title: Rådets rekommendation av den 20 juli 2020 om Irlands nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Irlands stabilitetsprogram 2020 2020/C 282/07

text:
               26.8.2020

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 282/39

      RÅDETS REKOMMENDATION
      av den 20 juli 2020
      om Irlands nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Irlands stabilitetsprogram 2020
      (2020/C 282/07)
      EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
      med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,
      med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 5.2,
      med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (2), särskilt artikel 6.1,
      med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,
      med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,
      med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,
      med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,
      med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,
      med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,
      med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och
      av följande skäl:

                  (1)

                  Den 17 december 2019 antog kommissionen den årliga strategin för hållbar tillväxt, som inledde 2020 års europeiska termin för samordningen av den ekonomiska politiken. I den togs vederbörlig hänsyn till den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 17 december 2019 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Irland var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet.

                  (2)

                  Landsrapporten 2020 för Irland offentliggjordes den 26 februari 2020. Den innehöll en bedömning av Irlands framsteg avseende de landsspecifika rekommendationer som rådet antog den 9 juli 2019 (3) (de landsspecifika rekommendationerna för 2019), uppföljningen av tidigare års landsspecifika rekommendationer och Irlands framsteg när det gäller att uppnå sina nationella Europa 2020-mål. Den innehöll också en fördjupad granskning enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011, vars resultat också offentliggjordes den 26 februari 2020. Av analysen drog kommissionen slutsatsen att Irland har makroekonomiska obalanser. Dessa obalanser gäller framför allt stora stockar av offentliga och privata skulder samt en stor nettoutlandsskuld.

                  (3)

                  Den 11 mars 2020 klassificerade Världshälsoorganisationen officiellt covid-19-utbrottet som en global pandemi. Pandemin utgör ett allvarligt hot mot folkhälsan för medborgare, samhällen och ekonomier. Den leder till hårt ansatta hälso- och sjukvårdssystem, störningar i de globala leveranskedjorna, volatilitet på finansmarknaderna, kraftig påverkan på konsumentefterfrågan och negativa effekter för olika sektorer. Den hotar människors arbeten och inkomster liksom företagens verksamheter. Pandemin har lett till en kraftig ekonomisk chock som redan har fått allvarliga återverkningar i unionen. Den 13 mars 2020 antog kommissionen ett meddelande om en samordnad ekonomisk reaktion på krisen som omfattar alla aktörer på nationell nivå och unionsnivå.

                  (4)

                  Flera medlemsstater har utlyst undantagstillstånd eller infört nödåtgärder. Nödåtgärderna bör vara strikt proportionella, nödvändiga, tidsbegränsade och i linje med europeiska och internationella standarder. De bör vara föremål för demokratisk tillsyn och oberoende rättslig prövning.

                  (5)

                  Den 20 mars 2020 antog kommissionen ett meddelande om aktivering av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten. Den allmänna undantagsklausulen, som fastställs i artiklarna 5.1, 6.3, 9.1 och 10.3 i förordning (EG) nr 1466/97 och artiklarna 3.5 och 5.2 i rådets förordning (EG) nr 1467/97 (4), underlättar samordningen av budgetpolitiken vid en allvarlig konjunkturnedgång. I sitt meddelande av den 20 mars 2020 ansåg kommissionen, mot bakgrund av den förväntade allvarliga konjunkturnedgången till följd av covid-19-pandemin, att villkoren för att aktivera den allmänna undantagsklausulen var uppfyllda och uppmanade rådet att godkänna denna slutsats. Den 23 mars 2020 instämde medlemsstaternas finansministrar i kommissionens bedömning. De var överens om att den allvarliga ekonomiska nedgången kräver beslutsamma, långtgående och samordnade åtgärder. Aktiveringen av den allmänna undantagsklausulen medger en tillfällig avvikelse från anpassningsbanan mot det medelfristiga budgetmålet, förutsatt att detta inte äventyrar de offentliga finansernas hållbarhet på medellång sikt. När det gäller den korrigerande delen kan rådet, på grundval av en rekommendation från kommissionen, även besluta att anta en reviderad finanspolitisk strategi. Den allmänna undantagsklausulen innebär inte att stabilitets- och tillväxtpaktens förfaranden avbryts. Den tillåter att medlemsstaterna avviker från de budgetkrav som normalt skulle gälla, samtidigt som den ger kommissionen och rådet möjlighet att vidta nödvändiga politiska samordningsåtgärder inom ramen för pakten.

                  (6)

                  Det krävs fortsatta åtgärder för att begränsa och bekämpa spridningen av covid-19-pandemin, stärka de nationella hälso- och sjukvårdssystemens resiliens, mildra de socioekonomiska konsekvenserna av pandemin genom stödåtgärder till företag och hushåll och säkerställa adekvata arbetsmiljöförhållanden så att den ekonomiska verksamheten kan återupptas. Unionen bör använda alla tillgängliga verktyg för att stödja medlemsstaternas insatser inom dessa områden. Samtidigt bör medlemsstaterna och unionen samarbeta för att förbereda de åtgärder som krävs för en återgång till normalt fungerande samhällen och ekonomier och till en hållbar tillväxt, varvid bland annat den gröna och digitala omställningen integreras och lärdomar dras av krisen.

                  (7)

                  Covid-19-krisen har visat på den inre marknadens flexibilitet när det gäller att anpassa sig till extraordinära omständigheter. För att säkerställa en snabb och smidig övergång till återhämtningsfasen och fri rörlighet för varor, tjänster och arbetstagare bör dock de extraordinära åtgärder som hindrar den inre marknaden från att fungera normalt upphävas så snart de inte längre är nödvändiga. Den nuvarande krisen har visat på behovet av krisberedskapsplaner inom hälso- och sjukvården. De centrala inslagen i arbetet med att ta fram mer omfattande krisberedskapsplaner innefattar förbättrade inköpsstrategier, diversifierade leveranskedjor och strategiska reserver av viktig utrustning.

                  (8)

                  Unionslagstiftaren har redan ändrat de relevanta lagstiftningsramarna genom Europaparlamentets och rådets förordningar (EU) 2020/460 (5) och (EU) 2020/558 (6) för att ge medlemsstaterna möjlighet att mobilisera alla outnyttjade resurser från de europeiska struktur- och investeringsfonderna så att de kan hantera de extraordinära konsekvenserna av covid-19-pandemin. Dessa ändringar kommer att tillhandahålla ytterligare flexibilitet samt förenklade och effektiviserade förfaranden. För att minska trycket på kassaflödena kan medlemsstaterna också dra nytta av en medfinansieringsgrad på 100 % från unionsbudgeten under räkenskapsåret 2020–2021. Irland uppmanas att fullt ut utnyttja dessa möjligheter för att hjälpa de personer och sektorer som drabbats hårdast.

                  (9)

                  Covid-19-pandemins socioekonomiska konsekvenser kommer troligtvis att vara ojämnt fördelade mellan regioner på grund av olika specialiseringsmönster. Detta medför en betydande risk för ökande regionala skillnader inom Irland. I kombination med risken för en tillfällig upplösning av konvergensprocessen mellan medlemsstaterna krävs i den nuvarande situationen riktade politiska insatser.

                  (10)

                  Irland lade fram sitt nationella reformprogram för 2020 den 21 april 2020 och sitt stabilitetsprogram för samma år den 30 april 2020. De två programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas.

                  (11)

                  Irland omfattas för närvarande av stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del och av skuldkriteriet.

                  (12)

                  Enligt stabilitetsprogrammet för 2020 planerar regeringen en försämring av det samlade saldot i de offentliga finanserna från ett överskott på 0,4 % av bruttonationalprodukten (BNP) 2019 till ett underskott på 7,4 % av BNP 2020. Underskottet väntas minska till 4,1 % av BNP 2021. Efter att ha sjunkit till 58,8 % av BNP 2019 väntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP öka till 69,1 % 2020 enligt stabilitetsprogrammet för 2020. De makroekonomiska och finanspolitiska prognoserna påverkas av stor osäkerhet på grund av covid-19-pandemin.

