title: Rekommendation till rådets beslut om ömsesidigt bistånd till Ungern

text:
     SV

SV        SV
 ---pagebreak---       EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION

                                          Bryssel den 30 oktober 2008
                                          KOM(2008) 716 slutlig

                      Rekommendation till

                       RÅDETS BESLUT

                om ömsesidigt bistånd till Ungern

                           Förslag till

                       RÅDETS BESLUT

     om medelfristigt ekonomiskt gemenskapsstöd till Ungern

                  (framlagda av kommissionen)

SV                                                                      SV
 ---pagebreak---                                             MOTIVERING

     1.      INLEDNING
     Sedan mitten av 2006 har de ungerska myndigheterna gjort betydande insatser för att
     korrigera landets ackumulerade externa och interna obalanser. Trots att påtagliga resultat
     uppnåtts under de senaste två åren, bland annat en väsentlig minskning av underskottet i de
     offentliga finanserna och ett gradvis avtagande underskott i bytesbalansen, har de finansiella
     marknaderna i Ungern utsatts för svåra påfrestningar sedan början av oktober 2008. Detta
     hänger samman med landets stora utlandsskuld (motsvarande nästan 100 % av BNP), som
     nyligen spätts på med lån i utländsk valuta till den privata sektorn, och offentliga skuldkvot
     (motsvarande cirka 66 % av BNP) som är den högsta i regionen, vilket gör Ungerns
     finansiella sektor jämförelsevis mycket sårbar. Myndigheterna aviserade snabbt ett
     omfattande politiskt program som syftade till att återställa förtroendet hos investerarna och
     lätta på påfrestningarna på de finansiella marknaderna. Åtgärderna omfattade bland annat en
     påskyndad minskning av underskottet under både 2008 och 2009, som skulle minska den
     offentliga sektorns finansieringsbehov, och ett antal riktade insatser för att stimulera
     marknaden för den offentliga upplåningen och öka likviditeten på valutasvappmarknaden.
     Eftersom den aktuella internationella turbulensen på de finansiella marknaderna kan förväntas
     leda till en snabb försämring av kapitalbalansen och den finansiella balansen under 2008 och
     särskilt 2009, kommer landet att behöva betydande finansiellt stöd (möjligen i
     storleksordningen 20 miljarder euro) under den perioden.

     2.      MAKROEKONOMI: UTVECKLING OCH FRAMTIDSUTSIKTER
     Under mitten av 2006 lanserades ett finanspolitiskt konsolideringsprogram för att korrigera de
     kraftiga obalanser i de offentliga finanserna och i utlandsställningen som byggts upp under de
     föregående åren (under 2006 visade saldona för de offentliga finanserna och för bytesbalansen
     underskott på 9,3 % respektive 7,5 %). Åtgärderna omfattade bland annat utgiftstak,
     nedskärningar av offentliga investeringar, skattehöjningar och minskningar av
     prissubventioner. Följaktligen minskade den offentliga sektorns andel av BNP betydligt,
     vilket särskilt gällde vård, utbildning och förvaltning. Under 2007 kunde den privata sektorn i
     viss utsträckning stå emot nedgången med stöd av tillgång till nya kreditmöjligheter. Tack
     vare att exporten expanderade kraftigt (med cirka 16 %) ökade investeringarna något trots det
     ansträngda läget, även om företagens vinster minskade till följd av en betydande ökning av
     lönekostnaderna. Konsumtionen ökade också måttligt med 0,7 % trots minskade reallöner (till
     de ökade olje- och livsmedelspriserna kom ökningar av de reglerade priserna och en
     momshöjning). Sammantaget saktade den årliga BNP-tillväxten av från 4,1 % 2006 till 1,1 %
     2007, medan inflationen fördubblades till nästan 8 %, klart över det officiella inflationsmålet.
     När effekterna av det finanspolitiska programmet gradvis klingat av skulle ekonomin
     återhämta sig och nå sin tillväxtpotential (litet under 3 %) inom 2–3 år. Genom att
     avmattningen av ekonomin i EU och resten av världen blev kraftigare än väntat försämrades
     dock utsikterna för exporten som varit den viktigaste tillväxtmotorn för den ungerska
     ekonomin under senare år. De finansiella svårigheter som uppstått nu och den åtföljande
     kreditåtstramningen har ytterligare ökat nedgången och försämrat tillväxtutsikterna. Den
     privata konsumtionen och hushållens investeringar har drabbats hårdast av de skärpta
     kreditvillkoren medan företagens investeringar fortfarande förefaller kunna hållas uppe med
     visst stöd av det tillskott som väntas från EU:s (struktur- och sammanhållnings)fonder. Den
     årliga BNP-tillväxten förväntas därför ligga kvar klart under 2 % under 2008 och sjunka
     kraftigt under 2009 innan den långsamt återhämtar sig under 2010. På grund av det stora
     osäkerhetsmoment som de nuvarande förhållandena på de finansiella marknaderna innebär

SV                                                  2                                                   SV
 ---pagebreak---      finns det till och med viss risk för att BNP skulle kunna sjunka under 2009 och följas av en
     utdragen återhämtningsprocess.

