än EU-genomsnittet. Andra socioekonomiska indikatorer uppvisar stora territoriella skillnader, t.ex. innovation, entreprenörskap och konkurrenskraft. Ekonomisk politik som avser investeringar bör ta hänsyn till regionala skillnader i investeringsbehov.

               (22)Programplaneringen för EU-medel för perioden 2021–2027 kan bidra till att åtgärda en del av de brister som identifierats i rekommendationerna, särskilt på de områden som anges i bilaga D till landsrapporten
                  9
               . Spanien skulle på detta sätt bättre kunna utnyttja dessa medel på de identifierade områdena, med beaktande av regionala skillnader och den särskilda situationen med det yttersta randområdet Kanarieöarna. Att stärka landets administrativa kapacitet att förvalta dessa medel är en viktig faktor för att den här investeringen ska lyckas.

               (23)Kommissionen har inom ramen för 2019 års europeiska planeringstermin gjort en omfattande analys av Spaniens ekonomiska politik och offentliggjort den i 2019 års landsrapport. Kommissionen har även bedömt stabilitetsprogrammet för 2019 och det nationella reformprogrammet för 2019 samt uppföljningen av de rekommendationer Spanien har fått tidigare år. Kommissionen har beaktat inte bara programmens relevans för hållbarheten i finanspolitiken och den socioekonomiska politiken i Spanien, utan också att unionens regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i unionen genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på unionsnivå.

               (24)Mot bakgrund av denna bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet för 2019 och dess yttrande
                  10
                återspeglas särskilt i rekommendation 1.

               (25)Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och denna bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet för 2019 och stabilitetsprogrammet för 2019. Dess rekommendationer enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 återspeglas i rekommendationerna 1–4 nedan.

               HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Spanien att 2019 och 2020 vidta följande åtgärder:

               1.Säkerställa att de primära offentliga nettoutgifternas nominella ökningstakt inte överstiger 0,9 % 2020, vilket motsvarar en årlig strukturell anpassning på 0,65 % av BNP. Vidta åtgärder som skärper budgetramar och ramar för offentlig upphandling på alla förvaltningsnivåer. Bevara pensionssystemets hållbarhet. Använda oförutsedda inkomster till att snabbare minska den offentliga skuldkvoten.

               2.Se till att arbetsförmedlingar och socialtjänst har kapacitet att ge arbetssökande effektivt stöd. Underlätta övergången till tillsvidareanställningar, bland annat genom att förenkla systemet med anställningsstöd. Förbättra stödet till familjer och minska skillnaderna i det nationella arbetslöshetsunderstödet och regionala minimiinkomstsystem. Minska andelen unga med enbart grundskoleutbildning och förbättra utbildningsresultaten, och ta hänsyn till regionala skillnader. Fördjupa samarbetet mellan utbildningssektorn och näringslivet för att förbättra tillgången till arbetskraft med relevant kompetens och relevanta kvalifikationer, särskilt när det gäller informations- och kommunikationsteknik.

               3.Inrikta den investeringsrelaterade ekonomiska politiken på att stimulera innovation, resurs- och energieffektivitet, uppgradera järnvägsinfrastrukturen för godstransporter och bygga ut sammanlänkningen av energinät med resten av EU, med beaktande av regionala skillnader. Öka effektiviteten i strategier som stöder forskning och innovation.

               4.Fortsätta att genomföra lagen om en enhetlig marknad, dels genom att på alla förvaltningsnivåer se till att reglerna för tillgång till och utövande av ekonomisk verksamhet är i linje med principerna i nämnda lag, särskilt när det gäller tjänster, dels genom att förbättra samarbetet mellan förvaltningarna.

               Utfärdad i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordförande

                     (1)

                        EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        EUT L 306, 23.11.2011, s. 25.

                     (3)

                        SWD(2019) 1008 final.

                     (4)

                        COM(2019) 150 final.

                     (5)

                        Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013 av den 17 december 2013 om fastställande av gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden, Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling och Europeiska havs- och fiskerifonden, om fastställande av allmänna bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden och Europeiska havs- och fiskerifonden samt om upphävande av rådets förordning (EG) nr 1083/2006 (EUT L 347, 20.12.2013, s. 320).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.

                     (7)

                        Det konjunkturrensade saldot exklusive engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder, omräknat av kommissionen enligt den gemensamt överenskomna metoden.

                     (8)

                        Primära offentliga nettoutgifter omfattar totala offentliga utgifter exklusive ränteutgifter, utgifter för EU-program som motsvaras fullt ut av inkomster från EU-medel samt icke-diskretionära förändringar i utgifter för arbetslöshetsförmåner. Nationellt finansierade fasta bruttoinvesteringar är utjämnade över en fyraårsperiod. Diskretionära åtgärder på inkomstsidan eller lagstadgade inkomstökningar är inräknade. Engångsåtgärder på såväl inkomst- som utgiftssidan räknas av mot varandra.

                     (9)

                        SWD(2019) 1008 final.

                     (10)

                        Enligt artikel 5.2 i rådets förordning (EG) nr 1466/97.


               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 5.6.2019
            COM(2019) 517 final
            Rekommendation till
            RÅDETS REKOMMENDATION
            om Ungerns nationella reformprogram 2019 med avgivande av rådets yttrande om Ungerns konvergensprogram 2019

               Rekommendation till

               RÅDETS REKOMMENDATION

               om Ungerns nationella reformprogram 2019 med avgivande av rådets yttrande om Ungerns konvergensprogram 2019

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,

               med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken
                  1
               , särskilt artikel 9.2,

               med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,

               med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,

               med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,

               med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,

               med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,

               med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och

               av följande skäl:

               (1)Den 21 november 2018 antog kommissionen den årliga tillväxtöversikten, som inledde 2019 års europeiska planeringstermin för samordning av den ekonomiska politiken. I den togs vederbörlig hänsyn till den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Prioriteringarna i den årliga tillväxtöversikten godkändes av Europeiska rådet den 21 mars 2019. Den 21 november 2018 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Ungern inte var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning.

               (2)Landsrapporten 2019 för Ungern
                  2
                offentliggjordes den 27 februari 2019. Den innehöll en bedömning av hur väl Ungern hade lyckats med de landsspecifika rekommendationer som rådet antog den 13 juli 2018, med uppföljningen av tidigare års rekommendationer och med sina nationella Europa 2020-mål.

               (3)Den 30 april 2019 lade Ungern fram sitt nationella reformprogram för 2019 och sitt konvergensprogram för 2019. De båda programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas.

               (4)Vid programplaneringen för de europeiska struktur- och investeringsfonderna för 2014–2020 har relevanta landsspecifika rekommendationer beaktats. Enligt artikel 23 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013
                  3
                får kommissionen begära att en medlemsstat ska se över och föreslå ändringar av sin partnerskapsöverenskommelse och av relevanta program när så krävs för att stödja genomförandet av relevanta rekommendationer från rådet. Kommissionen har i riktlinjerna för tillämpning av åtgärder som sammanlänkar effektiva europeiska struktur- och investeringsfonder med sund ekonomisk styrning
                  4
                beskrivit närmare hur den kommer att tillämpa denna bestämmelse.

               (5)Ungern omfattas för närvarande av stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del och av skuldkriteriet. I sitt konvergensprogram för 2019 planerar regeringen en förbättring av det samlade underskottet till 1,8 % av BNP 2019 från 2,2 % av BNP 2018. Man förväntar att underskottet fortsätter att förbättras till 1,2 % under 2021 och att en balanserad budget uppnås 2023. På grundval av det omräknade strukturella saldot
                  5
                skulle Ungern ligga nära det medelfristiga budgetmålet – vilket har ändrats från ett strukturellt underskott på 1,5 % av BNP 2019 till 1,0 % av BNP 2020 – under 2022 och skulle uppnå det påföljande år. Enligt konvergensprogrammet kommer den offentliga skuldkvoten att sjunka successivt till 60 % av BNP mot slutet av 2022. Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för dessa budgetprognoser är realistiskt för 2019 och klart gynnsamt från 2020, men det innebär uppenbara risker för genomförandet av underskottsmålen. Samtidigt har de åtgärder som ska stödja de planerade underskottsmålen från 2020 och framåt inte beskrivits tillräckligt.