                  (13)

                  Som svar på covid-19-pandemin, och som del av en samordnad unionsstrategi, har Irland antagit budgetåtgärder i god tid för att öka kapaciteten i sitt hälso- och sjukvårdssystem, begränsa pandemin och hjälpa de personer och sektorer som drabbats hårdast. Enligt stabilitetsprogrammet för 2020 uppgick dessa budgetåtgärder till cirka 2,0 % av BNP. Åtgärderna omfattar sysselsättnings- och arbetslöshetsstöd under tolv veckor (cirka 1,4 % av BNP) och ytterligare utgifter för att öka hälso- och sjukvårdsystemets kapacitet och tillgänglighet (cirka 0,6 % av BNP). Dessutom har Irland aviserat åtgärder som, även om de inte har någon direkt budgetpåverkan, kommer att bidra till att tillhandahålla likviditetsstöd till företagen, som i stabilitetsprogrammet för 2020 uppskattas till cirka 0,3 % av BNP. Dessa åtgärder omfattar kreditgarantier och olika lånesystem, tillfälligt avskaffande av förseningsräntor och straffavgifter för vissa försenade betalningar från arbetsgivare, tillfälligt avskaffande av skuldindrivning och betalningsuppskov på upp till tre månader för företagslån. Den 2 maj 2020 aviserade regeringen ett nytt paket med låne- och kapitalstödsåtgärder för företag, uppgående till cirka 2 % av BNP, som inte ingick i stabilitetsprogrammet för 2020 eller i kommissionens prognos. Sammantaget ligger de åtgärder som Irland har vidtagit i linje med riktlinjerna i kommissionens meddelande av den 13 mars 2020. Ett fullständigt genomförande av nödåtgärderna och de finanspolitiska stödåtgärderna, följt av en omläggning av finanspolitikens inriktning mot att uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt när det ekonomiska läget medger detta, kommer att bidra till att bevara hållbarheten i de offentliga finanserna på medellång sikt.

                  (14)

                  På grundval av kommissionens vårprognos 2020 beräknas Irlands saldo i de offentliga finanserna vid oförändrad politik uppgå till -5,6 % av BNP 2020 och -2,9 % av BNP 2021. Den offentliga skuldkvoten väntas uppgå till 66,4 % av BNP 2020 och 66,7 % av BNP 2021.

                  (15)

                  Den 20 maj 2020 utfärdade kommissionen en rapport i enlighet med artikel 126.3 i fördraget på grund av Irlands planerade överträdelse av underskottsgränsen på 3 % av BNP 2020. Sammantaget visar kommissionens analys att underskottskriteriet enligt definitionen i fördraget och i förordning (EG) nr 1467/1997 inte är uppfyllt.

                  (16)

                  Covid-19-pandemin drabbade Irland hårt under första halvan av 2020 och satte hälso- och sjukvårdssystemet under extremt tryck. Irland införde brådskande åtgärder för att stärka hälso- och sjukvårdssystemet liksom restriktioner för att begränsa pandemin, vilket på ett mycket kännbart sätt har inskränkt den ekonomiska aktiviteten i vissa sektorer. Dessutom har regeringen vidtagit många olika ekonomiska åtgärder för att lindra covid-19-krisens konsekvenser i möjligaste mån. De omfattar bland annat lönesubventionssystem för att bevara arbetstillfällen, sociala förmåner, tillfälliga förbud mot hyreshöjningar och vräkningar samt likviditets- och kreditstödsåtgärder för företagen. Även om dessa åtgärder ska mildra den ekonomiska chock som pandemin har lett till, är risken för stora produktionsbortfall, konkurser och insolvens, ökad arbetslöshet och fler människor som riskerar fattigdom fortsatt stor.

                  (17)

                  Redan före covid-19-pandemin arbetade sjukhusen med nästan full kapacitet och med en beläggningsgrad för vårdplatser inom akutvården som var bland de högsta i OECD-länderna. Detta beror främst på att det saknas allmän tillgång till primärvård och att man i hög grad förlitar sig på sjukhusvård. Problem med att rekrytera och behålla sjuksköterskor har lett till brist inom vissa regioner och sjukhus. Utbudet av långvarig vård och omsorg i hemmet har varit för litet och är ingen lagstadgad rätt, samtidigt som man har tillämpat strategier som uppmuntrar till institutionsvård. Covid-19 har satt hälso- och sjukvårdssystemet under ett tryck utan motstycke. Snabba akutåtgärder har satts in för att öka sjukhusens kapacitet och tillfälligt tillhandahålla allmän hälso- och sjukvård. Men på medellång sikt måste Irland ändå ta itu med hälso- och sjukvårdssystemets strukturellt begränsade effektivitet, flexibilitet, resiliens och tillgänglighet. Den långtgående reformen Sláintecare ska enligt planerna leda till allmänt tillgänglig och hållbar hälso- och sjukvård. Planerna för hur reformen ska genomföras måste dock förbättras vad gäller milstolpar som beskriver framstegen i fråga om tillgång till offentlig primärvård under genomförandeperioden fram till dess att allmän tillgång uppnås. Att slå fast tydliga milstolpar och måldatum och en solid tillsynsram kan bidra till att allmän tillgång till hälso- och sjukvård snabbt kan införas. Genomförande av reformerna för långvarig vård och omsorg, t.ex. nya sätt att arbeta i samhället genom stöd till vård i hemmet och en omorganisation av vårdresurserna, skulle kräva en kartläggning av vilka resurser som finns, prognoser om den växande efterfrågan framöver och en motsvarande analys av vad som saknas, följt av en plan för genomförandet.

                  (18)

                  Enligt kommissionens vårprognos 2020 väntas arbetslösheten öka till 7,4 % 2020 och minska något, till 7 % 2021. Regeringen har i hög grad använt sig av politiken för inkomst- och sysselsättningsstöd som reaktion på pandemin, främst system för korttidsarbete, som bör fortsätta att snabbt tillämpas. Systemen måste ses över och bör förlängas om så är nödvändigt för att människor ska kunna behålla sin sysselsättning eller sin inkomst. Det relativt höga antalet personer som bor i hushåll med låg arbetsintensitet kräver ytterligare satsningar på individanpassade aktiveringsstrategier. De problem som Irland har med fattigdom och kvaliteten på och stödet till sysselsättning, också till personer med funktionsnedsättning, finns kvar och kommer troligen att förvärras av pandemin. Det aktuella läget kräver, i samarbete med arbetsmarknadens parter, fortsatta satsningar på kompetensutveckling och omskolning för att tillgodose arbetsmarknadens ändrade behov och förbereda arbetskraften på klimat- och energiomställningen och övergången till en cirkulär ekonomi. Kompetensbrist har identifierats i bostadssektorn, men andra sektorer kan få brist då omställningen och övergången går framåt. Mot bakgrund av covid-19-pandemin är det viktigt att säkerställa att digitaliseringen av utbildning och arbete inte ökar utbildningsskillnaderna och de sociala skillnaderna.

                  (19)

                  Regeringen har vidtagit olika åtgärder för att stödja bostadsutbudet, vilket har bidragit till att antalet färdiga bostäder ökade med nästan 57 % i två år fram till september 2019. I kombination med effektiva makrotillsynsverktyg verkar detta ha bidragit till att bromsa bostadsprisökningarna. Men antalet färdiga bostäder är fortfarande lägre än efterfrågan. Att ha råd med sitt boende är ett problem för många hushåll och hyrorna ökar ständigt. Förbättrad infrastruktur i kombination med samhällsplanering kan vara en viktig faktor för att öka bostadsutbudet. Kan man dessutom lösa de administrativa problemen med böterna för oanvänd tomtmark skulle detta i slutändan kunna förbättra tillgången på bostäder till rimliga priser på medellång sikt. Bristen på subventionerat boende är ett fortsatt problem när det gäller att främja inkludering, också av de mest utsatta. På senare tid har politiska åtgärder gjort att antalet subventionerade bostäder har ökat snabbare, men cirka 68 700 hushåll stod fortfarande i kö till ett subventionerat boende i Irland i juni 2019. Det krävs ytterligare insatser för att täcka behoven hos dem som står i kön i dag och potentiella nya sökande. Bland de cirka 10 000 personer som är registrerade som hemlösa i Irland är 3 500 barn. Detta är oroande med tanke på de potentiella riskerna för större ojämlikhet, kronisk fattigdom och social utestängning. Ensamstående med barn finns bland de grupper som främst är drabbade av hemlöshet. De stora skillnaderna mellan regioner och städer kvarstår, där 69 % av alla hemlösa vuxna finns i Dublin med omnejd.