     3.      OFFENTLIGA FINANSER
     Under 2007 slutade underskottet i de offentliga finanserna på 5 % av BNP, en kraftig
     minskning från 9,3 % av BNP under 2006. Det var resultatet av det finanspolitiska
     konsolideringsprogram som den omvalda regeringen inledde under sommaren 2006 och som
     bland annat innehöll ett antal skattehöjningar samt nedskärningar av prissubventioner,
     utgiftstak (särskilt för de offentliganställdas löner) och en nominell nedskärning av de
     offentliga investeringarna. Eftersom de statliga intäkterna under det första halvåret hade
     överträffat förväntningarna reviderade regeringen i mitten av juli 2008 sin prognos för
     underskottet till 3,8 % av BNP (från det mål på 4 % av BNP i den senaste uppdateringen av
     konvergensprogrammet som rådet hade godkänt).
     Som reaktion på turbulensen på de ungerska finansiella marknaderna lade regeringen den 10
     oktober fram en åtgärdsplan i 12 punkter för att stärka marknadens förtroende. Mest
     anmärkningsvärt i planen var sänkningen av målen för budgetunderskottet: från 3,8 till 3,4 %
     av BNP för 2008 och från 3,2 till 2,9 – senare ytterligare sänkt till 2,6 – % av BNP för 2009.
     Under 2008 skulle följande åtgärder hjälpa till att uppnå det mer ambitiösa underskottsmålet
     3,4 % av BNP: i) Minskade utgifter i vissa statliga program och lägre utgifter än förväntat för
     samfinansiering på grund av att EU-medlen (0,15 % av BNP) tillförts senare än avsett. ii) Vid
     behov permanent indragning av outnyttjade reserver i budgeten (0,3 % av BNP). För 2009
     beräknas sänkningen av underskottsmålet med motsvarande 0,6 % av BNP kunna uppnås
     genom i) återtagande av planerade skatteändringar, som officiellt hade förväntats ge
     motsvarande 0,55 % av BNP i förlust av intäkter, samtidigt som man håller fast vid de
     kompenserande åtgärderna på utgiftssidan, ii) ytterligare utgiftsminskningar i det reviderade
     budgetförslag som överlämnades den 18 oktober med motsvarande 0,6 % av BNP
     (minskningar av anslagen till vissa offentliga program och till de finanspolitiska
     institutionernas verksamhet samt senareläggning av indexuppräkningen av vissa sociala
     transfereringar) och iii) ytterligare åtgärder motsvarande cirka 1 % av BNP, bland annat
     minskningar av den extra trettonde månadsutbetalningen av pensioner och offentliganställdas
     löner samt lönetak i den offentliga sektorn.
     En intensifiering av reformprocessen på ekonomistyrningsområdet ingår också bland de 12
     punkterna i regeringens åtgärdsplan. Det reviderade lagförslaget överlämnades till
     parlamentet den 17 oktober. Det har tagit upp vissa viktiga inslag i oppositionspartiernas
     alternativa förslag (t.ex. fleråriga utgiftstak för den statliga sektorn och inrättande av ett
     finanspolitiskt råd vid parlamentets budgetkontor). Enligt den reviderade planen ska
     årsbudgeten ingå i en treårig ram som bland annat innehåller medelfristiga, numeriskt
     definierade bestämmelser. Det nya lagförslaget förväntas antas med enkel majoritet.

     4.      DE FINANSIELLA MARKNADERNA
     Under större delen av 2008 hade de ungerska finansiella marknaderna i stort sett utvecklats
     som sina motsvarigheter i de andra länderna i regionen (om än med högre volatilitet vid några
     tillfällen1), men de kom under kraftigt tryck i början av oktober genom avbrott i handeln med
     primära statspapper, mycket kraftigt sjunkande aktiekurser och en klar försämring av
     valutakursen, vilket ledde till betydligt ökande skillnader mellan köp- och säljkurserna på

     1
            Marknaden för statsobligationer utsattes t.ex. för tillfälliga påfrestningar under våren 2008, till största
            delen beroende på att de ungerska pensions fonderna ändrade sammansättningen av sina portföljer.

SV                                                          3                                                             SV
 ---pagebreak---      statsobligationer och kreditsvappar (CDS). Detta verkar ha hängt samman med en
     likviditetsbrist i det finansiella systemet, särskilt i utländsk valuta, som medför kostnads-
     ökningar till följd av att motpartsrisken uppfattas ha ökat och att riskbenägenheten minskat
     när det gäller länderna i Central- och Östeuropa.
     Efter turbulensen på marknaden i början av oktober tillkännagav myndigheterna flera åtgärder
     som direkt syftade till att minska påfrestningarna på de finansiella marknaderna. Utöver
     budgetåtstramningen som minskar nettofinansieringsbehovet omfattade dessa följande: 1.
     Lättnader i placeringsbestämmelserna för pensionsfonder. 2. Öppnande av en ny
     valutasvappsfacilitet på den ungerska riksbanken (MNB) den 13 oktober i syfte att föra
     samman köpare och säljare av valutasvappar med undvikande av motpartsrisker. 3. En ny
     jourtjänst för banker, som MNB erbjuder från och med den 16 oktober och som ger möjlighet
     till leverans påföljande dag av euro-forintsvappar. Denna nya tjänst stöds genom ett repoavtal
     med ECB, enligt vilket ECB ger MNB en lånefacilitet på upp till 5 miljarder euro. 4. Den 16
     oktober tillkännagav MNB också åtgärder till stöd för marknaden för ungerska
     statsobligationer i samförstånd med sina motparter på primärmarknaden. 5. Den 22 oktober
     höjde MNB räntan med 300 punkter för att stoppa nedgången för den nationella valutan
     (ungerska forint hade då förlorat 14 % mot euron sedan början av oktober).
     Dessutom antog det ungerska parlamentet den 13 oktober en höjning av det belopp som täcks
     av insättargarantin från 6 till 13 miljoner forint. Cirka 90 % av beloppen på de garanti-
     berättigade kontona beräknas vara täckta efter denna höjning av taket för garantin. Samtidigt
     med detta beslut gjordes en politisk utfästelse att vid behov garantera alla insättningar. De
     ungerska myndigheterna har dessutom intensifierat sitt samarbete med den nationella
     kommittén för finansiell stabilitet (inrättad 2004) och ökat sina kontakter med tillsyns-
     myndigheter i andra länder.