               (6)Den 22 juni 2018 beslutade rådet i enlighet med artikel 121.4 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (nedan kallat EUF-fördraget) att en betydande avvikelse från det medelfristiga budgetmålet kunde konstateras i Ungern 2017. Med anledning av den betydande avvikelse som konstaterats rekommenderade rådet den 22 juni 2018 Ungern att vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att den nominella ökningen i primära offentliga nettoutgifter
                  6
                inte överstiger 2,8 % under 2018, vilket motsvarar en årlig strukturell anpassning på 1,0 % av BNP. Den 4 december 2018 fann rådet att Ungern inte hade vidtagit verksamma åtgärder som svar på rådets rekommendation av den 22 juni 2018 och utfärdade en reviderad rekommendation. I den nya rekommendationen uppmanade rådet Ungern att vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att den nominella ökningen i primära offentliga nettoutgifter inte överstiger 3,3 % under 2019, vilket motsvarar en årlig strukturell anpassning på 1,0 % av BNP. Den XX juni 2019 konstaterade rådet att Ungern inte hade vidtagit effektiva åtgärder till följd av rådets rekommendation av den 4 december 2018. Baserat på utfallsdata för 2018 konstaterades dessutom att Ungern i betydande grad avvikit från den rekommenderade anpassningen 2018.

               (7)I enlighet med artikel 121.4 i EUF-fördraget och artikel 10.2 i förordning (EG) nr 1466/97 utfärdade kommissionen den 5 juni 2019 en varning till Ungern om att en betydande avvikelse från anpassningsbanan mot det medelfristiga budgetmålet konstaterades 2018. Den XX juni 2019 antog rådet därefter ännu en rekommendation där det bekräftas att Ungern måste vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att den nominella ökningen i primära offentliga nettoutgifter inte överstiger 3,3 % under 2019, vilket motsvarar en årlig strukturell anpassning på 1,0 % av BNP. Enligt kommissionens vårprognos 2019 finns det en risk för avvikelse från den rekommendationen under 2019.

               (8)Den XX juni 2019 rekommenderade rådet Ungern att vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att den nominella ökningen i primära offentliga nettoutgifter inte överstiger 4,7 % under 2020, vilket motsvarar en årlig strukturell anpassning på 0,75 % av BNP. Detta skulle föra in Ungern på en lämplig anpassningsbana mot det medelfristiga budgetmålet. Enligt kommissionens vårprognos 2019 och med oförändrad politik finns det en risk för en avvikelse från det kravet under 2020. Sammantaget anser rådet att väsentliga ytterligare åtgärder kommer att behövas från och med 2019 för att Ungern ska följa stabilitets- och tillväxtpaktens regler i enlighet med den rekommendation som riktades till Ungern den XX juni 2019 för korrigering av den konstaterade betydande avvikelsen från anpassningsbanan för att uppnå det medelfristiga budgetmålet.

               (9)Den totala sysselsättningsgraden har ökat avsevärt i ett läge med stark ekonomisk expansion, men har inte gynnat alla grupper i lika hög grad. Sysselsättnings- och löneklyftorna mellan kompetensgrupper samt män och kvinnor är fortfarande stora jämfört med EU-genomsnittet. Sysselsättningsklyftan mellan könen är stor, delvis på grund av att utbudet av bra barnomsorg är begränsat. Arbetsmarknadsresultaten för olika utsatta grupper, bland annat romer och personer med funktionsnedsättning, är svaga. Det offentliga sysselsättningsprogrammet är inte effektivt när det gäller att få deltagarna i arbete på den primära arbetsmarknaden och är fortfarande omfattande trots att det har skurits ned. Andra åtgärder som ska hjälpa arbetslösa eller personer utanför arbetskraften att hitta arbete eller utbildning är inte tillräckligt riktade. Utveckling av digital kompetens kan bidra till bättre anställbarhet. Nyligen genomförda åtgärder är avsedda att få fler pensionerade arbetstagare åter i arbete och med tiden öka deras antal. Ungerns övergripande fattigdom har minskat sedan 2013. Utbetalningsperioden på högst tre månader för arbetslöshetsersättning är den kortaste i EU och ligger långt under den genomsnittliga tid som behövs för att hitta ett arbete.

               (10)Andelen människor som riskerar fattigdom och social utestängning minskar. Det har skett en tydlig förskjutning från sociala förmåner till arbetsrelaterade familjeförmåner och naturaförmåner, vilka dock inte är tillräckligt riktade mot fattiga. Subventioneringar av bostadsägande har ökat, men det har inte skett någon förbättring av utbudet av subventionerade boenden.

               (11)Utbildningsresultaten är lägre än EU-genomsnittet och uppvisar stora territoriella skillnader. Andelen elever med endast grundskoleutbildning är högre och andelen personer med högskoleutbildning lägre än EU-genomsnittet. Utbildningssystemet hindrar den sociala rörligheten. Elever delas tidigt upp på olika typer av skolor, och förutbestäms för skillnader i utbildningsresultat och karriärmöjligheter. Andelen skolor med majoritetsandel romer ökade från 10 % år 2008 till 15 % år 2017. Effekterna av åtgärder som nyligen vidtagits för att sprida mindre gynnade elever jämnt mellan skolorna begränsas av att icke-statliga skolor är undantagna från kravet att ta emot mindre gynnade elever. Mindre gynnade barn tenderar att söka sig till yrkesskolor på gymnasienivå där lägre grundläggande färdigheter, högre andel avhopp och sämre löne- och karriärutsikter är vanligare. Utsatta gruppers låga deltagande i kvalitetsutbildning, i synnerhet i fråga om romer, är en försutten chans att bygga upp humankapital. Bristen på lärare utgör också alltjämt en utmaning. Lärarlönerna har ökat under de senaste åren men är fortfarande relativt låga jämfört med andra personer med högskoleexamen. Det låga antalet studenter som deltar i högre utbildning ligger inte i linje med den stora efterfrågan på högkvalificerade arbetstagare och lönepremien för personer med högskoleexamen, som är den högsta i EU. Ungerska institutioner för högre utbildning har den lägsta ekonomiska självständigheten i EU. Dessutom väckte ändringen av lagen om högre utbildning i april 2017, som fastställer ytterligare krav på internationella universitet som bedriver verksamhet i Ungern, ytterligare frågor om den akademiska friheten. 2018 meddelade det internationellt högst rankade ungerska universitetet sin avsikt att lämna landet på grund av den rättsliga osäkerhet som skapats genom denna ändring.

               (12)Hälsoresultaten släpar efter de flesta andra EU-länderna, vilket återspeglar både en ohälsosam livsstil och hälso- och sjukvårdens begränsade effektivitet. Nivåerna av rökning, alkoholmissbruk och fetma är bland de högsta i EU. Ungrarna tillhör de i EU som mest sannolikt kommer att dö i förtid på grund av dålig luftkvalitet. Antalet dödsfall som skulle kunna undvikas är ett av de högsta i EU, delvis på grund av otillräcklig screening och primärvård. Det finns betydande socioekonomiska skillnader i tillgången till vård av hög kvalitet. De offentliga utgifterna för hälso- och sjukvård ligger under EU-genomsnittet, och medborgarna måste betala för högkvalitativ vård ur egen ficka, vilket riskerar att ytterligare öka den socioekonomiska klyftan när det gäller hälsa. Systemet är fortfarande starkt inriktat på sjukhusvård, med brister i primärvården, särskilt när det gäller tidig upptäckt och förebyggande av kroniska sjukdomar. En påtaglig brist på hälso- och sjukvårdspersonal hindrar tillgången till vård i fattigare områden.