                  (20)

                  Det inhemska banksystemet är en viktig källa till likviditet för de irländska företagen. Att snabbt få lån kan vara en utmaning för små och medelstora företag och för dem som inte har någon säkerhet eller en redan upparbetad relation med en långivare. De irländska myndigheterna och bankerna har vidtagit flera åtgärder för att mildra företagens och hushållens ekonomiska problem. Det är viktigt att de här åtgärderna skapar den likviditet som behövs och främjar hållbara omstruktureringslösningar för låntagare vars ekonomiska problem är helt kopplade till utbrottet, och som därför kan väntas bli lönsamma igen efter övergångsperioden. Bara ett sådant balanserat tillvägagångssätt kan hjälpa företagen och hushållen att ta sig igenom sina tillfälliga problem utan att man urholkar (den redan svaga) lönsamheten och undergräver de framsteg som Irland har gjort på senare år när det gäller att förbättra banksektorns finansiella stabilitet. Vid utformningen och genomförandet av åtgärderna måste banksektorns motståndskraft beaktas.

                  (21)

                  För att främja den ekonomiska återhämtningen kommer det att vara viktigt att tidigarelägga mogna offentliga investeringsprojekt och främja privata investeringar, bland annat genom relevanta reformer. Omstarten av ekonomin kräver att Irland gör framsteg med sina långtgående miljö-, klimat-, energi- och infrastrukturinvesteringar. Irland släpar efter när det gäller utfasningen av fossila bränslen. Utsläppen av växthusgaser från transporter och byggnader är stora och fortsätter att öka. Irland kommer inte att klara sina 2020-mål för energieffektivitet och förnybar energi. Irland är beroende av energiimport och är bland de medlemsstater som har de högsta elpriserna, vilket kan ha negativa effekter på både miljön och företagens konkurrenskraft. Irlands omställning till en klimatneutral ekonomi kommer att kräva avsevärda privata och offentliga investeringar under lång tid, i t.ex. förnybar energi, elinfrastruktur, energieffektivitet och hållbara transporter. Klimathandlingsplanen är ett trovärdigt initiativ för att vända den uppåtgående utsläppstrenden. Det kommer att krävas att planens strategier och åtgärder genomförs effektivt och på ett varaktigt sätt för att omsätta ambitionerna i konkreta resultat. Programplaneringen för Fonden för en rättvis omställning, som är föremål för ett förslag från kommissionen, för perioden 2021–2027 kan hjälpa Irland att hantera en del av de utmaningar som omställningen till en klimatneutral ekonomi innebär, särskilt inom det område som anges i bilaga D till landsrapporten 2020. Detta skulle ge Irland möjlighet att på bästa sätt använda den fonden.

                  (22)

                  Irlands arbete med att minska skillnaderna i produktivitet mellan de utländska och inhemska sektorerna går fortfarande långsamt. Direktstöd via innovationsfonden för omstörtande teknik för samarbete mellan företag och offentliga forskningscentrum, t.ex. genom samarbetsprojekt med näringslivet, däribland små och medelstora företag, och forskningsorgan är välkommet. Trots att Irland ger relativt stora belopp i offentligt stöd till företag utgår stödet främst i form av en skatteavdragsordning för forskning och utveckling. Samtidigt som de senaste ändringarna i 2020 års budget gör skatteavdraget mer attraktivt för små och medelstora företag, tenderar det att gynna större, multinationella företag. Future Jobs Ireland identifierar viktiga åtgärder som kan hjälpa till att ta itu med svagheter i den inhemska ekonomin, särskilt initiativ som ska stärka produktiviteten i de inhemska företagen, i synnerhet de små och medelstora företagen. Det är viktigt att dessa åtgärder vidtas på ett effektivt sätt. Krisen har också accentuerat de små och medelstora företagens digitaliseringsbehov, framför allt vad gäller lösningar för distansarbete, utbildning av arbetstagare och it-säkerhet. Digital infrastruktur är avgörande för att främja de små och medelstora företagens produktivitet och entreprenörskap. Ultrasnabbt bredband är bara tillgängligt för 5 % av fastigheterna på landsbygden, vilket är en mycket lägre andel än unionsgenomsnittet på 29 %, och Irland är också en av de dyraste medlemsstaterna när det gäller fast bredband. Man har ingått ett avtal om stora offentliga investeringar inom den nationella bredbandsplanen för att åtgärda skillnaderna i infrastruktur, och det är därför viktigt att noggrant följa och säkerställa en snabb utbyggnad av nätet för ultrasnabbt bredband som får offentligt stöd, särskilt på landsbygden.

                  (23)

                  Åtgärder mot aggressiv skatteplanering är en förutsättning för att skattesystemen ska bli effektivare och mer rättvisa, vilket konstateras i 2020 års rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet. Skattebetalarnas aggressiva skatteplanering får spridningseffekter mellan medlemsstaterna och kräver att unionslagstiftningen kompletteras med samordnade nationella åtgärder. Irland har vidtagit åtgärder mot metoderna för aggressiv skatteplanering genom att genomföra de internationella och europeiska initiativ som man kommit överens om och vidtar dessutom vissa ytterligare nationella åtgärder. Men den höga andelen royaltyer och utdelningar i förhållande till BNP tyder på att Irlands skatteregler används av företag som ägnar sig åt aggressiv skatteplanering, och de nationella åtgärdernas effektivitet måste utvärderas. Att bredda skattebasen skulle göra intäkterna mer motståndskraftiga mot ekonomiska svängningar och idiosynkratiska chocker och stärka de automatiska stabilisatorernas funktion. Den höga koncentrationen av bolagsskatteintäkter, där de tio företag som betalar mest står för 45 % av bolagsskatterna, deras volatilitet och potentiellt kortvariga natur, tillsammans med deras ökande andel av de totala skatteintäkterna (en rekordnotering på 18,7 % 2018) visar tydligt på risken att i alltför hög grad förlita sig på dessa intäkter för att finansiera stående löpande utgifter.

                  (24)

                  Trots insatser för att stärka regelverket mot penningtvätt är Irland fortfarande exponerat för risker på grund av sin internationellt inriktade ekonomi med stora inflöden av utländska direktinvesteringar och förekomsten av komplexa juridiska strukturer med utländska förmånstagare. Den nationella riskbedömningen har setts över för att bättre spegla den faktiska riskexponeringen för de personer som yrkesmässigt tillhandahåller tjänster till bolag och truster. De här tjänsteleverantörerna förstår möjligen inte helt riskexponeringen och det leder till att få tvivelaktiga transaktioner anmäls. Tillsynen är inte tillräcklig för att åtgärda de här problemen och bygger inte på en riskbaserad metod, vilket inverkar negativt på regelverket mot penningtvätt. Ett nationellt register över verkliga förmånstagare har inrättats för företag, så att hemlighetsmakeriet kan begränsas och verkliga förmånstagare kan identifieras. Kvaliteten på den information som tillhandahålls och registrets effektivitet behöver övervakas på sikt.

                  (25)

                  Medan de landsspecifika rekommendationer som anges i denna rekommendation (de landsspecifika rekommendationerna för 2020) är inriktade på hur de socioekonomiska effekterna av pandemin ska hanteras och den ekonomiska återhämtningen underlättas, berörde de landsspecifika rekommendationerna för 2019 också reformer som är avgörande för att kunna hantera strukturella utmaningar på medellång och lång sikt. De landsspecifika rekommendationerna för 2019 är fortsatt aktuella och kommer att fortsätta att övervakas inom ramen för nästa års europeiska planeringstermin. Detta gäller även de landsspecifika rekommendationerna för 2019 avseende investeringsrelaterade ekonomiska strategier. 2019 års landsspecifika rekommendationer bör beaktas i sin helhet vid den strategiska programplaneringen för sammanhållningspolitiska medel efter 2020, inbegripet riskreducerande åtgärder och strategier för att lätta på restriktionerna med avseende på den rådande krisen.

                  (26)

                  Den europeiska planeringsterminen utgör en ram för en kontinuerlig samordning av den ekonomiska politiken och sysselsättningspolitiken i unionen, vilket kan bidra till en hållbar ekonomi. I sina nationella reformprogram för 2020 har medlemsstaterna utvärderat de framsteg som gjorts med genomförandet av FN:s mål för hållbar utveckling. Genom att säkerställa ett fullständigt genomförande av de landsspecifika rekommendationerna för 2020 kommer Irland att bidra till att uppnå målen för hållbar utveckling och till de gemensamma insatserna för att säkerställa en konkurrenskraftig hållbarhet i unionen.