     5.      BETALNINGSBALANS OCH EXTERNA FINANSIERINGSBEHOV
     En nettoökning av exporten, stödd av en intensiv tillväxt världen över, har varit den främsta
     motorn bakom BNP-tillväxten under senare år och har också i stor utsträckning bidragit till att
     skuldkvoten gradvis kunnat sänkas från 7,5 % 2006 till 6,4 % 2007. En andra viktig faktor
     bakom tillväxten under 2007 har visat sig vara en betydande minskning av den offentliga
     sektorns finansieringsbehov. Kapitalbalansen registrerade ökande överskott som nådde 1,1 %
     av BNP under 2007, delvis beroende på den ökande tillförseln av EU-medel, vilket ledde till
     att nettoutlandsskulden stabiliserades, om än på en hög nivå (97 % av BNP). Samtidigt ökades
     skuldinstrumentens andel av det externa underskottet. Detta återspeglar bland annat obrutet
     stora utflöden av utländska direktinvesteringar och portföljplaceringar från ungerska
     medborgare, vilket över tiden bör ge positiva effekter på bytesbalansens inkomstavdelning.
     Medan andelen för annan finansiering än genom skuldinstrument ökade något under första
     halvåret (till cirka en tredjedel av totalbeloppet), ökade de korta lånens (löptid under ett år)
     andel av den totala skulden till motsvarande cirka 23 % av BNP, huvudsakligen på grund av
     finanssektorns ökande externa skuldsättning som nu motsvarar 35 % av BNP (medan den
     offentliga sektorns andel är 30 %).
     Underskottet i bytesbalansen väntas fortsätta att minska detta och i synnerhet nästa år på
     grund av att den depreciering som nyligen skett av ungerska forint bör leda till en brant
     minskning av importtillväxten under 2009. Även kapitalbalansen bör påverkas positivt av att
     redan anslagna EU-medel tillförs. Å andra sidan kan det mot bakgrund av den senaste
     utvecklingen, särskilt sedan början av oktober, förväntas att nettoutflödet av portfölj-
     placeringar (även finansiella derivat) kan ta ytterligare fart, särskilt eftersom den offentliga
     sektorns och bankernas externa upplåning minskar drastiskt, vilket bör bidra till en väsentlig

SV                                                  4                                                   SV
 ---pagebreak---      försämring av kapitalbalansen och den finansiella balansen under 2008 och särskilt 2009. Mot
     denna bakgrund anser IMF och kommissionen att Ungern kommer att behöva betydande kort-
     och medelfristigt finansiellt bistånd i storleksordningen 20 miljarder euro fram till slutet av år
     2009 till stöd för landets betalningsbalans och för att återställa reserverna av utländsk valuta
     till en förtroendeingivande nivå.
     Kommissionen finner av nu redovisade skäl att det föreligger ett allvarligt hot mot den
     ungerska betalningsbalansen och rekommenderar därför rådet att anta ett beslut om
     ömsesidigt bistånd

     6.       EU-STÖDET INOM RAMEN FÖR BETALNINGSBALANSFACILITETEN INGÅR I EN
              INTERNATIONELL SATSNING

     Under nuvarande omständigheter förefaller det vara lämpligt att ge Ungern bistånd inom
     systemet för medelfristigt ekonomiskt stöd till medlemsstaters betalningsbalans enligt
     förordning (EG) nr 332/2002. Det skulle ställas till förfogande vid en tidpunkt då Ungern
     allvarligt hotas av svårigheter beträffande sin betalningsbalans till följd av de ökade
     påfrestningarna på de finansiella marknaderna, trots att landet har förbättrat sin politik
     väsentligt sedan mitten av 2006. EU-stödet till Ungern skulle ingå i ett större finansierings-
     paket för landet, i vilket IMF bidrar med ett lån på 10,5 miljarder särskilda dragningsrätter
     (SDR) motsvarande cirka 12,5 miljarder euro enligt de s.k. stand-by-avtal som väntas bli
     godkänt den 6 november 2008 samt Världsbanken med ett lån på 1 miljard euro. Det är av
     avgörande betydelse att de stora finansiella institut som är verksamma i Ungern fortsätter att
     bidra med tillräcklig finansiering av ekonomin. EU:s ekonomiska stöd ges till stöd för de
     ungerska myndigheternas fasta föresats att genomföra ett omfattande ekonomisk-politiskt
     program, utformat för att återställa investerarnas förtroende och lätta på de påfrestningar som
     de finansiella marknaderna i Ungern utsatts för under de senaste veckorna. Programmet
     kommer att ingå i det uppdaterade konvergensprogrammet. Särskilt påskyndandet av den
     finanspolitiska konsolideringen, som minskar finansieringsbehoven, och de planerade nya
     stegen i ekonomistyrningsreformen ligger i linje med rådets tidigare rekommendationer i sina
     yttranden om konvergensprogrammet 2007 och genomföranderapporten från oktober 2007 om
     det nationella reformprogrammet. EU-stödet och kommissionens engagemang skulle också
     bidra till att med hjälp av hela finansieringspaketet skapa fullständig överensstämmelse
     mellan den aktuella politiken och EU:s finanspolitiska rekommendationer.
     De ekonomisk-politiska villkoren skulle bland annat omfatta en reform av ekonomistyrningen
     och stödja landets ökade ambitioner att minska skuldsättningen, vilket skulle säkerställa att
     den planerade korrigeringen av det alltför stora underskottet (senast 2009) enligt rådets
     rekommendation av den 10 oktober 2006 under förfarandet vid alltför stora underskott
     kommer att genomföras. De skulle också omfatta strukturreformer som stöds av Lissabon-
     strategin, t.ex. stärkande av incitamenten till arbete i syfte att höja sysselsättningen och bidra
     till de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet. Penningpolitiken skulle fortsatt inriktas på
     prisstabilitet och centralbankens inflationsmål (f.n. 3 %). Ett ytterligare villkor skulle vara att
     besluten om översyn av finanssektorns funktion genomförs snabbt och kraftfullt. Vid
     kontrollen av att villkoren uppfylls skulle man slutligen beakta utvecklingen i genomförandet
     av IMF-programmets kriterier för de ekonomiska resultaten. Dessa omfattar i) tak för de
     kumulerade primära utgifterna per kvartal inom statsförvaltning, socialförsäkringsfonder och
     fonder utanför budgeten, ii) ingen ackumulering av externa skulder inom offentlig sektor, iii)
     tröskelvärde för nettoflödet av internationella reserver och iv) ett fastställt intervall för
     förändringen av landets KPI under en tolvmånadersperiod inom vilket samråd med mellan
     centralbanken och FMI ska ske. Särskilt den intensifierade övervakningen av den
     finanspolitiska utvecklingen under budgetåret kan bidra ytterligare till att hålla

SV                                                   5                                                     SV
 ---pagebreak---      budgetgenomförandet inom de fastställda ramarna så att det officiella underskottsmålet kan
     uppnås.
     För att möjliggöra nödvändig flexibilitet under de rådande förhållandena på marknaden
     föreslås det att räntesvappar ska få användas som alternativ vid upplåningen för finansiering
     av lånet. Till skydd för EU:s budget ska det krävas att motparterna i eventuella sådana
     svappar ska ha högsta kreditkvalitet.
     Av dessa skäl och efter samråd med Ekonomiska och finansiella kommittén rekommenderar
     kommissionen rådet att bevilja ömsesidigt bistånd enligt artikel 119 i fördraget.