               (13)En ökad kapacitet för forskning och innovation skulle öka Ungerns måttliga innovationsresultat och öka produktiviteten. Den låga ackumuleringen av immateriella tillgångar återspeglas i det låga antalet ansökningar om patent, varumärken och formskydd, det lilla antalet innovativa företag och den låga graden av internationalisering hos små och medelstora företag. Mindre företag är särskilt motvilliga till innovation, vilket hindrar dem från att delta i globala värdekedjor. Företagens forskning och utveckling koncentreras till ett fåtal stora, huvudsakligen utlandsägda företag och får omfattande statligt stöd. Stöd till samarbete mellan forskning och näringsliv skulle bidra till bättre innovationsresultat och tekniköverföring. Kvaliteten på den offentliga forskningen hämmas av ineffektiv forsknings- och utvecklingspolitik och underfinansiering, eftersom den offentliga sektorns utgifter på detta område ligger under EU-genomsnittet. Nyligen vidtagna politiska åtgärder som syftar till att sänka anslagen och begränsa oberoendet för akademiska forum och forskningsforum skapar osäkerhet, vilket kan leda till en flykt av framstående forskartalanger och skapa en risk för ihållande nedgång av forskningens kvalitet.

               (14)Dålig sammankoppling av lokal kollektivtrafik och höga pendlingskostnader bidrar till arbetslöshet i mindre gynnade områden. Det dåliga skicket på väg- och järnvägsnäten hämmar rörligheten och försämrar trafiksäkerheten, då mer än halva vägnätet är undermåligt, särskilt i mindre gynnade regioner. Transportnäten är centrerade kring Budapest, medan lokala nät och tvärgående förbindelser i landet inte är väl utvecklade. Trafikstockningar är en växande utmaning och ett hinder för produktiviteten i Ungerns stadsområden. Vidare har utsläppen av växthusgaser från vägtransporter ökat kraftigt de senaste fem åren. Donaus inlandssjöfart, som lider av lågt vattenstånd, skulle kunna förbättras genom mindre restriktiv reglering.

               (15)Energieffektiviteten inom bostadssektorn är fortfarande låg. Elproduktionsnätet måste förberedas för den allt viktigare decentraliserade produktionen av förnybar el. Hälften av Ungerns territorium är särskilt utsatt för risker i samband med klimatförändringar, bland annat torka och översvämningar, vilket skapar ett behov av investeringar i vattenförvaltning av de största floderna. Luftföroreningar och vattenkvaliteten är fortfarande ett problem. De huvudsakliga källorna till föroreningar är förbränning av fast bränsle i bostäder samt utsläpp från jordbruk och transporter. Den cirkulära ekonomin befinner sig fortfarande i en inledningsfas, återvinningen av kommunalt avfall är underutvecklad och de ekonomiska instrumenten är räcker inte till för att hantera Ungerns miljöproblem.

               (16)Det finns fortfarande problem med att förebygga och lagföra korruption. Flera indikatorer tyder på att Ungerns exponering för korruption har ökat de senaste åren. Korruptionsrisker och favorisering snedvrider tilldelningen av resurser, eftersom dessa inte riktas till de mest produktiva företagen. Att åklagarmyndigheten klarar sin uppgift är av avgörande betydelse för att bekämpa korruption. Även om åtgärder mot korruption på låg nivå förefaller tillämpas med viss framgång, finns fortfarande inga tecken på bestämda åtgärder för att bekämpa korruption som involverar tjänstemän på hög nivå eller deras närmaste krets när det uppstår allvarliga anklagelser. Ansvarsskyldighet för beslut om att avsluta utredningar är ett problem, eftersom det inte finns några verkningsfulla rättsmedel för att bestrida sådana beslut. Förebyggande av korruption hindras ytterligare av offentliga institutioner som tillämpar restriktioner, t.ex. avskräckande avgifter för tillgång till information.

               (17)Kontroller och motvikter, som är avgörande för att säkerställa rättsväsendets oberoende, har försvagats ytterligare inom de allmänna domstolarna. Det nationella rättsliga rådet har allt större svårigheter att få till stånd en motvikt till befogenheterna hos ordföranden för den nationella domstolsmyndigheten. Detta ger anledning till oro när det gäller rättsväsendets oberoende. När det gäller förvaltningsdomstolslagen konstateras det att regeringen lade fram ett lagförslag om att återkalla lagen om ikraftträdandet och övergångsreglerna för förvaltningsdomstolarna den 30 maj 2019.

               (18)Ramen för offentlig upphandling har förbättrats de senaste åren, men det finns fortfarande hinder för konkurrensen. De utgörs bland annat av användning av förfaranden med begränsad offentlig information och systembetingade oriktigheter i upphandlingsförfaranden, särskilt i fråga om otillräckliga urvals- och tilldelningskriterier och anbudsgivare som behandlas olika. Även om vissa indikatorer visar på förbättringar är antalet förfaranden med en enda anbudsgivare fortfarande stort. Mer utbredd användning av e-upphandling skulle öka effektiviteten och insynen ytterligare.

               (19)Strukturerna och processerna för den sociala dialogen i Ungern är outvecklade och gör det inte möjligt för arbetsmarknadens parter att delta i utformningen och genomförandet av politik på ett meningsfullt sätt. Bristfälligt engagemang från berörda parter och begränsad insyn inverkar på faktaunderlaget och kvaliteten i beslutsprocesserna. Detta leder till ofta återkommande och oförutsägbara ändringar av lagstiftningen och avskräcker från investeringar med högt mervärde.

               (20)Åtgärder har vidtagits för att förbättra skattesystemet ytterligare, men vissa problem kvarstår. Skattetrycket på arbete har minskat, men är fortfarande högt för låginkomsttagare. Sektorspecifika skatter och ett stort antal små skatter komplicerar skattesystemet och ökar efterlevnadskostnaderna, särskilt för mindre företag.

               (21)Hinder i form av regleringar och statlig inblandning på produktmarknader står i vägen för valet av effektiva företag och begränsar konkurrensen. Myndigheterna fortsätter att anförtro vissa tjänster till statligt ägda företag som skapats särskilt för de ändamålen. Vissa skräddarsydda lagar och åtgärder och tillfälliga undantag från konkurrensgranskning hindrar marknadens funktion och hämmar investeringar. Oförutsägbarhet när det gäller regelverket är ytterligare ett problem, särskilt inom detaljhandeln, som under de senaste åren har ställts inför många regeländringar. Lagstiftning som inför ett ytterligare särskilt tillstånd för ändringar av användning eller utformning av detaljhandelslokaler har införts under det senaste året. Regleringen av yrken är fortfarande restriktiv. Bristen på konkurrens inom dessa sektorer kan få negativ inverkan på innovation och effektivitet.

               (22)Kampen mot aggressiv skatteplanering är en förutsättning för att skattesystemen ska bli mer effektiva och rättvisa. Skattebetalarnas aggressiva skatteplanering mellan medlemsstaterna får spridningseffekter som kräver att EU-lagstiftningen kompletteras med samordnade nationella åtgärder. Trots att Ungern agerat mot aggressiv skatteplanering, uppvisar landet relativt höga in- och utflöden av kapital genom specialföretag, som är frikopplade från den reala ekonomin. Det faktum att ingen källskatt uppbärs för utdelningar, räntor och royalties från företag baserade i Ungern till utlandet (dvs. från personer bosatta i EU till personer bosatta i tredjeland) kan leda till att ingen skatt överhuvudtaget uppbärs för de här utbetalningarna, om de heller inte omfattas av skatt i det mottagande landet.

               (23)Programplaneringen för EU-medel för perioden 2021–2027 kan bidra till att åtgärda en del av de brister som identifierats i rekommendationerna, särskilt på de områden som anges i bilaga D till landsrapporten
                  7
               . Ungern skulle på detta sätt bättre kunna utnyttja dessa medel på de identifierade områdena, med beaktande av regionala skillnader.

               (24)Kommissionen har inom ramen för 2019 års europeiska planeringstermin gjort en omfattande analys av Ungerns ekonomiska politik och redogjort för den i 2019 års landsrapport. Kommissionen har även bedömt konvergensprogrammet för 2019 och det nationella reformprogrammet för 2019 samt uppföljningen av de rekommendationer Ungern har fått tidigare år. Kommissionen har beaktat inte bara programmens relevans för hållbarheten i finanspolitiken och den socioekonomiska politiken i Ungern utan också att unionens regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i unionen genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på unionsnivå.