                  (27)

                  Det är viktigt med ett nära samarbete mellan länderna i den ekonomiska och monetära unionen för att åstadkomma en snabb återhämtning från de ekonomiska konsekvenserna av covid-19-pandemin. I egenskap av en medlemsstat som har euron som valuta bör Irland säkerställa att dess politik förblir i linje med rekommendationerna för euroområdet 2020 och samordnas med övriga medlemsstater som har euron som valuta samtidigt som den politiska vägledningen från Eurogruppen beaktas.

                  (28)

                  Kommissionen har inom ramen för 2020 års europeiska planeringstermin gjort en omfattande analys av Irlands ekonomiska politik och redogjort för den i 2020 års landsrapport. Kommissionen har även bedömt stabilitetsprogrammet för 2020, det nationella reformprogrammet för 2020 och uppföljningen av de landsspecifika rekommendationer Irland har fått tidigare år. Kommissionen har beaktat inte bara deras relevans för hållbarheten i finanspolitiken och den socioekonomiska politiken i Irland utan också att unionens regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i unionen genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på unionsnivå.

                  (29)

                  Mot bakgrund av denna bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet för 2020, och dess yttrande (7) återspeglas särskilt i rekommendation 1 nedan.

                  (30)

                  Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och denna bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet för 2020 och stabilitetsprogrammet för 2020. I de landsspecifika rekommendationerna för 2020 beaktas behovet av att bekämpa covid-19-pandemin och underlätta den ekonomiska återhämtningen som ett nödvändigt första steg för att möjliggöra en justering av obalanserna. De landsspecifika rekommendationer för 2020 som är direkt inriktade på att korrigera de makroekonomiska obalanser som kommissionen identifierat enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 återspeglas i rekommendationerna 1, 2 och 4.

            HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Irland att 2020 och 2021 vidta följande åtgärder:

                  1.

                  Vidta alla nödvändiga åtgärder, i enlighet med den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten, för att effektivt hantera covid-19-pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. När de ekonomiska förhållandena medger det, driva en finanspolitik som syftar till att nå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas. Förbättra hälso- och sjukvårdssystemets tillgänglighet och stärka dess resiliens, inbegripet genom att tillgodose hälso- och sjukvårdspersonalens behov och säkerställa allmän tillgång till primärvård.

                  2.

                  Stödja sysselsättningen genom kompetensutveckling. Ta itu med risken för en digital klyfta, också inom utbildningssektorn. Öka tillgången på subventionerat boende och bostäder till rimlig kostnad.

                  3.

                  Fortsätta att stödja företagen, särskilt de små och medelstora företagen, framför allt genom åtgärder för att säkerställa deras likviditet. Tidigarelägga mogna offentliga investeringsprojekt och främja privata investeringar för att stödja den ekonomiska återhämtningen. Inrikta investeringarna på den gröna och digitala omställningen, särskilt ren och effektiv produktion och användning av energi, hållbar kollektivtrafik, vattenförsörjning och avloppsrening, forskning och innovation samt digital infrastruktur.

                  4.

                  Bredda skattebasen. Påskynda åtgärder för att avskaffa de inslag i skattesystemet som underlättar aggressiv skatteplanering, däribland utlandsbetalningar. Säkerställa effektiv tillsyn och kontroll av efterlevnaden av regelverket mot penningtvätt i fråga om tjänsteleverantörer till truster och bolag.

         Utfärdad i Bryssel den 20 juli 2020.

               På rådets vägnar

            J. KLOECKNER

               Ordförande

         (1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

         (2)  EUT L 306, 23.11.2011, s. 25.

         (3)  EUT C 301, 5.9.2019, s. 35.

         (4)  Rådets förordning (EG) nr 1467/97 av den 7 juli 1997 om påskyndande och förtydligande av tillämpningen av förfarandet vid alltför stora budgetunderskott (EGT L 209, 2.8.1997, s. 6).

         (5)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/460 av den 30 mars 2020 om ändring av förordningarna (EU) nr 1301/2013, (EU) nr 1303/2013 och (EU) nr 508/2014 vad gäller särskilda åtgärder för att mobilisera investeringar i medlemsstaternas hälso- och sjukvårdssystem samt i andra sektorer av deras ekonomier som reaktion på covid-19-utbrottet (Investeringsinitiativ mot effekter av coronavirus) (EUT L 99, 31.3.2020, s. 5).

         (6)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/558 av den 23 april 2020 om ändring av förordningarna (EU) nr 1301/2013 och (EU) nr 1303/2013 vad gäller särskilda åtgärder för att tillhandahålla extraordinär flexibilitet vid användningen av de europeiska struktur- och investeringsfonderna för att hantera covid-19-utbrottet (EUT L 130, 24.4.2020, s. 1).

         (7)  Enligt artikel 5.2 i förordning (EG) nr 1466/97.


title: Rådets rekommendation av den 20 juli 2020 om Greklands nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Greklands stabilitetsprogram 2020 2020/C 282/08

text:
               26.8.2020

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 282/46

      RÅDETS REKOMMENDATION
      av den 20 juli 2020
      om Greklands nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Greklands stabilitetsprogram 2020
      (2020/C 282/08)
      EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
      med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,
      med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 5.2,
      med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (2), särskilt artikel 6.1,
      med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,
      med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,
      med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,
      med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,
      med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,
      med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,
      med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och
      av följande skäl:

                  (1)

                  Den 17 december 2019 antog kommissionen den årliga strategin för hållbar tillväxt, som inledde 2020 års europeiska termin för samordningen av den ekonomiska politiken. I den togs vederbörlig hänsyn till den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 17 december 2019 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Grekland var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet.

                  (2)

                  Landsrapporten 2020 för Grekland offentliggjordes den 26 februari 2020. Den innehöll en bedömning av Greklands framsteg avseende de landsspecifika rekommendationer som rådet antog den 9 juli 2019 (3) (de landsspecifika rekommendationerna för 2019) och Greklands framsteg när det gäller att uppnå sina nationella Europa 2020-mål. Den innehöll också en fördjupad granskning enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011, vars resultat också offentliggjordes den 26 februari 2020. Av analysen drog kommissionen slutsatsen att Grekland har alltför stora makroekonomiska obalanser. De konstaterade obalanserna är framför allt kopplade till den stora offentliga skulden, den stora andelen nödlidande lån i bankernas balansräkningar och utrikeshandeln, i en situation där den potentiella tillväxten fortfarande är låg och arbetslösheten hög.

                  (3)

                  Den 11 mars 2020 klassificerade Världshälsoorganisationen officiellt covid-19-utbrottet som en global pandemi. Pandemin utgör ett allvarligt hot mot folkhälsan för medborgare, samhällen och ekonomier. Den leder till hårt ansatta hälso- och sjukvårdssystem, störningar i de globala leveranskedjorna, volatilitet på finansmarknaderna, kraftig påverkan på konsumentefterfrågan och negativa effekter för olika sektorer. Den hotar människors arbeten och inkomster liksom företagens verksamheter. Pandemin har lett till en kraftig ekonomisk chock som redan har fått allvarliga återverkningar i unionen. Den 13 mars 2020 antog kommissionen ett meddelande om en samordnad ekonomisk reaktion på krisen, som omfattar alla aktörer på nationell nivå och unionsnivå.

                  (4)

                  Flera medlemsstater har utlyst undantagstillstånd eller infört nödåtgärder. Nödåtgärderna bör vara strikt proportionella, nödvändiga, tidsbegränsade och i linje med europeiska och internationella standarder. De bör vara föremål för demokratisk tillsyn och oberoende rättslig prövning.