     Efter samråd med Ekonomiska och finansiella kommittén föreslår kommissionen även att
     rådet, efter att ha antagit detta beslut om ömsesidigt bistånd till Ungern på
     rekommendationen, antar ett beslut om medelfristigt ekonomiskt stöd till Ungern inom ramen
     för EU:s system för bistånd till medlemsstaterna på upp till 6,5 miljarder euro för att stödja
     hållbarheten i landets betalningsbalans. Stödet skulle ges i kombination med ett avtal om stöd
     från IMF. Det skulle betalas ut i fem trancher och vara förenat med ekonomisk-politiska
     villkor. Det föreslagna beslutet skulle upphöra att gälla två år efter ikraftträdandet.

SV                                                 6                                                  SV
 ---pagebreak---                                          Rekommendation till

                                         RÅDETS BESLUT

                                  om ömsesidigt bistånd till Ungern

     EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
     med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 119,
     med beaktande av rekommendationen från kommissionen i samråd med Ekonomiska och
     finansiella kommittén, och
     av följande skäl:
     (1)    Sedan mitten av 2006 har de ungerska myndigheterna gjort betydande insatser för att
            korrigera landets ackumulerade externa och interna obalanser. Trots att påtagliga
            resultat uppnåtts under de senaste två åren, bland annat en väsentlig minskning av
            underskottet i de offentliga finanserna och ett gradvis avtagande underskott i
            bytesbalansen, har de finansiella marknaderna i Ungern utsatts för svåra påfrestningar
            sedan början av oktober 2008.
     (2)    I oktober 2008 antog de ungerska myndigheterna ett omfattande ekonomisk-politiskt
            program, utformat för att återställa investerarnas förtroende och lätta på de
            påfrestningar som de finansiella marknaderna i Ungern utsatts för under de senaste
            veckorna. Det innehåller åtgärder för att säkerställa tillfredsställande likviditet och
            finansiering för banksystemet, insatser för att garantera tillräcklig kapitalisering av
            bankerna och planer för att skapa finanspolitisk hållbarhet och hålla tillbaka
            finansieringsbehoven. Regeringen har bland annat reviderat sina underskottsmål till
            3,4 % av BNP från tidigare budgeterade 4 % av BNP i budgeten för 2008 och till 2,6
            från 3,2 % av BNP för 2009. Detta ekonomisk-politiska program, inbegripet de
            finanspolitiska riktvärdena, kommer att integreras med statsbudgeten och
            konvergensprogrammet, som båda också innehåller andra politiska åtgärder och
            strukturreformer.
     (3)    Rådet ser regelbundet över den ekonomiska politik som genomförs i Ungern, särskilt
            vid de årliga granskningarna av Ungerns uppdateringar av konvergensprogrammet och
            av genomförandet av det nationella reformprogrammet, vid granskningen av Ungerns
            genomförande av rådets rekommendation vid förfarandet vid alltför stora underskott
            och i samband med konvergensrapporten.
     (4)    Trots den förväntade förbättringen av bytesbalansen står Ungern inför betydande
            finansieringsbehov under 2008 och 2009 (beräknade till cirka 20 miljarder euro),
            eftersom den senaste tidens utveckling på de finansiella marknaderna ger anledning att
            anta att kapitalbalansen och den finansiella balansen kan komma att försämras
            väsentligt i takt med ett accelererande nettoutflöde av portföljplaceringar.
     (5)    De ungerska myndigheterna har begärt betydande ekonomiskt stöd från EU, från
            internationella finansiella institut och från andra länder för att stödja hållbarheten i
            landets betalningsbalans och få dess reserver av utländsk valuta att nå en förtroende-
            ingivande nivå.

SV                                                 7                                                   SV
 ---pagebreak---      (6)    Det föreligger ett allvarligt hot mot den ungerska betalningsbalansen, vilket motiverar
            att ömsesidigt gemenskapsbistånd beviljas skyndsamt.

     HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

                                                 Artikel 1
     Gemenskapen ska bevilja Ungern ömsesidigt bistånd.
     Detta beslut riktar sig till medlemsstaterna.

     Utfärdat i Bryssel den […]

                                                     På rådets vägnar
                                                     Ordförande

SV                                                     8                                              SV
 ---pagebreak---                                                Förslag till

                                          RÅDETS BESLUT

                         om medelfristigt ekonomiskt gemenskapsstöd till Ungern

     EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR BESLUTAT FÖLJANDE
     med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
     med beaktande av rådets förordning (EG) nr 332/20022 av den 18 februari 2002 om
     upprättandet av ett system för medelfristigt ekonomiskt stöd till medlemsstaters
     betalningsbalans, särskilt artikel 3.2,
     med beaktande av förslaget från kommissionen i samråd med Ekonomiska och finansiella
     kommittén, och

     av följande skäl:
     (1)    Enligt rådets beslut […] ska Ungern beviljas ömsesidigt bistånd.
     (2)    Trots den förväntade förbättringen av bytesbalansen beräknas Ungerns externa
            finansieringsbehov under 2008 och 2009 till 20 miljarder euro, eftersom
            kapitalbalansen och den finansiella balansen på grund av den senaste tidens utveckling
            på de finansiella marknaderna kan komma att försämras väsentligt i takt med ett
            accelererande nettoutflöde av portföljplaceringar.
     (3)    Det är lämpligt att ge gemenskapsstöd till Ungern på upp till 6,5 miljarder euro inom
            ramen för systemet för medelfristigt ekonomiskt stöd till medlemsstaters
            betalningsbalans som inrättades 2002 genom förordning (EG) nr 332/2002. Detta stöd
            bör ges i kombination med ett lån från Internationella valutafonden på 10,5 miljarder
            särskilda dragningsrätter (cirka 12,5 miljarder euro) enligt ett stand-by-avtal som
            väntas bli godkänt den 6 november 2008. Världsbanken har också gått med på att ge
            Ungern ett lån på 1 miljard euro.
     (4)    Stödet bör förvaltas av kommissionen, som efter samråd med Ekonomiska och
            finansiella kommittén tillsammans med de ungerska myndigheterna bör
            överenskomma om de särskilda ekonomisk-politiska villkor som ska knytas till det
            ekonomiska stödet. Dessa villkor bör fastställas genom ett samförståndsavtal.
            Kommissionen bör ange de närmare finansiella villkoren i låneavtalet.
     (5)    Stödet bör ges i syfte att stödja hållbarheten för Ungerns betalningsbalans och
            därigenom bidra till att regeringens ekonomisk-politiska program kan genomföras
            framgångsrikt under de nuvarande ekonomiska och finansiella förhållandena.