               (25)Mot bakgrund av denna bedömning har rådet granskat konvergensprogrammet för 2019, och dess yttrande
                  8
                återspeglas särskilt i rekommendation 1.

               HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Ungern att 2019 och 2020 vidta följande åtgärder:

               1.Säkerställa efterlevnad av rådets rekommendation av den XX juni 2019 att korrigera den betydande avvikelsen från anpassningsbanan mot det medelfristiga budgetmålet.

               2.Fortsätta att integrera de mest utsatta grupperna på arbetsmarknaden, särskilt genom kompetenshöjning samt förbättra det sociala biståndets och arbetslöshetsförmånernas tillräcklighet. Förbättra utbildningsresultaten och se till att mindre gynnade grupper, särskilt romer, i större utsträckning deltar i allmän utbildning av hög kvalitet. Förbättra hälsoresultaten genom att stödja förebyggande hälsovårdsåtgärder och stärka primärvården.

               3.Inrikta den investeringsrelaterade ekonomiska politiken på forskning och innovation, koldioxidsnål energi och transport, infrastruktur för avfallshantering samt energi- och resurseffektivitet, med beaktande av regionala skillnader. Öka konkurrensen inom offentlig upphandling.

               4.Stärka regelverket mot korruption, bland annat genom att förbättra lagföringen och tillgången till offentlig information samt stärka rättsväsendets oberoende. Förbättra kvaliteten på och insynen i beslutsprocessen genom verksam social dialog och samverkan med andra berörda parter samt genom reguljära, lämpliga konsekvensbedömningar. Fortsätta att förenkla skattesystemet och samtidigt stärka det mot risker för aggressiv skatteplanering. Öka konkurrensen och den rättsliga förutsägbarheten inom tjänstesektorn.

               Utfärdad i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordförande

                     (1)

                        EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        SWD(2019) 1016 final.

                     (3)

                        Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013 av den 17 december 2013 om fastställande av gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden, Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling och Europeiska havs- och fiskerifonden, om fastställande av allmänna bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden och Europeiska havs- och fiskerifonden samt om upphävande av rådets förordning (EG) nr 1083/2006 (EUT L 347, 20.12.2013, s. 320).

                     (4)

                        COM(2014) 494 final.

                     (5)

                        Det konjunkturrensade saldot exklusive engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder, omräknat av kommissionen enligt den gemensamt överenskomna metoden.

                     (6)

                        Primära offentliga nettoutgifter omfattar totala offentliga utgifter exklusive ränteutgifter, utgifter för EU-program som motsvaras fullt ut av inkomster från EU-medel samt icke-diskretionära förändringar i utgifter för arbetslöshetsförmåner. Nationellt finansierade fasta bruttoinvesteringar är utjämnade över en fyraårsperiod. Diskretionära åtgärder på inkomstsidan eller lagstadgade inkomstökningar är inräknade. Engångsåtgärder på såväl inkomst- som utgiftssidan räknas av mot varandra.

                     (7)

                        SWD(2019) 1016 final.

                     (8)

                        Enligt artikel 9.2 i rådets förordning (EG) nr 1466/97.


               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 27.9.2019
            COM(2019) 420 final
            Rekommendation till
            RÅDETS BESLUT
            om bemyndigande att inleda förhandlingar om ett avtal mellan Europeiska unionen och Japan om överföring och användning av passageraruppgifter (PNR-uppgifter) för att förhindra och bekämpa terrorism och annan grov gränsöverskridande brottslighet

               MOTIVERING

               1.SYFTE

                  EU bör inleda förhandlingar med Japan om ingående av bilateralt avtal i vilket regler och villkor för lufttrafikföretags överföring till Japan av passageraruppgifter (PNR-uppgifter) om passagerare som flyger mellan EU och Japan fastställs på ett sätt som överensstämmer med EU-rättens krav.

               2. BAKGRUND TILL FÖRSLAGET

                  PNR-uppgifter är upplysningar om enskilda passagerares resa som krävs för att lufttrafikföretag ska kunna behandla bokningar. I denna rekommendation omfattar PNR-uppgifter de uppgifter som samlas in och ingår i lufttrafikföretagets automatiserade boknings- och avgångskontrollsystem.

                  Inom EU är behandlingen av PNR-uppgifter ett viktigt verktyg i det gemensamma arbetet mot terrorism och grov brottslighet, och en av byggstenarna i säkerhetsunionen. Det har visat sig vara avgörande för att förebygga, upptäcka, utreda och lagföra terroristbrott och andra grova brott att man kan upptäcka och spåra misstänkta resmönster genom att behandla PNR-uppgifter för att samla in bevis och i relevanta fall upptäcka personer som gjort sig skyldiga till grova brott och deras medhjälpare samt krossa kriminella nätverk.

                  Den 27 april 2016 antog Europaparlamentet och rådet direktiv (EU) 2016/681 om användning av passageraruppgiftssamlingar (PNR-uppgifter) för att förebygga, förhindra, upptäcka, utreda och lagföra terroristbrott och grov brottslighet
                     1
                  . Direktivet innebär att nationella myndigheter kan få direkt tillgång till viktig information hos flygbolagen, med full respekt för rätten till dataskydd. Det ger alla medlemsstater ett viktigt verktyg för att förebygga, förhindra, upptäcka och utreda terroristbrott och grova brott, inklusive narkotikasmuggling och människohandel samt sexuellt utnyttjande av barn. Medlemsstaternas frist för att införliva PNR-direktivet i sin nationella lagstiftning var den 25 maj 2018
                     2
                  .

               På global nivå innebär FN:s säkerhetsråds resolution 2396, som antogs den 21 december 2017, att FN:s medlemsstater är skyldiga att utveckla den kapacitet som krävs för att samla in, bearbeta och analysera passageraruppgifter (PNR-uppgifter), i syfte att främja Icaos standarder och rekommenderade praxis, samt säkerställa att PNR-uppgifter används av och delas med alla behöriga nationella myndigheter, med full respekt för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. I resolutionen uppmanas Icao också att samarbeta med medlemsstaterna för att fastställa en standard för insamling, användning, behandling och skydd av PNR-uppgifter
                  3
               . I mars 2019 inrättade Icaos luftfartskommitté (ATC) en arbetsgrupp för förenklade förfaranden för att behandla förslag till standarder och rekommenderad praxis om insamling, användning, behandling och skydd av PNR-uppgifter i enlighet med FN:s säkerhetsråds resolution 2396 (2017). Arbetsgruppen har i uppdrag att a) se över de befintliga standarder och den rekommenderade praxis om PNR-uppgifter som fastställs i kapitel 9 i bilaga 9 till Chicagokonventionen, b) avgöra om dessa behöver kompletteras med ytterligare standarder och rekommenderad praxis eller riktlinjer, med beaktande av säkerhetsrådets beslut och överväganden, och c) vid behov utarbeta nya bestämmelser (standarder, rekommenderad praxis eller vägledande material) om insamling, användning, behandling och skydd av PNR-uppgifter.

                  Överföring av relevanta personuppgifter från EU till ett tredjeland får endast ske i enlighet med bestämmelserna om internationella överföringar i kapitel V i förordning (EU) 2016/679 (nedan kallad den allmänna dataskyddsförordningen)
                     4
                   .