                  (5)

                  Den 20 mars 2020 antog kommissionen ett meddelande om aktivering av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten. Den allmänna undantagsklausulen, som fastställs i artiklarna 5.1, 6.3, 9.1 och 10.3 i förordning (EG) nr 1466/97 och artiklarna 3.5 och 5.2 i rådets förordning (EG) nr 1467/97 (4), underlättar samordningen av budgetpolitiken vid en allvarlig konjunkturnedgång. I sitt meddelande av den 20 mars 2020 ansåg kommissionen, mot bakgrund av den förväntade allvarliga konjunkturnedgången till följd av covid-19-pandemin, att villkoren för att aktivera den allmänna undantagsklausulen var uppfyllda och uppmanade rådet att godkänna denna slutsats. Den 23 mars 2020 instämde medlemsstaternas finansministrar i kommissionens bedömning. De var överens om att den allvarliga ekonomiska nedgången kräver beslutsamma, långtgående och samordnade åtgärder. Aktiveringen av den allmänna undantagsklausulen medger en tillfällig avvikelse från anpassningsbanan mot det medelfristiga budgetmålet, förutsatt att detta inte äventyrar de offentliga finansernas hållbarhet på medellång sikt. När det gäller den korrigerande delen kan rådet, på grundval av en rekommendation från kommissionen, även besluta att anta en reviderad finanspolitisk strategi. Den allmänna undantagsklausulen innebär inte att stabilitets- och tillväxtpaktens förfaranden avbryts. Den tillåter att medlemsstaterna avviker från de budgetkrav som normalt skulle gälla, samtidigt som den ger kommissionen och rådet möjlighet att vidta nödvändiga politiska samordningsåtgärder inom ramen för pakten.

                  (6)

                  Det krävs fortsatta åtgärder för att begränsa och bekämpa spridningen av covid-19-pandemin, stärka de nationella hälso- och sjukvårdssystemens resiliens, mildra de socioekonomiska konsekvenserna av pandemin genom stödåtgärder till företag och hushåll och säkerställa adekvata arbetsmiljöförhållanden så att den ekonomiska verksamheten kan återupptas. Unionen bör använda alla tillgängliga verktyg för att stödja medlemsstaternas insatser inom dessa områden. Samtidigt bör medlemsstaterna och unionen samarbeta för att förbereda de åtgärder som krävs för en återgång till normalt fungerande samhällen och ekonomier och till en hållbar tillväxt, varvid bland annat den gröna och digitala omställningen integreras och lärdomar dras av krisen.

                  (7)

                  Covid-19-krisen har visat på den inre marknadens flexibilitet när det gäller att anpassa sig till extraordinära omständigheter. För att säkerställa en snabb och smidig övergång till återhämtningsfasen och fri rörlighet för varor, tjänster och arbetstagare bör dock de extraordinära åtgärder som hindrar den inre marknaden från att fungera normalt upphävas så snart de inte längre är nödvändiga. Den nuvarande krisen har visat på behovet av krisberedskapsplaner inom hälso- och sjukvården. De centrala inslagen i arbetet med att ta fram mer omfattande krisberedskapsplaner innefattar förbättrade inköpsstrategier, diversifierade leveranskedjor och strategiska reserver av viktig utrustning.

                  (8)

                  Unionslagstiftaren har redan ändrat de relevanta lagstiftningsramarna genom Europaparlamentets och rådets förordningar (EU) 2020/460 (5) och (EU) 2020/558 (6) för att ge medlemsstaterna möjlighet att mobilisera alla outnyttjade resurser från de europeiska struktur- och investeringsfonderna så att de kan hantera de extraordinära konsekvenserna av covid-19-pandemin. Dessa ändringar kommer att tillhandahålla ytterligare flexibilitet samt förenklade och effektiviserade förfaranden. För att minska trycket på kassaflödena kan medlemsstaterna också dra nytta av en medfinansieringsgrad på 100 % från unionsbudgeten under räkenskapsåret 2020–2021. Grekland uppmanas att fullt ut utnyttja dessa möjligheter för att hjälpa de personer och sektorer som drabbats hårdast.

                  (9)

                  Covid-19-pandemins socioekonomiska konsekvenser kommer troligtvis att vara ojämnt fördelade mellan de grekiska regionerna på grund av olika specialiseringsmönster – i synnerhet i regioner som är påtagligt beroende av turism och, mer allmänt, av direkta kontakter mellan företag och konsumenter. Detta medför en betydande risk för ökande regionala och territoriella skillnader inom Grekland, vilket förvärrar den redan iakttagna trenden mot växande skillnader mellan huvudstaden och framför allt öar och bergsregioner, som intensifierades ytterligare under åren med finanskris. I kombination med risken för en tillfällig upplösning av konvergensprocessen mellan medlemsstaterna krävs i den nuvarande situationen riktade politiska insatser.

                  (10)

                  Den 30 april 2020 lade Grekland fram sitt nationella reformprogram för 2020 och sitt stabilitetsprogram för samma år. De två programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas.

                  (11)

                  Grekland omfattas för närvarande av stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del och av skuldkriteriet.

                  (12)

                  Enligt stabilitetsprogrammet för 2020 planerar regeringen en försämring av det samlade saldot i de offentliga finanserna från ett överskott på 1,5 % av bruttonationalprodukten (BNP) 2019 till ett underskott på 4,7 % av BNP 2020. Underskottet väntas minska till 0,2 % av BNP 2021. Efter att ha sjunkit till 176,6 % av BNP 2019 väntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP öka till 188,8 % 2020, och minska igen till 176,8 % 2021, enligt stabilitetsprogrammet för 2020. Det finns underliggande risker för budgetprognoserna, närmare bestämt de oavgjorda rättstvisterna och skyldigheterna att tillhandahålla allmännyttiga tjänster. De makroekonomiska och finanspolitiska prognoserna påverkas av stor osäkerhet på grund av covid-19-pandemin.

                  (13)

                  Som svar på covid-19-pandemin, och som del av en samordnad unionsstrategi, har Grekland antagit budgetåtgärder i god tid för att öka kapaciteten i sitt hälso- och sjukvårdssystem, begränsa pandemin och hjälpa de personer och sektorer som drabbats hårdast. Enligt stabilitetsprogrammet för 2020 uppgick dessa budgetåtgärder till 5,4 % av BNP. Åtgärderna omfattar ett tillfälligt ekonomiskt stöd till löntagare, egenföretagare, enskilda företag och vissa fria yrken som påverkas av pandemin, utbetalning av återbetalningspliktiga förskott för företag med minskad omsättning, betalning av socialförsäkringsavgifter för anställda vars anställningsavtal har avbrutits, uppskov med skatter och socialförsäkringsavgifter inklusive delbetalningssystem för skatter under minst tre månader för alla företag, egenföretagare och löntagare som påverkas av covid-19-pandemin, räntesubventioner på lån till små och medelstora företag och högre hälso- och sjukvårdsutgifter. Dessutom har Grekland aviserat åtgärder som, även om de inte har någon direkt budgetpåverkan, kommer att bidra till att tillhandahålla likviditetsstöd till företagen. Åtgärderna omfattar en kontantsäkerhet för att stödja bankernas utlåning, som distribueras via den grekiska utvecklingsbanken. I kommissionens vårprognos 2020 behandlas dock alla skatteuppskov också som likviditetsåtgärder utan negativa budgetkonsekvenser under 2020. Sammantaget ligger de åtgärder som Grekland har vidtagit i linje med riktlinjerna i kommissionens meddelande av den 13 mars 2020. Ett fullständigt genomförande av nödåtgärderna och de finanspolitiska stödåtgärderna, följt av en omläggning av finanspolitikens inriktning mot att uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt när det ekonomiska läget medger detta, kommer att bidra till att bevara hållbarheten i de offentliga finanserna på medellång sikt.

                  (14)

                  På grundval av kommissionens vårprognos 2020 beräknas Greklands underskott i de offentliga finanserna vid oförändrad politik uppgå till 6,4 % av BNP 2020 och 2,1 % av BNP 2021. Den offentliga skuldkvoten väntas uppgå till 196,4 % av BNP 2020 och 182,6 % 2021.

                  (15)

                  Den 20 maj 2020 utfärdade kommissionen en rapport i enlighet med artikel 126.3 i fördraget på grund av Greklands bristande efterlevnad av skuldkriteriet 2019 och den planerade överträdelsen av underskottsgränsen på 3 % av BNP 2020. Sammantaget visar kommissionens analys att skuldkriteriet enligt definitionen i fördraget och i förordning (EG) nr 1467/97 är uppfyllt medan underskottskriteriet inte är uppfyllt.