     2
            EGT L 53, 23.2.2002, s. 1.

SV                                                  9                                                SV
 ---pagebreak---      HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

                                           Artikel 1
     1.   Gemenskapen ska bevilja Ungern ett medelfristigt lån på högst 6,5 miljarder euro
          med en längsta genomsnittlig löptid på 5 år.
     2.   Gemenskapens ekonomiska stöd ska vara tillgängligt i två år från och med den första
          dagen efter detta besluts ikraftträdande. Om omständigheterna så kräver får
          kommissionen, efter samråd med Ekonomiska och finansiella kommittén, besluta att
          förlänga denna period med högst två år.

                                           Artikel 2
     1.   Stödet ska förvaltas av kommissionen på ett sätt som är förenligt med Ungerns
          åtaganden och rådets rekommendationer, särskilt i samband med genomförandet av
          det nationella reformprogrammet samt konvergensprogrammet och förfarandet vid
          alltför stora underskott.
     2.   Kommissionen ska efter samråd med Ekonomiska och finansiella kommittén
          tillsammans med de ungerska myndigheterna träffa en överenskommelse om de
          särskilda ekonomisk-politiska villkor som ska knytas till det ekonomiska stödet
          enligt artikel 3.4. Dessa villkor ska anges i ett samförståndsavtal som är förenligt
          med de åtaganden och rekommendationer som avses i punkt 1. Kommissionen ska
          ange de närmare finansiella villkoren i låneavtalet.
     3.   Kommissionen ska regelbundet i samarbete med Ekonomiska och finansiella
          kommittén kontrollera att de ekonomisk-politiska villkoren för stödet uppfylls.
          Kommissionen ska hålla Ekonomiska och finansiella kommittén underrättad om
          eventuella refinansieringar av upplåningen eller omstruktureringar av de finansiella
          villkoren.

                                           Artikel 3
     1.   Kommissionen ska tillhandahålla stödet till Ungern i högst fem trancher, vilkas
          storlek ska fastställas i samförståndsavtalet.
     2.   Den första tranchen ska göras tillgänglig under förutsättning att låneavtalet och
          samförståndsavtalet trätt i kraft.
     3.   Om så krävs för att finansiera lånet ska räntesvappar med motparter med högsta
          kreditkvalitet få användas med vederbörlig förskitighet.
     4.   Kommissionen ska besluta om frisläppande av ytterligare trancher efter att ha
          inhämtat Ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande. För frisläppandena av
          varje ytterligare delbelopp ska det krävas ett tillfredsställande genomförande av den
          ungerska regeringens nya ekonomiska program, däribland dess konvergensprogram
          och de särskilda ekonomisk-politiska villkor som anges i samförståndsavtalet. Dessa
          ska bland annat omfatta framsteg i den finanspolitiska konsolidering som regeringen
          planerat i överensstämmelse med rådets rekommendation av den 10 oktober 2006
          under förfarandet vid alltför stora underskott och dess yttrande om uppdateringen av
          konvergensprogrammet i november 2007, särskilda åtgärder för utgiftskontroll till
          grund för konsolideringsprocessen och framsteg i ekonomistyrnings- och tillsyns-
          reformen samt strukturreformer som stöds av Lissabonstrategin, t.ex. stärkande av

SV                                            10                                                  SV
 ---pagebreak---               incitamenten till arbete i syfte att höja sysselsättningen och bidra till de offentliga
              finansernas långsiktiga hållbarhet.
     Detta beslut riktar sig till Republiken Ungern.
     Utfärdat i Bryssel den

                                                  På rådets vägnar
                                                  Ordförande

SV                                                     11                                               SV
 ---pagebreak---                                      BUDGETKONSEKVENSER
                        (se artikel 16 i arbetsordningen).
     POLITIKOMRÅDE: AVDELNING 01 – EKONOMI OCH FINANS
     VERKSAMHET FINANSIELLA TRANSAKTIONER OCH INSTRUMENT
     ÅTGÄRDENS BENÄMNING: MEDELFRISTIGT EKONOMISKT
     GEMENSKAPSSTÖD TILL UNGERN

     1.       FÖRSLAGETS BENÄMNING: BERÖRDA BUDGETRUBRIKER (NUMMER
              OCH BETECKNING)

              01 04 01 01 EC garanti för gemenskapslån avseende betalningsbalansstöd

     2.       RÄTTSLIG GRUND:
              Artiklarna 119 och 308 i EG-fördraget. Rådets förordning (EG) nr 332/2002 av den
              18 februari 2002.
              Genom denna förordning begränsas de lånebelopp som får beviljas medlemsstaterna
              inom detta system till 12 miljarder euro. Inga lån har beviljats inom systemet sedan
              förordningen trätt i kraft.