                  För närvarande finns det två gällande internationella avtal mellan EU och tredjeländer (Australien
                     5
                   och Förenta staterna
                     6
                  ) om behandling och överföring av PNR-uppgifter. Den 26 juli 2017 antog Europeiska unionens domstol ett yttrande om det planerade avtalet mellan EU och Kanada, som undertecknades den 25 juni 2014
                     7
                  . Domstolen fann att avtalet inte kunde ingås i sin planerade form eftersom vissa av bestämmelserna var oförenliga med den av EU erkända grundläggande rätten till privatliv och skydd av personuppgifter. Domstolen fastställde i synnerhet ytterligare rättsliga krav om tillsyn som ska utövas av en oberoende myndighet, om känsliga uppgifter, automatisk behandling av PNR-uppgifter, de ändamål PNR-uppgifter för vilka får behandlas samt om lagring, användning, utlämnande och vidare överföring av PNR-uppgifter. Efter rådets bemyndigande av Europeiska kommissionen i december 2017 inleddes nya PNR-förhandlingar med Kanada i juni 2018. Vid det 17:e toppmötet mellan EU och Kanada i Montreal den 17–18 juli 2019 välkomnade EU och Kanada att de hade slutfört dessa förhandlingar. Kanada noterade sitt krav på rättslig prövning, men parterna åtog sig, med förbehåll för prövningen, att slutföra avtalet så snart som möjligt, och erkände att detta avtal spelar en avgörande roll för att öka säkerheten och samtidigt säkerställa integritet och skydd av personuppgifter.

               3.BAKGRUND TILL FÖRSLAGET

                  Japan är en nära och strategisk partner till Europeiska unionen i kampen mot terrorism och annan grov gränsöverskridande brottslighet. Europeiska unionen och Japan arbetar nära tillsammans för att förbättra globala säkerhetsstrukturer och stärka säkerheten för sina medborgare inom FN, G20-gruppen, G7-gruppen och andra multilaterala forum.

                  Det strategiska partnerskapsavtalet mellan EU och Japan som undertecknades i juli 2018 stärker det allmänna samarbetet och slår fast att ”[p]arterna ska sträva efter att, i den utsträckning det är förenligt med deras respektive lagar och andra författningar, använda tillgängliga verktyg såsom passageraruppgifter för att förhindra och bekämpa terroristdåd och grova brott, samtidigt som rätten till privatliv och skyddet av personuppgifter respekteras”. Ett avtal mellan EU och Japan om PNR-uppgifter skulle bidra till att stärka det planerade partnerskapet om hållbar konnektivitet och infrastruktur av hög kvalitet mellan Europeiska unionen och Japan, särskilt genom att förbättra säkerheten inom luftfart.

                  Den 23 januari 2019 antog Europeiska kommissionen ett beslut om adekvat skyddsnivå när det gäller överföringen av personuppgifter från EU till Japan mellan kommersiella aktörer
                     8
                  . I samband med detta bedömde Europeiska kommissionen även de villkor och skyddsåtgärder enligt vilka japanska myndigheter, inbegripet brottsbekämpande myndigheter, kan få tillgång till uppgifter som innehas av dessa aktörer.

                  Japan har tydligt uttryckt sitt intresse av att inleda förhandlingar med Europeiska kommissionen i syfte att ingå ett PNR-avtal med Europeiska unionen. Mer nyligen har Japan i synnerhet uttryckt ett brådskande behov av att få PNR-uppgifter från lufttrafikföretag från EU inför de olympiska spelen 2020 för att kunna hantera de skärpta säkerhetsrisker som förväntas.

                  Enligt Japans lagstiftning (tullagen och lagen om invandringskontroll och erkännande av flyktingar) måste flygbolag lämna passageraruppgifter (PNR-uppgifter) till den japanska tullbyrån och invandringsbyrån. Syftet med denna lagstiftning är att stärka säkerheten i Japan genom att PNR-uppgifter inhämtas innan en passagerare anländer eller avreser och förbättrar på så sätt väsentligt möjligheterna att på förhand göra effektiva och ändamålsenliga reseriskbedömningar av passagerare.

                  Lufttrafikföretag och deras sammanslutningar har också vid flera tillfällen bett Europeiska kommissionen att säkerställa rättssäkerhet för lufttrafikföretag som flyger mellan EU och Japan, eftersom de är skyldiga att lämna de PNR-uppgifter som samlas in och registreras i deras automatiserade boknings- och avgångskontrollsystem till Japan.

                  Det krävs en lösning som fastställer en rättslig grund på EU-nivå för överföringen av PNR-uppgifter från EU till Japan med tanke på att PNR-uppgifter behövs i kampen mot terrorism och andra former av grov gränsöverskridande brottslighet. Ett framtida avtal bör samtidigt innehålla lämpliga garantier för dataskydd i den mening som avses i artikel 46.2 a i den allmänna dataskyddsförordningen, bl.a. i form av ett system med oberoende tillsyn. Ett framtida avtal bör respektera de grundläggande rättigheterna och följa de principer som erkänns i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, särskilt rätten till privatliv och familjeliv i artikel 7 i stadgan, rätten till skydd av personuppgifter i artikel 8 i stadgan och rätten till ett effektivt rättsmedel och en opartisk domstol som fastställs i artikel 47 i stadgan.

                  Överföringen av PNR-uppgifter till Japan skulle ytterligare främja det internationella samarbetet inom brottsbekämpning med Europeiska unionen, bl.a. genom att Japan skulle lämna analysinformation som ingår i PNR-uppgifterna till medlemsstaternas behöriga myndigheter och till Europol och/eller Eurojust inom deras respektive mandat.

               4.FÖRSLAGETS RÄTTSLIGA ASPEKTER

                  Denna rekommendation om inledande av förhandlingar med Japan om ett PNR-avtal tar hänsyn till EU:s tillämpliga regelverk om dataskydd och PNR-uppgifter, dvs. förordning (EU) 2016/679, direktiv (EU) 2016/680
                     9
                   och direktiv (EU) 2016/681, samt fördraget och stadgan om de grundläggande rättigheterna, såsom de tolkas i Europeiska unionens domstols relevanta rättspraxis, särskilt domstolens yttrande 1/15.

                  Rekommendationen tar även hänsyn till det bemyndigande som rådet gav Europeiska kommissionen i december 2017 att inleda förhandlingar om ett avtal mellan EU och Kanada om överföring och användning av PNR-uppgifter.

                  Denna rekommendation överensstämmer med de rättsliga krav som fastställs i domstolens yttrande 1/15. Den baseras på artikel 218 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. I enlighet med artikel 218 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt ska kommissionen utses till unionens förhandlare.

               Rekommendation till

               RÅDETS BESLUT

               om bemyndigande att inleda förhandlingar om ett avtal mellan Europeiska unionen och Japan om överföring och användning av passageraruppgifter (PNR-uppgifter) för att förhindra och bekämpa terrorism och annan grov gränsöverskridande brottslighet

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 218.3 och 218.4,

               med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation, och

               av följande skäl:

               (1)Förhandlingar bör inledas i syfte att ingå ett avtal mellan Europeiska unionen och Japan om överföring och användning av passageraruppgifter (PNR-uppgifter) för att förhindra och bekämpa terrorism och annan grov gränsöverskridande brottslighet.

               (2)Avtalet bör utformas med respekt för grundläggande rättigheter och de principer som erkänns i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, särskilt rätten till privatliv och familjeliv i artikel 7 i stadgan, rätten till skydd av personuppgifter i artikel 8 i stadgan och rätten till ett effektivt rättsmedel och en opartisk domstol i artikel 47 i stadgan. Avtalet bör tillämpas i enlighet med dessa rättigheter och principer.

               HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

               Artikel 1

               Kommissionen bemyndigas härmed att på unionens vägnar förhandla om ett avtal mellan Europeiska unionen och Japan om överföring och användning av passageraruppgifter (PNR-uppgifter) för att förhindra och bekämpa terrorism och annan grov gränsöverskridande brottslighet.

               Artikel 2

               Förhandlingsdirektiven fastställs i bilagan.

               Artikel 3

               Förhandlingarna ska föras i samråd med en särskild kommitté som utses av rådet.

               Artikel 4

               Detta beslut riktar sig till Europeiska kommissionen.

               Utfärdat i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordförande

                     (1)

                        Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2016/681 av den 27 april 2016 om användning av passageraruppgifter (PNR-uppgifter) för att förebygga, förhindra, upptäcka, utreda och lagföra terroristbrott och grov brottslighet (EUT L 119, 4.5.2016, s. 132).

                     (2)

                        Se den nittonde rapporten om framstegen mot en effektiv och verklig säkerhetsunion (COM (2019) 353 final, 24.7.2019) avseende genomförandet av PNR-direktivet.