                  (16)

                  När det gäller covid-19-pandemin verkar Greklands snabba reaktion och kontroll av efterlevnaden av restriktionerna, att döma av det hittills relativt låga antalet bekräftade sjukdomsfall, vara ett effektivt tillvägagångssätt. Covid-19-krisens ekonomiska konsekvenser förväntas dock bli allvarliga, eftersom Grekland jämfört med andra medlemsstater är starkt beroende av turist- och transportnäringarna. Inom turismen kan Grekland tappa en stor del av intäkterna jämfört med 2019. Turismen är den viktigaste tjänsteexporten i Greklands ekonomi och står för 45 % av tjänsteexporten. Sjöfartssektorn som står för 40 % av tjänsteexporten förväntas också påverkas av en minskad efterfrågan när den globala handeln minskar på grund av pandemin. På grund av isoleringsåtgärderna, lägre disponibla inkomster och ökad arbetslöshet förväntas den inhemska efterfrågan krympa betydligt.

                  (17)

                  Vid covid-19-utbrottet aktiverade Grekland sin nationella pandemiplan och införde snabbt en rad nya åtgärder, bland annat sträng karantän och social distansering, särskilt för dem som misstänktes ha haft någon kontakt med personer som bar på viruset. Myndigheterna antog ett flertal olika åtgärder för att mildra de ekonomiska och sociala effekterna, motsvarande upp till 10,5 % av BNP 2020. Åtgärderna medför finanspolitiska åtgärder om 5 % av BNP med en nettobudgeteffekt på 3,7 % av BNP och ytterligare 1,9 % av BNP i tillfälliga uppskov med skatter och kontantsäkerhet för affärsbanker, som skulle kunna ge upp till 3,6 % av BNP i ytterligare nya lån. Den offentliga hälso- och sjukvårdssektorn har fått ett engångstillskott på 273 miljoner euro som ska täcka exempelvis anställning av ytterligare 2 000 personer inom hälso- och sjukvården, inköp av sjukvårdsutrustning och sjukvårdsmaterial och ökad testning.

                  (18)

                  För att man ska kunna fortsätta att hantera covid-19-pandemin måste hälso- och sjukvårdssystemets kapacitet, tillgänglighet och resiliens förbättras. Direktbetalningar för privat hälso- och sjukvård och informella betalningar – som är nära kopplade till ineffektiv sjukhusförvaltning – är fortfarande höga. Detta leder till ojämlikhet. Tillgången till hälso- och sjukvård är fortfarande ett problem och självrapporterade, ej tillgodosedda vårdbehov är bland de högsta i unionen, med stora skillnader mellan inkomstgrupper och anställningsförhållanden. Egenavgifterna har inte i tillräcklig grad behovsprövats för att skydda utsatta grupper. Detta förvärras av överutbudet och därmed överkonsumtionen av ofta överdrivet dyra läkemedel. För att hantera detta håller Grekland på att genomföra en ambitiös primärvårdsreform för att ge tillgång till grundläggande tjänster på kort sikt, och ett omfattande system som bygger på slussning för hela befolkningen på längre sikt. Tidiga tecken tyder på att detta kan vara lösningen för att skydda medborgarna och begränsa spridningen av viruset, samtidigt som man säkerställer att systemets fulla kapacitet kan utnyttjas för att behandla patienter efter deras behov. Man har ännu inte funnit någon hållbar lösning för sjukvårdsutgifterna, eftersom finanspolitisk hållbarhet främst säkerställs med ett återkravssystem som i allt högre grad utsätts för press på grund otillräckliga strukturella åtgärder. Trots vissa uppmuntrande åtgärder som nyligen vidtagits är den centraliserade upphandlingen fortfarande svag. Under 2018 låg de offentliga utgifterna för hälso- och sjukvård under unionsgenomsnittet, även inklusive värdet av återkraven som tillförde ungefär 1 % av BNP. Ökad effektivitet och ytterligare ekonomiska resurser behövs för att förbättra hälso- och sjukvårdssystemets ändamålsenlighet, tillgänglighet och totala resiliens.

                  (19)

                  Åtgärder behövs för att mildra effekterna av covid-19-krisen på arbetstagare och företag. Enligt kommissionens vårprognos 2020 väntas arbetslösheten öka till 19,9 % 2020 och återhämta sig något, till 16,8 % 2021. Grekland har redan infört ett tillfälligt system som minskar arbetskostnaderna för företag vars verksamhet har stoppats eller drabbats hårt, samtidigt som det ska skydda anställningsavtal och ge inkomststöd till de berörda arbetstagarna. Ett mer omfattande system för korttidsarbete skulle dock ge en mer hållbar och flexibel lösning och myndigheterna har vidtagit åtgärder i den riktningen genom att anta stödsystemet för sysselsättning SYN-ERGASIA, som ska införas från och med den 15 juni till och med den 15 oktober 2020. Ett sådant system skulle göra det möjligt för företag att tillämpa en minskning av arbetstiden på ett differentierat sätt, som motsvarar graden av begränsning av deras verksamhet, samtidigt som man upprätthåller driften i industrierna och förhindrar att tillfälliga uppsägningar blir permanenta. Utökade flexibla arbetsformer, som distansarbete, som hittills varit begränsade i Grekland jämfört med andra medlemsstater, skulle också kunna bidra till att skydda den ekonomiska verksamheten och jobben under restriktionerna och den sociala distanseringen.

                  (20)

                  Covid-19-krisen riskerar att ännu en gång förvärra den sociala situationen för stora delar av befolkningen och öka inkomstskillnaderna. Innan pandemin bröt ut var den andel av den grekiska befolkningen som löpte risk för fattigdom eller social utestängning fortfarande en av de högsta i unionen, och barn och personer i arbetsför ålder löpte större risk än äldre. Fattigdom bland förvärvsarbetande, tillgång till bostäder till rimliga priser och energifattigdom har också varit stora problem. För att mildra krisens effekter kommer det att bli nödvändigt att ge alla drabbade arbetstagare och egenföretagare lämplig ersättning för inkomstbortfall, även dem som har sämre tillgång till socialt skydd. Det kommer också att vara viktigt att stödja de mest utsatta grupperna, inbegripet dem som står utanför arbetsmarknaden eller utför odeklarerat arbete, genom att stärka de sociala skyddsnäten. När allt fler människor troligen kommer att utnyttja de grundläggande sociala skyddsnäten, kommer det att vara viktigt att förbättra minimiinkomststödet. Heltäckande tillgång till sociala tjänster är nödvändigt för de mest utsatta och sårbara grupperna, däribland personer med funktionsnedsättning, flyktingar och asylsökande. Dessutom är den långvariga vården och omsorgen inte tillräckligt utvecklad. Grekland bör också ytterligare främja tillgången till bostäder till rimlig kostnad, särskilt för hushåll som löper risk att drabbas av fattigdom. Det kan exempelvis ske genom ett system för att hjälpa utsatta husägare med bolånen.

                  (21)

                  Covid-19-krisen har hejdat den positiva utvecklingen på arbetsmarknaden som rått under senare år, och arbetslösheten har återigen börjat stiga. För att stödja en stabil återhämtning av sysselsättningen efter krisen måste Grekland genomföra reformer som ökar politikens ändamålsenligt när det gäller att få människor i arbete eller studier, särskilt med utbildningsprogram. En lösning skulle vara att öka arbetsförmedlingens kapacitet att tillhandahålla kontinuerligt och individanpassat stöd till arbetssökande. Grekland måste ägna särskild uppmärksamhet åt ungdomar och kvinnor som är de som påverkas mest av bristen på arbetstillfällen. Det finns också utrymme för att förbättra den sociala dialogen genom att stödja ett aktivt och meningsfullt deltagande av arbetsmarknadens parter i beslutsfattandet. Det gäller också för utformningen och genomförandet av åtgärder för att hantera effekterna av covid-19-krisen. Regeringen bör inrikta sina insatser på att förbättra de grundläggande färdigheterna för alla, inklusive de digitala färdigheterna. Det kommer att vara mycket viktigt att ta itu med dåliga utbildningsresultat, uppgradera yrkesutbildningen och utöka vuxenutbildningen. För att minska kompetensglappet och påskynda arbetsmarknadens återhämtning är det viktigt att höja kvaliteten på utbildningen och öka dess relevans för arbetsmarknaden.