     3.       SAMMANLAGDA SIFFROR FÖR BUDGETÅRET (I EURO)
              Genom denna punkt inrättas EU:s garantifacilitet. Den gör det möjligt för
              kommissionen att verkställa lånebetalningar (amorteringar, ränta och andra avgifter)
              om gäldenären (Ungern) skulle fallera
              Den budgetpost (”p.m.”) som avser budgetgarantin kommer att utnyttjas endast om
              anspråk faktiskt görs på garantin. Några sådana anspråk väntas normalt inte
              förekomma. Innan Ungern ännu hade blivit medlemsstat lämnade rådet enligt
              besluten 90/83/EEG av den 25 februari 1990 och 91/310/EEG av den 24 juni 1991
              makroekonomiskt stöd till Ungern med totalt 790 miljoner ecu. Allt sådant
              makroekonomiskt stöd hade återbetalats 1998.
              3a – Innevarande budgetår
              Ej tillämpligt

                                                              ÅB

     Inledande     anslag      för
     budgetåret (budget)

     Överföringar

     Tilläggsanslag

     Anslag totalt

     Anslag som redan tagits i
     anspråk under ett annat
     arbetsprogram

SV                                                12                                                 SV
 ---pagebreak---      Disponibelt saldo

     Belopp till den föreslagna
     åtgärden

               3b – Överföringar mellan budgetår
               Ej tillämpligt

                                                                ÅB
     Överföringar mellan
     budgetår
     Anslag som redan tagits i
     anspråk under ett annat
     arbetsprogram

     Disponibelt saldo
     Belopp till den föreslagna
     åtgärden
               3 c – Påföljande budgetår
               Ej tillämpligt

                                                                ÅB

     Inledande     anslag       för                      p.m.
     budgetåret (budget)

     Överföringar

     Tilläggsanslag
     Anslag totalt

     Anslag som redan tagits i
     anspråk under ett annat
     arbetsprogram

     Disponibelt saldo
     Belopp till den föreslagna
     åtgärden
                                                         p.m.

     4.        BESKRIVNING AV ÅTGÄRDEN
               Det föreslagna medelfristiga ekonomiska stödet till Ungern består av ett
               gemenskapslån (som ska finansieras genom upplåning av kommissionen på
               internationella kapitalmarknader) till ett belopp av 6,5 miljarder euro. Det ska ges
               inom ramen för ett internationellt finansieringsprogram, där bl.a. ett IMF-lån ingår
               avseende 10,5 miljarder särskilda dragningsrätter (cirka 12,5 miljarder euro) enligt
               ett stand-by-avtal. Världsbanken har också åtagit sig att låna ut sammanlagt 1 miljard

SV                                                  13                                                  SV
 ---pagebreak---               euro. Gemenskapens medelfristiga stöd till Ungern är avsett att stödja hållbarheten
              för Ungerns betalningsbalans som är allvarligt hotad och därigenom också stödja
              regeringens nya ekonomiska program som bl.a. syftar till att återställa förtroende och
              lätta på de påfrestningar som de finansiella marknaderna utsatts för sedan början av
              oktober 2008. Stödet är dikterat av viljan att stödja en medlemsstat vars politik
              förbättrats väsentligt sedan mitten av 2006, bl.a. genom en betydande minskning av
              underskottet i de offentliga finanserna. Samtidigt bidrar detta stöd till den finansiella
              stabiliteten också utanför mottagarlandets gränser med hänsyn till de betydande
              internationella kopplingar (också interbankrelationer) som föreligger. Det nya
              ekonomiska program som åtgärden stöder omfattar bland annat en påskyndad
              minskning av underskottet under både 2008 och 2009, som skulle minska den
              offentliga sektorns finansieringsbehov, samt ett antal riktade insatser för att stimulera
              marknaden för den offentliga upplåningen och öka likviditeten på valutasvapp-
              marknaden. Slutligen är detta stöd, som ska förvaltas av kommissionen i samråd med
              Ekonomiska och finansiella kommittén, ett sätt att säkerställa att EU förblir nära
              involverat i utformningen av den ungerska ekonomiska politiken och att denna är
              förenlig med Ungerns åtaganden i EU-sammanhang och med rådets
              rekommendationer, särskilt i samband med genomförandet av det nationella
              reformprogrammet samt konvergensprogrammet och förfarandet vid alltför stora
              underskott.
              Gemenskapens upplåning på kapitalmarknaderna eller från finansiella institut för att
              tillhandahålla lånet till Ungern täcks av gemenskapsgarantin. Lånet tas upp på
              kapitalmarknader eller från finansiella institut. Det lånebelopp (exklusive ränta och
              andra avgifter) som ska beviljas Ungern uppgår till 6,5 miljarder euro.
              Europeiska unionens garantifacilitet kommer att göra det möjligt för kommissionen
              att sköta lånebetalningarna om Ungern skulle fallera.
              För att fullgöra sina förpliktelser får kommissionen provisoriskt utnyttja egna likvida
              medel för lånebetalningar. I så fall gäller artikel 12 i rådets förordning(EG, Euratom)
              nr 1150/2000 av den 22 maj 2000 om genomförande av beslut 2000/597/EG,
              Euratom om systemet för gemenskapernas egna medel (EGT L 130, 31.5.2000, s. 1).

     5.       BERÄKNINGSMETOD
              Ej tillämpligt.

     6.       PLAN ÖVER UTBETALNINGAR (I EURO)
              Ej tillämpligt.
     Rubrik              Anslag                                Utbetalningar
                                                                                Följande
                                       År n         År n+1      År n+2       År n+3         budgetår
                År n
                År n+1

                År n
                År n+1

SV                                                  14                                                    SV
 ---pagebreak---      Totalt

SV            15   SV


				|

		52014DC0412

			Rekommendation till RÅDETS REKOMMENDATION om Kroatiens nationella reformprogram 2014, med avgivande av rådets yttrande om Kroatiens konvergensprogram 2014 /* COM/2014/0412 final - 2014/ () */

Rekommendation till
RÅDETS REKOMMENDATION
om Kroatiens nationella reformprogram 2014,
med avgivande av rådets yttrande om Kroatiens konvergensprogram 2014