                     (3)

                        Säkerhetsrådets resolution 2396 (2017) om hot mot den internationella freden och säkerheten som orsakats av återvändande utländska terroriststridande.

                     (4)

                        Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 av den 27 april 2016 om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv 95/46/EG (allmän dataskyddsförordning), EUT L 119, 4.5.2016, s. 1.

                     (5)

                        EUT L 186, 14.7.2012, s. -16.

                     (6)

                        EUT L 215, 11.8.2012, s. 5.

                     (7)

                        Domstolens yttrande 1/15 (stora avdelningen) av den 26 juli 2017, ECLI:EU:C:2017:592.

                     (8)

                        Kommissionens genomförandebeslut (EU) 2019/419 av den 23 januari 2019 enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 om Japans adekvata skyddsnivå för personuppgifter enligt lagen om skydd av personuppgifter (delgivet med nr K(2019) 304) (EUT L 76, 19.3.2019, s. 1).

                     (9)

                        Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2016/680 av den 27 april 2016 om skydd för fysiska personer med avseende på behöriga myndigheters behandling av personuppgifter för att förebygga, förhindra, utreda, avslöja eller lagföra brott eller verkställa straffrättsliga påföljder, och det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av rådets rambeslut 2008/977/RIF (EUT L 119, 4.5.2016, s. 89).

    ---documentbreak---

               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 27.9.2019
            COM(2019) 420 final
            BILAGA
            till
            Rekommendationtill RÅDETS BESLUT
            om bemyndigande att inleda förhandlingar om ett avtal mellan Europeiska unionen och Japan om överföring och användning av passageraruppgifter (PNR-uppgifter) för att förhindra och bekämpa terrorism och annan grov gränsöverskridande brottslighet

               BILAGA

               Direktiv för förhandlingarna om ett avtal mellan Europeiska unionen och Japan om överföring och användning av passageraruppgifter (PNR-uppgifter) för att förhindra och bekämpa terrorism och annan grov gränsöverskridande brottslighet

               Under förhandlingarna bör Europeiska kommissionen försöka uppnå de närmare mål som beskrivs i det följande:

               (1)Syftet med avtalet bör vara att fastställa en rättslig grund, villkor och skyddsåtgärder för överföring av PNR-uppgifter till Japan.

               (2)Nödvändigheten och vikten av att PNR-uppgifter används för att förhindra och bekämpa terrorism och annan grov gränsöverskridande brottslighet bör tydligt återspeglas i avtalet.

               (3)Syftet med detta avtal bör därför vara att reglera överföring och användning av PNR-uppgifter som uteslutande sker i syfte att förhindra och bekämpa terrorism och annan grov gränsöverskridande brottslighet samt med full respekt för individens rätt till skydd av privatliv, personuppgifter och grundläggande fri- och rättigheter enligt de i avtalet fastställda villkoren.

               (4)I avtalet bör även framhållas att överföringen av PNR-uppgifter till Japan främjar polisiärt och rättsligt samarbete, i och med att den analysinformation som ingår i PNR-uppgifterna överförs mellan parterna. Avtalet bör därför säkerställa att behöriga myndigheter i Japan överför analysinformation till medlemsstaternas polisiära och rättsliga myndigheter, samt till Europol och Eurojust inom deras respektive behörighetsområden.

               (5)För att säkerställa att principen om ändamålsbegränsning iakttas bör behandling av PNR-uppgifter enligt avtalet uteslutande få ske för att förebygga, upptäcka, utreda eller lagföra terrorism eller annan grov gränsöverskridande brottslighet enligt de definitioner som fastställs i relevanta EU-rättsakter.

               (6)Avtalet bör säkerställa full respekt för grundläggande fri- och rättigheter i enlighet med artikel 6 i EU-fördraget, särskilt den rätt till skydd av personuppgifter som fastställs i artikel 16 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt och artikel 8 i EU:s stadga om de grundläggande rättigheterna. Det bör även säkerställa full respekt för de principer om nödvändighet och proportionalitet vad gäller rätten till skydd för privat- och familjeliv och skydd av personuppgifter som anges i artiklarna 7 och 8 i EU:s stadga om de grundläggande rättigheterna, såsom de tolkas av domstolen i dess yttrande 1/15 om det planerade avtalet om PNR-uppgifter mellan EU och Kanada.

               (7)Avtalet bör skapa ett säkert rättsläge för framför allt luftföretag genom att utgöra en rättslig grund för dessa företags överföring av PNR-uppgifter som finns i deras automatiserade boknings- och avgångskontrollsystem.

               (8)Avtalet bör klart och tydligt precisera nödvändiga skyddsåtgärder och kontroller vad gäller skydd av personuppgifter, individers grundläggande fri- och rättigheter, oavsett nationalitet och bostadsort, i samband med överföring av PNR-uppgifter till Japan. Sådana skyddsåtgärder bör säkerställa följande:

               (a)Det bör klart och tydligt anges exakt vilka kategorier av PNR-uppgifter som ska överföras. Överföringen av uppgifter bör begränsas till vad som är absolut nödvändigt och stå i proportion till avtalets angivna syfte.

               (b)Uppgifter som i EU-rätten betraktas som känsliga, däribland personuppgifter som anger ras eller etniskt ursprung, politiska åsikter, religiös eller filosofisk övertygelse eller medlemskap i fackförening samt om en fysisk persons hälsa eller sexualliv eller sexuella läggning, bör inte behandlas.

               (c)Avtalet bör innehålla bestämmelser om datasäkerhet och i synnerhet bara tillåta att ett begränsat antal bemyndigade personer har tillgång till PNR-uppgifterna samt föreskriva en skyldighet att utan dröjsmål underrätta de europeiska dataskyddsmyndigheterna om datasäkerhetsintrång som berör PNR-uppgifter, såvida det inte är osannolikt att intrånget medför en risk för fysiska personers fri- och rättigheter, och även hänvisa till effektiva och avskräckande påföljder.

               (d)Avtalet bör innehålla bestämmelser om att passagerare ska få tillräcklig och transparent information om behandlingen av deras PNR-uppgifter, samt om rätten för enskilda att underrättas om användning efter ankomst, om tillgång och i lämpliga fall rättelse och radering.

               (e)Avtalet bör säkerställa rätten till en effektiv administrativ eller rättslig prövning på icke-diskriminerande grundval oavsett nationalitet eller bostadsort för alla personer vars uppgifter behandlas enligt avtalet, i enlighet med artikel 47 i EU:s stadga om de grundläggande rättigheterna.

               (f)Avtalet bör säkerställa att automatiserad behandling baseras på särskilda, objektiva, icke-diskriminerande och tillförlitliga på förhand fastställda kriterier och inte används som det enda underlaget för beslut som har negativa rättsliga effekter för eller allvarligt påverkar en enskild person. PNR-uppgifter bör bara jämföras mot databaser som är relevanta för de syften som omfattas av avtalet och som är tillförlitliga och uppdaterade.

               (g)Den japanska behöriga myndighetens användning av PNR-uppgifter för annat än säkerhets- och gränskontroller bör förutsätta att det föreligger nya omständigheter och materiella och förfarandemässiga villkor som grundas på objektiva kriterier. Sådan användning bör i synnerhet förutsätta en föregående prövning utförd av antingen en domstol eller ett oberoende administrativt organ, utom i fall som på ett giltigt sätt har fastställts vara brådskande.

               (h)Lagringsperioden för PNR-uppgifter bör vara begränsad och inte längre än vad som är nödvändigt för det ursprungliga syftet. Lagringen av PNR-uppgifter sedan flygpassagerare lämnat Japan bör vara förenlig med EU-domstolens rättspraxis. Avtalet bör kräva att uppgifterna raderas när lagringsperioden har löpt ut, eller att de anonymiseras på ett sådant sätt att den berörda personen inte längre kan identifieras.