                  (22)

                  Redan från början har regeringens prioritering i reaktionen på covid-19-utbrottet med rätta varit att ge hållbart likviditetsstöd, inbegripet rörelsekapital, till drabbade företag – särskilt små och medelstora företag och mikroföretag – framför allt genom lån och garantier. Inom den tillfälliga ramen för statligt stöd har Grekland infört tre system för att öka företagens kapitallikviditet, närmare bestämt följande: i) ett system som täcker förskott med återbetalningsskyldighet, ii) ett system för kontant säkerhet för att täcka banklån och iii) ett räntesubventionssystem för löpande lån. I denna process är det viktigt att banksektorn, med stöd av myndigheterna, uppfyller sin förmedlande roll för att upprätthålla det nödvändiga kreditflödet, utifrån lämpliga kreditriskbedömningar och försiktiga kreditnormer, samtidigt som man noggrant rapporterar eventuella avvikelser i tillgångskvaliteten. Om man ska skydda tillgångskvaliteten och samtidigt stärka den ekonomiska återhämtningen är det avgörande att stödja banksektorns kapacitet att erbjuda hållbara skuldsaneringslösningar till bärkraftiga låntagare som drabbats av krisen.

                  (23)

                  För att främja den ekonomiska återhämtningen kommer det vara viktigt att tidigarelägga mogna offentliga investeringsprojekt och stimulera privata investeringar, inbegripet genom relevanta reformer. Det kommer att vara avgörande att öka de tillväxtfrämjande investeringarna i prioriterade sektorer för att understödja den långsiktiga tillväxten och minska de regionala skillnaderna. Under 2019 understeg de offentliga investeringarna planerna med mer än 1 % av BNP, efter liknande otillfredsställande resultat under föregående år. Myndigheterna har börjat åtgärda detta ihållande underutnyttjande genom att upprätta ett ”nationellt utvecklingsprogram” för att stärka reglerna för utveckling, styrning, finansiering och genomförande av projekt som får stöd samt en handlingsplan för att förbättra prognoser och övervakning av offentliga investeringar. Med tanke på hur viktiga offentliga investeringar kommer att vara för att få fart på den ekonomiska återhämtningen efter covid-19-krisen, är det avgörande att avlägsna eventuella kvarstående administrativa hinder och upprätta en förteckning över nya projekt som ska genomföras. En särskild projektberedningsfond skulle ytterligare kunna förbättra och skynda på de offentliga investeringarna. Ett effektivare genomförande av offentliga investeringar skulle ytterligare stimulera tillväxten med hjälp av multiplikatoreffekten. Grekland skulle också gynnas av en effektivare och hållbarare offentlig upphandling, som en integrerad del av landets insatser för att förbättra och rationalisera de offentliga utgifterna och garantera ett konkurrenskraftigt företagsklimat. Detta skulle kräva att man tar itu med de konstaterade bristerna, exempelvis fenomenet med omotiverat låga anbud, genom lämplig lagstiftning och administrativa åtgärder.

                  (24)

                  Om man ska lyckas få nytt liv i Greklands ekonomi kommer det också att krävas att man tar itu med vissa långsiktiga svagheter och utnyttjar potentiella framtida möjligheter. Till sektorerna med betydande investeringsbehov hör bland annat transport och logistik, där stöd framför allt behövs för järnvägar, trafiksäkerhet och uppgradering av intermodala knutpunkter, och hantering av fast avfall och avloppsvatten från tätbebyggelse där det behövs miljömässigt hållbara investeringar. Greklands omställning till en klimatneutral ekonomi kommer också att kräva stora privata och offentliga investeringar under en längre tid. Planerade investeringar i energisektorn, exempelvis småskaliga projekt inom området energieffektivitet, renovering av byggnader och projekt för förnybar energi, skulle kunna tidigareläggas och bidra till den ekonomiska återhämtningen efter covid-19. Förberedelserna av medelfristiga återhämtningsåtgärder kan basera sig på planerade investeringar inom medlemsstaternas nationella energi- och klimatplaner, förteckningar över projekt av gemensamt intresse och planer för infrastrukturutveckling. Tillhörande investeringar skulle kunna omfatta gränsöverskridande förbindelser för import och export av energi mellan angränsande medlemsstater för att säkerställa elförsörjningen för människor och företag i Grekland, och åtgärder för att säkerställa en rättvis övergång för de regioner som påverkas mest av Greklands ambitiösa plan att övergå från brunkolsbaserad elproduktion. Programplaneringen för Fonden för en rättvis omställning, som är föremål för ett förslag från kommissionen, för perioden 2021–2027 kan hjälpa Grekland att hantera en del av de utmaningar som omställningen till en klimatneutral ekonomi innebär, särskilt inom de områden som anges i bilaga D till landsrapporten 2020. Detta skulle ge Grekland möjlighet att på bästa sätt använda den fonden.

                  (25)

                  Trots vissa framsteg under tidigare år måste Grekland påskynda sina satsningar för att förbättra sin digitala prestanda, bland annat genom att införa digitala verktyg och tjänster inom den offentliga förvaltningen, rättsväsendet och näringslivet. Att hålla uppe drivkraften och behålla de vinster som uppnåtts genom lanseringen av ett antal digitala tjänster sedan covid-19-utbrottet kan bli särskilt relevant för den offentliga förvaltningen och återhämtningsfasen. En strategi för att påskynda användningen av digital teknik inom alla ekonomiska sektorer, däribland den offentliga förvaltningen, och driftskompatibiliteten mellan olika informationssystem, särskilt databasen för marknadsövervakning, skulle kunna bidra till att överbrygga produktivitetsgapet till de medlemsstater som har euron som valuta och lätta på den administrativa bördan. Ökad tillgång till nät med mycket hög kapacitet och användning av mycket snabb internetuppkoppling är också en prioritering. När det gäller digitala färdigheter ligger Grekland under unionsgenomsnittet. År 2019 hade endast 51 % av grekerna i gruppen 16–74 år åtminstone grundläggande digitala färdigheter, jämfört med ett unionsgenomsnitt på 58 %. Med digital vidareutbildning skulle alla i Grekland kunna få tillgång till e-tjänster på lika villkor, företagen skulle kunna använda distansarbete och e-verktyg på ett effektivt sätt och alla studerande – i skola, på universitet och i vuxenutbildning – skulle kunna delta fullt ut i distansundervisning. Mindre gynnade grupper, däribland flyktingar och asylsökande, och personer som lever i avlägsna områden och landsbygdsområden bör få särskild uppmärksamhet.

                  (26)

                  Efter att framgångsrikt ha avslutat programmet för ekonomiskt stöd inom Europeiska stabilitetsmekanismen 2018 omfattas nu Grekland av förstärkt övervakning i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 472/2013 (7). Aktiveringen av förstärkt övervakning för Grekland i enlighet med kommissionens genomförandebeslut (EU) 2018/1192 (8) och (EU) 2019/338 (9) innebär att landet på medellång sikt måste fortsätta att vidta åtgärder för att hantera de potentiella källorna till makroekonomiska obalanser, samtidigt som man genomför strukturreformer för att stödja en stabil och hållbar ekonomisk tillväxt. Grekland åtog sig vid Eurogruppens möte den 22 juni 2018 att fortsätta med de reformer som antagits inom programmet tills de är helt genomförda. Grekland åtog sig också att genomföra specifika åtgärder gällande finanspolitiska strukturåtgärder, social välfärd, finansiell stabilitet, arbets- och produktmarknader, privatisering, rättssystemets funktion, offentlig förvaltning och korruptionsbekämpning. De här strukturreformerna blir allt viktigare för Greklands insatser för att få igång ekonomin igen. Ett framgångsrikt genomförande och slutförande av de här reformerna bör i hög grad bidra till att stödja Greklands tillväxt på medellång och lång sikt. Grekland omfattas av kvartalsrapportering om genomförandet av de åtaganden som ingår i den förstärkta övervakningen, och en positiv rapport kan varje halvår utlösa skuldlättnadsåtgärder motsvarande upp till 0,7 % av BNP per år. I april och december 2019 utlöste Eurogruppen de två första delarna av de politiskt villkorade skuldåtgärderna, motsvarande 970 respektive 767 miljoner euro. Den sjätte rapporten om den förstärkta övervakningen med en bedömning av Greklands genomförande av sina åtaganden offentliggjordes 20 maj 2020.