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT
DENNA REKOMMENDATION
med beaktande av fördraget om Europeiska
unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr
1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga
finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken[1], särskilt artikel 9.2,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets
förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och
korrigering av makroekonomiska obalanser[2],
särskilt artikel 6.1,
med beaktande av Europeiska kommissionens
rekommendation[3],
med beaktande av Europaparlamentets
resolutioner[4],
med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,
med beaktande av sysselsättningskommitténs
yttrande,
med beaktande av yttrandet från ekonomiska och
finansiella kommittén,
med beaktande av yttrandet från kommittén för
socialt skydd,
med beaktande av yttrandet från kommittén för
ekonomisk politik, och
av följande skäl:
(1)
Den 26 mars 2010 antog Europeiska rådet
kommissionens förslag till en ny strategi för tillväxt och sysselsättning,
Europa 2020, som bygger på en ökad samordning av den ekonomiska politiken med
inriktning på ett antal nyckelområden där åtgärder behövs för att stärka
förutsättningarna för hållbar tillväxt och konkurrenskraft i EU.
(2)
Den 13 juli 2010 antog rådet på grundval av kommissionens
förslag en rekommendation om de allmänna riktlinjerna för medlemsstaternas och
unionens ekonomiska politik (2010–2014) och den 21 oktober 2010 ett beslut om
riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik, vilka tillsammans utgör
de integrerade riktlinjerna. Medlemsstaterna uppmanades att beakta de
integrerade riktlinjerna i sin nationella ekonomiska politik och
sysselsättningspolitik.
(3)
Den 29 juni 2012 beslutade stats- och
regeringscheferna om en tillväxt- och sysselsättningspakt, som ger ett
enhetligt ramverk för insatser på nationell nivå, EU-nivå och euroområdesnivå
med hjälp av alla tänkbara medel, instrument och politiska åtgärder. De
beslutade om insatser som ska utföras på medlemsstatsnivå och uttryckte i
synnerhet sitt helhjärtade åtagande att uppnå målen i Europa 2020-strategin och
genomföra de landsspecifika rekommendationerna.
(4)
Kroatien deltog i 2013 års europeiska
planeringstermin på frivillig och informell basis och lämnade in ett ekonomiskt
program, men inga landsspecifika rekommendationer utfärdades. Den 21 juni 2013
antog rådet slutsatser där man välkomnade Kroatiens ekonomiska program och
poängterade att Kroatien förväntas göra framsteg mot att uppfylla kraven i
stabilitets- och tillväxtpakten och att landet måste slå in på en trovärdig
kurs för konsolidering och samtidigt skydda tillväxtfrämjande utgifter och
säkerställa utrymme för medfinansiering av inflödet av EU-medel.
(5)
Den 13 november 2013 antog kommissionen den årliga
tillväxtöversikten[5],
som inledde 2014 års europeiska planeringstermin för samordning av den
ekonomiska politiken. Samma dag antog kommissionen rapporten om
varningsmekanismen[6],
baserad på förordning (EU) nr 1176/2011, i vilken Kroatien pekades ut som en av
de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning.
(6)
Den 20 december 2013 godkände Europeiska rådet
prioriteringarna för att säkerställa finansiell stabilitet, budgetkonsolidering
och åtgärder för att främja tillväxt. Europeiska rådet betonade behovet av att
efterstäva differentierad och tillväxtvänlig budgetkonsolidering, återställa en
normal utlåning till ekonomin, främja tillväxt och konkurrenskraft, bekämpa
arbetslöshet och krisens sociala följdverkningar samt modernisera den
offentliga förvaltningen.
(7)
Den 5 mars 2014 offentliggjorde kommissionen
resultatet av sin fördjupade granskning[7]
av Kroatien, i enlighet med artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011. Av
analysen drog kommissionen slutsatsen att Kroatien har stora makroekonomiska
obalanser som kräver särskild övervakning och kraftfulla politiska åtgärder.
Politiska åtgärder krävs framför allt med tanke på den sårbarhet som uppstår
till följd av betydande skulder till utlandet, försämrat exportresultat, högt
skuldsatta företag och en snabbt ökande offentlig skuld, allt i en situation
med låg tillväxt och svag förmåga till anpassning.
(8)
Den 24 april 2014 lade Kroatien fram sitt
nationella reformprogram 2014 och sitt konvergensprogram 2014. I syfte att
beakta deras inbördes samband har de båda programmen bedömts samtidigt.
(9)
Syftet med den budgetstrategi som beskrivs i
konvergensprogrammet 2014 är att korrigera det alltför stora underskottet fram
till 2016 och samtidigt återgå till en hållbar tillväxt. Detta är tänkt att
uppnås genom en kontinuerlig minskning av skulden från 4,9 % av BNP för
2013 till under 3 % av BNP fram till 2016, vilket är tidsfristen för att
korrigera det alltför stora underskottet. Enligt programmet spås att den
offentliga skulden kommer att kulminera 2014 med 72 %, minska något året därpå
och sedan stabilisera sig. Det makroekonomiska scenario som ligger till grund
för prognoserna i programmet är optimistiskt för hela programperioden. Enligt
programmets scenario kommer BNP att stagnera 2014, medan tillväxten förväntas
bli måttlig på 1,2 % under 2015. Detta kan jämföras med kommissionens
vårprognos för 2014, som förutspår en minskning av BNP på 0,6 % respektive
en tillväxt på 0,7 %. Uppgifterna i programmets budgetprognos avviker från
standarderna i det europeiska national- och regionalräkenskapssystemet (ENS),
vilket leder till bristande överensstämmelse med tidigare uppgifter och det
makroekonomiska scenariot, och försvårar en lämplig jämförelse med
kommissionens vårprognos 2014. Dessutom tillhandahåller programmet inte
tillräckligt detaljerade uppgifter om konsolideringsåtgärderna för 2015 and
2016, i synnerhet vad gäller utgifterna. Enligt kommissionens vårprognos 2014
väntas det nominella saldot uppgå till 3,8 % av BNP för 2014 och till
3,1 % för 2015. Efter de nödvändiga anpassningarna för att dessa prognoser
ska kunna jämföras med målen i förfarandet vid alltför stora underskott (dvs.
frånräknat effekten av överföringar av tillgångar från den andra pelaren i
pensionssystemet) blir kommissionens prognos för underskottet 4,6 % av BNP för
2014 och 3,8 % för 2015. Eftersom konvergensprogrammet är den första
rapporten om de åtgärder som vidtagits av myndigheteran efter inledandet av