               (i)Avtalet bör säkerställa att PNR-uppgifter bara får lämnas ut till andra statliga myndigheter i samma land eller till andra länder efter en bedömning av varje enskilt fall, på vissa villkor och underställt vissa skyddsåtgärder. Det bör särskilt anges att sådant utlämnande av uppgifter bara är tillåtet om den mottagande myndigheten utövar funktioner som har anknytning till kampen mot terrorism eller grov gränsöverskridande brottslighet, samt att man i dessa fall säkerställer samma skydd som det som fastställs i avtalet. Vidareöverföring till behöriga myndigheter i andra tredjeländer bör begränsas till länder med vilka EU har ett likvärdigt PNR-avtal eller för vilka EU har antagit ett beslut om adekvat skyddsnivå enligt EU:s dataskyddslagstiftning som omfattar de relevanta myndigheter till vilka PNR-uppgifterna ska överföras.

               (9)Avtalet bör säkerställa ett system som innebär att en oberoende offentlig myndighet som ansvarar för dataskydd och har faktiska befogenheter vad gäller utredning, ingripande och verkställande övervakar de offentliga myndigheter som använder PNR-uppgifter. Myndigheten bör ha befogenheter att höra klagomål från enskilda, i synnerhet rörande behandling av deras PNR-uppgifter. Offentliga myndigheter som använder PNR-uppgifter bör kunna ställas till svars för sin efterlevnad av reglerna om skydd av personuppgifter enligt detta avtal.

               (10)Avtalet bör kräva att uppgifter uteslutande överförs på begäran (push-metoden).

               (11)Avtalet bör säkerställa att villkoren för frekvens och tidpunkt för överföring av PNR-uppgifter inte leder till en orimlig börda för lufttrafikföretagen, och är begränsade till det som är absolut nödvändigt.

               (12)Avtalet bör säkerställa att lufttrafikföretag inte behöver samla in uppgifter utöver de som redan samlas in eller samla in vissa typer av uppgifter, utan enbart överföra vad de redan samlar in inom ramen för sin verksamhet.

               (13)Avtalet bör innehålla bestämmelser om regelbunden gemensam översyn av alla aspekter av avtalets genomförande, inbegripet av tillförlitlighet och aktualitet hos på förhand fastställda modeller, kriterier och databaser, som även omfattar en proportionalitetsbedömning av de lagrade uppgifterna med utgångspunkt i deras värde för att förebygga och bekämpa terrorism och annan grov gränsöverskridande brottslighet.

               (14)Avtalet bör föreskriva en tvistlösningsmekanism vad gäller dess tolkning, tillämpning och genomförande.

               (15)Avtalet bör ingås för en period av sju år, och innehålla en bestämmelse genom vilken avtalet kan förlängas med samma period såvida det inte sägs upp av någon av parterna.

               (16)Avtalet bör innehålla en klausul om dess territoriella tillämpning.

               (17)Avtalet bör äga samma giltighet på bulgariska, kroatiska, tjeckiska, danska, nederländska, engelska, estniska, finska, franska, tyska, grekiska, ungerska, italienska, lettiska, litauiska, maltesiska, polska, portugisiska, rumänska, slovakiska, slovenska, spanska och svenska och bör innehålla en språkklausul om detta.


               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 21.11.2018
            COM(2018) 803 final
            Rekommendation till
            RÅDETS BESLUT
            om fastställande av att Rumänien inte har vidtagit effektiva åtgärder till följd av rådets rekommendation av den 22 juni 2018
            {SWD(2018) 503 final}

               Rekommendation till

               RÅDETS BESLUT

               om fastställande av att Rumänien inte har vidtagit effektiva åtgärder till följd av rådets rekommendation av den 22 juni 2018

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

               med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97
                  1
               , särskilt artikel 10.2 fjärde stycket,

               med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation, och

               av följande skäl:

               (1)Den 22 juni 2018 beslutade rådet i enlighet med artikel 121.4 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (nedan kallat EUF-fördraget) att en betydande avvikelse med –1 % av BNP från anpassningsbanan mot det medelfristiga budgetmålet kunde konstateras i Rumänien.

               (2)Med anledning av den betydande avvikelse som konstaterats utfärdade rådet den 22 juni 2018 en rekommendation
                  2
                om att Rumänien skulle vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att den nominella ökningen av primära offentliga nettoutgifter
                  3
                inte överstiger 3,3 % 2018 och 5,1 % 2019 vilket motsvarar en årlig strukturell anpassning på 0,8 % av BNP varje år. Rumänien rekommenderades vidare använda alla oförutsedda inkomster till att minska sitt underskott och att dess budgetkonsolideringsåtgärder bör säkerställa en varaktig förbättring av det strukturella saldot i de offentliga finanserna på ett tillväxtfrämjande sätt. Rådet fastställde en tidsfrist fram till den 15 oktober 2018 för Rumäniens rapport om vilka åtgärder som vidtas till följd av rekommendationen.

               (3)Den 27–28 september 2018 genomförde kommissionen ett utökat övervakningsuppdrag i Rumänien för att utföra kontroller på plats med stöd av artikel -11.2 i rådets förordning (EG) nr 1466/97. Efter att ha översänt sina preliminära resultat till de rumänska myndigheterna för synpunkter lade kommissionen fram resultaten för rådet den 21 november 2018. Dessa resultat har därefter offentliggjorts. I kommissionens rapport konstateras att de rumänska myndigheterna behåller 2018 års mål för det samlade underskottet på strax under 3 % av BNP och därmed inte har för avsikt att agera i enlighet med rådets rekommendation av den 22 juni 2018. Under 2019 planerar regeringen att minska det samlade underskottet till 2,38 % av BNP, men närmare åtgärder har ännu inte preciserats.

               (4)Den 16 oktober 2018 lämnade de rumänska myndigheterna in en rapport om åtgärder som vidtagits till följd av rådets rekommendation av den 22 juni 2018
                  4
               . I rapporten uppgav myndigheterna att målet för 2018 även fortsättningsvis är ett samlat underskott på 2,96 % av BNP. Inför 2019 har myndigheterna ett underskottsmål på 2,38 % av BNP. I rapporten nämns inga nya åtgärder för 2018. När det gäller 2019 förutsätter rapporten begränsade utgifterna för ersättningar till anställda och för varor och tjänster, men det ges ingen tillräckligt detaljerad information om antagna eller åtminstone trovärdigt aviserade åtgärder. På inkomstsidan nämns i rapporten en förlängning av redan befintliga åtgärder och vissa insatser för att förbättra efterlevnaden av skatteregler. Den offentligfinansiella effekten av de rapporterade åtgärderna uppfyller inte kravet i rådets rekommendation av den 22 juni 2018.

               (5)Enligt kommissionens höstprognos 2018 kommer ökningen av primära offentliga nettoutgifter uppgå till 11,3 %, vilket är långt över utgiftsriktmärket på 3,3 %. Det strukturella saldot ser ut att bli i stort sett oförändrat 2018 på 3,3 % av BNP. Båda pelarna pekar därmed på en risk för avvikelse från den rekommenderade anpassningen. Utgiftsriktmärket pekar på en avvikelse med 2,3 % av BNP. Detta bekräftas av det strukturella saldot, som visar på en mindre avvikelse med 0,8 % av BNP. Det strukturella saldot påverkas positivt av en betydligt högre BNP-deflator och av en högre punktskattning av den potentiella BNP-tillväxten jämfört med det genomsnitt på medellång sikt som ligger till grund för utgiftsriktmärket. Denna effekt neutraliseras delvis av ökade offentliga investeringar, som utjämnas i utgiftsriktmärket. Den samlade bedömningen bekräftar därför att det föreligger en stor avvikelse från den anpassning som rekommenderats av rådet.

               (6)Enligt kommissionens höstprognos 2018 beräknas ökningen av nominella offentliga utgifter, ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan och engångsåtgärder, för 2019 uppgå till 7,5 %, vilket är långt över utgiftsriktmärket på 5,1 % (avvikelse med 0,7 % av BNP från den rekommenderade anpassningen). Det strukturella saldot ser ut att öka med 0,1 % av BNP till ett underskott på 3,4 % (avvikelse med 0,9 % av BNP). Eftersom båda pelarna pekar på en ungefär lika stor avvikelse från den anpassning som krävs 2019 bekräftar den samlade bedömningen att det föreligger en avvikelse från den anpassning som rekommenderats av rådet.