                  (27)

                  Medan de landsspecifika rekommendationer som anges i denna rekommendation (de landsspecifika rekommendationerna för 2020) är inriktade på hur de socioekonomiska effekterna av covid-19-pandemin ska hanteras och den ekonomiska återhämtningen underlättas, berörde de landsspecifika rekommendationerna för 2019 också reformer som är avgörande för att kunna hantera strukturella utmaningar på medellång och lång sikt. De landsspecifika rekommendationerna för 2019 är fortsatt aktuella och kommer att fortsätta att övervakas inom ramen för nästa års europeiska planeringstermin. Detta inbegriper de landsspecifika rekommendationerna för 2019 avseende investeringsrelaterade ekonomiska strategier. 2019 års landsspecifika rekommendationer bör beaktas i sin helhet vid den strategiska programplaneringen för sammanhållningspolitiska medel efter 2020, inbegripet riskreducerande åtgärder och strategier för att lätta på restriktionerna med avseende på den rådande krisen.

                  (28)

                  I den nuvarande situationen är det avgörande att bibehålla inriktningen på omorganisation av banker för att bevara den ekonomiska stabiliteten och frigöra kapacitet inom banksektorn för klara finansieringen av den ekonomiska återhämtningen. Banksektorn har blivit mer motståndskraftig, vilket ledde till att kapitalkontrollerna avskaffades i september 2019, men det finns fortfarande stora risker och utmaningar relaterade till den tidigare utvecklingen. Det omfattar en fortfarande stor andel nödlidande lån, en kapitalställning i linje med kapitalkraven men med en ökad efterfrågan på medellång sikt och låg lönsamhet beroende på kredittillväxt. Därför är de grekiska bankerna särskilt utsatta för risken för ökade finansieringskostnader och en ny försämring av tillgångskvaliteten på grund av covid-19-pandemin. Att främja en fortsatt fungerande sekundärmarknad för nödlidande lån, i kombination med nya lån och bärkraftiga omstruktureringar av långfristiga lån i enlighet försiktiga kreditnormer, kan vara avgörande om man ska lyckas nå det dubbla målet att mildra pandemins effekter på tillgångskvaliteten samtidigt som man tar itu tidigare nödlidande lån. En reform av den rättsliga ramen som tillåter obegränsat ianspråktagande av säkerhet från låntagare som inte uppfyller sina skyldigheter kan vara ett viktigt steg i den riktningen.

                  (29)

                  Den europeiska planeringsterminen utgör en ram för en kontinuerlig samordning av den ekonomiska politiken och sysselsättningspolitiken i unionen, vilket kan bidra till en hållbar ekonomi. I sina nationella reformprogram för 2020 har medlemsstaterna utvärderat de framsteg som gjorts med genomförandet av FN:s mål för hållbar utveckling. Genom att säkerställa ett fullständigt genomförande av de landsspecifika rekommendationerna för 2020 kommer Grekland att bidra till att uppnå målen för hållbar utveckling och till de gemensamma insatserna för att säkerställa en konkurrenskraftig hållbarhet i unionen.

                  (30)

                  Det är viktigt med en nära samordning mellan ekonomierna i Ekonomiska och monetära unionen för att man ska kunna åstadkomma en snabb återhämtning från de ekonomiska konsekvenserna av covid-19-pandemin. I egenskap av en medlemsstat som har euron som valuta bör Grekland säkerställa att dess politik förblir i linje med rekommendationerna för euroområdet 2020 och samordnas med övriga medlemsstater som har euron som valuta samtidigt som den politiska vägledningen från Eurogruppen beaktas.

                  (31)

                  Kommissionen har inom ramen för 2020 års europeiska planeringstermin gjort en omfattande analys av Greklands ekonomiska politik och redogjort för den i 2020 års landsrapport. Kommissionen har även bedömt stabilitetsprogrammet för 2020, det nationella reformprogrammet för 2020 och uppföljningen av de landsspecifika rekommendationer Grekland fick 2019. Kommissionen har beaktat inte bara deras relevans för hållbarheten i finanspolitiken och den socioekonomiska politiken i Grekland utan också att unionens regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i unionen genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på unionsnivå.

                  (32)

                  Mot bakgrund av denna bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet för 2020, och dess yttrande (10) återspeglas särskilt i rekommendation 1 nedan.

                  (33)

                  Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och denna bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet för 2020 och stabilitetsprogrammet för 2020. I de landsspecifika rekommendationerna för 2020 beaktas behovet av att bekämpa covid-19-pandemin och underlätta den ekonomiska återhämtningen som ett nödvändigt första steg för att möjliggöra en justering av obalanserna. De landsspecifika rekommendationer för 2020 som direkt behandlar de makroekonomiska obalanser som konstaterats av kommissionen i enlighet med artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 återspeglas i rekommendationerna 1, 2, 3 och 4 nedan.

            HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Grekland att 2020 och 2021 vidta följande åtgärder:

                  1.

                  Vidta alla nödvändiga åtgärder, i enlighet med den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten, för att effektivt hantera covid-19-pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. När de ekonomiska förhållandena medger det, driva en finanspolitik som syftar till att nå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas. Stärka hälso- och sjukvårdssystemets resiliens och säkerställa tillräcklig och lika tillgång till hälso- och sjukvård.

                  2.

                  Mildra de sysselsättningsrelaterade och sociala effekterna av covid-19-krisen, bland annat genom att vidta åtgärder som system för korttidsarbete och säkerställa ett ändamålsenligt aktiveringsstöd.

                  3.

                  Snabbt vidta åtgärder för att tillhandahålla likviditet och fortsatt kreditflöde och annan finansiering till ekonomin, med särskilt fokus på de små och medelstora företag som drabbats hårdast av krisen. Tidigarelägga mogna offentliga investeringsprojekt och främja privata investeringar för att stödja den ekonomiska återhämtningen. Inrikta investeringarna på den gröna och den digitala omställningen, särskilt inom områden som säkra och hållbara transporter och logistik, ren och effektiv produktion och användning av energi, miljöinfrastruktur samt digital infrastruktur med mycket hög kapacitet och digital kompetens. Öka effektiviteten och digitaliseringen av den offentliga förvaltningen och främja den digitala omvandlingen av näringslivet.

                  4.

                  Fortsätta och slutföra reformerna i linje med de åtaganden efter programperiodens slut som gjordes vid Eurogruppens möte den 22 juni 2018 för att återuppta en hållbar ekonomisk återhämtning, efter det att restriktionerna på grund av covid-19-utbrottet gradvis har lättats.

         Utfärdad i Bryssel den 20 juli 2020.

               På rådets vägnar

            J. KLOECKNER

               Ordförande

         (1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

         (2)  EUT L 306, 23.11.2011, s. 25.

         (3)  EUT C 301, 5.9.2019, s. 42.

         (4)  Rådets förordning (EG) nr 1467/97 av den 7 juli 1997 om påskyndande och förtydligande av tillämpningen av förfarandet vid alltför stora budgetunderskott (EGT L 209, 2.8.1997, s. 6).

         (5)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/460 av den 30 mars 2020 om ändring av förordningarna (EU) nr 1301/2013, (EU) nr 1303/2013 och (EU) nr 508/2014 vad gäller särskilda åtgärder för att mobilisera investeringar i medlemsstaternas hälso- och sjukvårdssystem samt i andra sektorer av deras ekonomier som reaktion på covid-19-utbrottet (Investeringsinitiativ mot effekter av coronavirus) (EUT L 99, 31.3.2020, s. 5).

         (6)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/558 av den 23 april 2020 om ändring av förordningarna (EU) nr 1301/2013 och (EU) nr 1303/2013 vad gäller särskilda åtgärder för att tillhandahålla extraordinär flexibilitet vid användningen av de europeiska struktur- och investeringsfonderna för att hantera covid-19-utbrottet (EUT L 130, 24.4.2020, s. 1).

         (7)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 472/2013 av den 21 maj 2013 om förstärkning av den ekonomiska övervakningen och övervakningen av de offentliga finanserna i medlemsstater i euroområdet som har, eller hotas av, allvarliga problem i fråga om sin finansiella stabilitet (EUT L 140, 27.5.2013, s. 1).

         (8)  Kommissionens genomförandebeslut (EU) 2018/1192 av den 11 juli 2018 om aktivering av förstärkt övervakning för Grekland (EUT L 211, 22.8.2018, s. 1).

         (9)  Kommissionens genomförandebeslut (EU) 2019/338 av den 20 februari 2019 om förlängning av förstärkt övervakning för Grekland (EUT L 60, 28.2.2019, s. 17).

         (10)  Enligt artikel 5.2 i förordning (EG) nr 1466/97.