               (7)I kommissionens höstprognos 2018 förutses ett underskott i de offentliga finanserna på 3,3 % 2018 och 3,4 % 2019, vilket överstiger fördragets referensvärde på 3 % av BNP.

               (8)Slutsatsen blir därför att Rumäniens åtgärder till följd av rådets rekommendation av den 22 juni 2018 har varit otillräckliga. Budgetansträngningen är inte tillräcklig för att säkerställa att den nominella ökningen av primära offentliga nettoutgifter inte överstiger 3,3 % 2018 och 5,1 % 2019, vilket motsvarar en årlig strukturell anpassning på 0,8 % av BNP för vart och ett av åren.

               HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

               Artikel 1

               Rumänien har inte vidtagit effektiva åtgärder till följd av rådets rekommendation av den 22 juni 2018.

               Artikel 2

               Detta beslut riktar sig till Rumänien.

               Utfärdat i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordförande

                     (1)

                        EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        EUT C 223, 27.6.2018, s. 3.

                     (3)

                        Primära offentliga nettoutgifter omfattar totala offentliga utgifter exklusive ränteutgifter, utgifter för EU-program som motsvaras fullt ut av inkomster från EU-fonder samt icke-diskretionära förändringar i utgifter för arbetslöshetsförmåner. Nationellt finansierade fasta bruttoinvesteringar är utjämnade över en fyraårsperiod. Diskretionära åtgärder på inkomstsidan eller lagstadgade inkomstökningar är inräknade. Engångsåtgärder på såväl inkomst- som utgiftssidan är avräknade.

                     (4)

                        Tillgänglig på: http://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-13279-2018-INIT/en/pdf


               EUROPEISKA KOMMISSIONEN
            Bryssel den 21.11.2018
            COM(2018) 806 final
            Rekommendation till
            RÅDETS BESLUT
            om fastställande av att Ungern inte har vidtagit effektiva åtgärder till följd av rådets rekommendation av den 22 juni 2018
            {SWD(2018) 504 final}

               Rekommendation till

               RÅDETS BESLUT

               om fastställande av att Ungern inte har vidtagit effektiva åtgärder till följd av rådets rekommendation av den 22 juni 2018

               EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

               med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97
                  1
               , särskilt artikel 10.2 fjärde stycket,

               med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation, och

               av följande skäl:

               (1)Den 22 juni 2018 beslutade rådet i enlighet med artikel 121.4 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (nedan kallat EUF-fördraget) att en betydande avvikelse från anpassningsbanan mot det medelfristiga budgetmålet kunde konstateras i Ungern.

               (2)Med anledning av den betydande avvikelse som konstaterats utfärdade rådet den 22 juni 2018 en rekommendation
                  2
                om att Ungern skulle vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att den nominella ökningen av primära offentliga nettoutgifter
                  3
                inte överstiger 2,8 % 2018, vilket motsvarar en årlig strukturell anpassning på 1,0 % av BNP. Ungern rekommenderades använda alla oförutsedda inkomster till att minska sitt underskott och att dess budgetkonsolideringsåtgärder bör säkerställa en varaktig förbättring av det strukturella saldot i de offentliga finanserna på ett tillväxtfrämjande sätt. Rådet fastställde en tidsfrist fram till den 15 oktober 2018 för Ungern att rapportera om vilka åtgärder som vidtagits till följd av den rekommendationen.

               (3)Den 18–19 september 2018 genomförde kommissionen ett utökat övervakningsuppdrag i Ungern för att utföra kontroller på plats med stöd av artikel -11.2 i rådets förordning (EG) nr 1466/97. Efter att ha översänt sina preliminära resultat till de ungerska myndigheterna för synpunkter lade kommissionen fram resultaten för rådet den 21 november 2018. Dessa resultat har därefter offentliggjorts. Kommissionen konstaterar i sin rapport att de ungerska myndigheterna planerar att behålla det mål för det samlade underskottet på 2,4 % av BNP som fastställs i konvergensprogrammet 2018 och därmed inte vidta några åtgärder till följd av rådets rekommendation av den 22 juni 2018.

               (4)Den 15 oktober 2018 lämnade de ungerska myndigheterna in en rapport om vilka åtgärder som vidtagits till följd av rådets rekommendation av den 22 juni 2018
                  4
               . I rapporten uppgav myndigheterna att målet för 2018 även fortsättningsvis är ett samlat underskott på 2,4 % av BNP. Jämfört med budgetprognosen i konvergensprogrammet 2018 räknar myndigheterna med betydligt större skatteintäkter och besparingar till följd av lägre kostnader för samfinansiering av projekt som får finansiering från unionens budget. De planerar emellertid ytterligare utgifter som helt neutraliserar den underskottsminskande effekten av detta. De nya diskretionära åtgärder som rapporteras har ingen betydande finansiell nettoeffekt på budgetutfallet 2018 och uppfyller därmed inte kravet i rådets rekommendation av den 22 juni 2018.

               (5)Enligt kommissionens höstprognos 2018 beräknas ökningen av offentliga utgifter, ej inräknat diskretionära åtgärder på inkomstsidan och engångsåtgärder, uppgå till 7,0 %, vilket är långt över den rekommenderade referensökningen på 2,8 % (avvikelse med 1,6 % av BNP). Det strukturella saldot ser ut att försämras med 0,4 % av BNP i stället för den rekommenderade förbättringen med 1,0 % av BNP (avvikelse med 1,4 % av BNP). Båda pelarna pekar därför på en stor avvikelse från den rekommenderade anpassningen. Tre faktorer påverkar avläsningen av utgiftsriktmärket i negativ riktning: att den potentiella tillväxt på medellång sikt och den BNP-deflator som ligger till grund för utgiftsriktmärket är lägre än nuvarande uppskattningar, samt den indirekta inkomsteffekten av vissa åtgärder. Korrigerat för dessa faktorer tycks utgiftsriktmärket ge en adekvat bild av den finanspolitiska ansträngningen och pekar fortfarande på en avvikelse. Bedömningen av det strukturella saldot ger ett liknande resultat. Det strukturella saldot påverkas negativt av inkomstbortfall, men detta uppvägs delvis av effekten av en högre punktskattning av den potentiella BNP-tillväxten jämfört med det medelfristiga genomsnitt som ligger till grund för utgiftsriktmärket. Den samlade bedömningen bekräftar därför en stor avvikelse från den rekommenderade anpassningen.

               (6)Slutsatsen blir därför att Ungerns åtgärder för att följa rådets rekommendation av den 22 juni 2018 har varit otillräckliga. Budgetansträngningen är inte tillräcklig för att säkerställa att den nominella ökningen av primära offentliga nettoutgifter inte överstiger 2,8 % 2018, vilket motsvarar en årlig strukturell anpassning på 1,0 % av BNP.

               HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

               Artikel 1

               Ungern har inte vidtagit effektiva åtgärder till följd av rådets rekommendation av den 22 juni 2018.

               Artikel 2

               Detta beslut riktar sig till Ungern.

               Utfärdat i Bryssel den

                     På rådets vägnar

                     Ordförande

                     (1)

                        EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

                     (2)

                        EUT C 223, 27.6.2018, s. 1.

                     (3)

                        Primära offentliga nettoutgifter omfattar totala offentliga utgifter exklusive ränteutgifter, utgifter för EU-program som motsvaras fullt ut av inkomster från EU-fonder samt icke-diskretionära förändringar i utgifter för arbetslöshetsförmåner. Nationellt finansierade fasta bruttoinvesteringar är utjämnade över en fyraårsperiod. Diskretionära åtgärder på inkomstsidan eller lagstadgade inkomstökningar är inräknade. Engångsåtgärder på såväl inkomst- som utgiftssidan är avräknade.

                     (4)

                        https://ec.europa.eu/info/files/hungary-report-council-recommendations-under-significant-deviation-procedure_en