förfarandet vid alltför stora underskott den 28 januari 2014, bedömde
kommissionen de åtgärder som Kroatien vidtagit i ett meddelande som offentliggjordes
den 2 juni 2014. I synnerhet förutspås målet om det totala saldot nås
under 2014, medan underskottet förväntas vara något högre än målet under 2015.
Förbättringen av det strukturella saldot är något sämre än nödvändigt för både
2014 och 2015. Även om förändringen av det anpassade strukturella saldot inte
når upp till det rekommenderade värdet, väntas dock den förbättring som mäts
genom det underliggande antalet diskretionära åtgärder uppnås både 2014 och
2015. För att minska den negativa effekten på tillväxten och göra
konsolideringen mer hållbar, krävs åtgärder av bättre kvalitet och en övergång
till utgiftbaserade åtgärder. Baserat på sin bedömning av programmet och
kommissionens prognos enligt förordning (EG) nr 1466/97 anser rådet att trots
att Kroatien som rekommenderat vidtagit verkningsfulla åtgärder för att
korrigera sitt alltför stora underskott fram till den 30 april 2014, krävs
ytterligare ansträngningar för att följa rekommendationen inom ramen för
förfarandet vid alltför stora underskott i syfte att korrigera underskottet
fram till 2016 och säkerställa korrigeringens trovärdighet.
(10)
Åtgärderna för budgetkonsolidering bör vara
inriktade på att förbättra de offentliga finanserna i syfte att öka
kostnadseffektiviteten hos utgifterna för löner, social trygghet och bidrag och
skapa ett tillräckligt finanspolitiskt utrymme för att prioritera
tillväxtfrämjande utgifter och investeringar, inklusive i EU-finansierade
projekt. Kroatien har under de senaste åren genomfört viktiga reformer av sitt
finanspolitiska ramverk. Det finns dock fortfarande brister i fråga om
budgetplanering, effektiv kontroll av utgifter och konsekvent tillämpning av
budgetbegränsningar, vilket ger negativa effekter på den finanspolitiska
beslutsprocessen. Även om utformningen av de finanspolitiska reglerna nyligen
har setts över, bör den förbättras ytterligare. Framför allt undermineras den
finanspolitiska ramens effektivitet av att det saknas förebyggande mekanismer,
att skuldkriteriet inte uppfylls i tillräckligt hög grad och att formuleringen
av regeln om strukturell budgetbalans är tvetydig. Även om inrättandet av en
finanspolitisk kommitté välkomnas, anses fler åtgärder vara nödvändiga för att
stärka dess roll i fråga om budgetplanering och övervakning, särskilt att den
är oberoende av alla budgetmyndigheter.
(11)
Kroatien står inför utmaningen att genomföra en
budgetkonsolidering utan att detta påverkar konkurrenskraften och utsikterna
till ekonomisk återhämtning negativt. Mot denna bakgrund begränsas de
offentliga finansernas intäktssida av det faktum att de skatter som ger stabila
intäkter och har en liten snedvridande effekt på tillväxten är begränsade. I
detta sammanhang omfattar det nationella reformprogrammet en plan på att införa
en återkommande fastighetsskatt 2016, men dess operativa utformning, bland
annat skattebasen, har ännu inte fastställts. Kroatien tänker även begränsa den
grå ekonomin genom att vidta åtgärder för att förbättra efterlevnaden av
skattelagstiftningen. Steg har redan tagits i denna riktning. Genom att stegvis
införa kassaregister har man lyckats få bättre översikt över transaktionerna,
vilket lett till ökade skatteintäkter. Omstruktureringen av skatteförvaltningen
förväntas göra skatteuppbörden mer effektiv och ändamålsenlig och samtidigt
minska efterlevnadskostnaderna för skattebetalarna. Mot bakgrund av behovet av
budgetkonsolidering och även med hänsyn till uppgifter som tyder på att stora
skattebelopp inte bärs upp, verkar det finnas utrymme för att göra
skatteuppbörden mer effektiv, och fler åtgärder behövs för att förbättra
efterlevnaden av skattelagstiftningen genom att erbjuda fler e-tjänster åt
skattebetalarna.
(12)
Kroatien har vidtagit åtgärder för att se till att
pensionerna blir mer hållbara och tillräckliga: sedan november 2010 har man
stegvis höjt den lagstadgade pensionsåldern, åldern för förtida pensionering
och kvalificeringstiden för kvinnor, och en fullständig harmonisering förväntas
uppnås 2030. I och med reformen av pensionsförsäkringslagen som antogs i
december 2013 höjs den lagstadgade pensionsåldern från 65 till 67 år och åldern
för förtida pensionering från 60 till 62 år. Ändringarna kommer dock inte att
börja gälla förrän 2031, vilket inte är tillräckligt ambitiöst med tanke på de
demografiska trenderna. Trots de reformer som genomförts under de senaste åren
finns det fortfarande olika möjligheter till förtida pensionering. Med tanke på
de stora möjligheterna att utnyttja undantag skapar avdragen för förtida
pensionering och bonusarna för sen pensionering små incitament att arbeta fram till
den lagstadgade pensionsåldern, vilket ger negativa effekter på utbudet på
arbetskraft och på pensionssystemets hållbarhet. Lagen om ett gemensamt
rättsmedicinskt expertorgan antogs 2013 för att begränsa antalet
förtidspensionärer och minska bedrägerier genom att harmonisera bedömningarna
av funktionshinder. I kombination med fler inspektioner tillgodoser detta ett
tydligt behov, men effekterna på utgifterna kommer att bero på hur åtgärderna
genomförs och i vilken utsträckning besluten verkställs. Pensioner under
särskilda system som låg över en viss nivå har skurits ned med 10 %, om än
tillfälligt, och deras indexering har kopplats till BNP. Trots de senaste
försöken att minska på utgifterna och skapa mer öppenhet, sker anpassningen av
pensioner under särskilda system till de allmänna bestämmelserna långsamt och i
begränsad omfattning, och de övergripande framstegen är fortfarande begränsade.
(13)
Hälso- och sjukvårdens resultat är relativt goda,
med vissa regionala variationer, och tillgången till tjänster är god, men
systemet bidrar avsevärt till att öka trycket på de offentliga finanserna.
Myndigheterna har fastställt brister i sjukhusnätverket, vilka dock går att
åtgärda. Den övergripande planen för omstrukturering av sjukhussystemet, som
lades fram i mars 2014, föreskriver åtgärder för att förbättra
kostnadseffektiviteten, såsom rationalisering av sjukhusnätverket, minskning av
den genomsnittliga tiden för sjukhusvistelse, bättre tilldelning av
sjukhussängar, bland annat för personer med långvarigt vårdbehov, samt fler
reformer av sjukhusens finansiering. För att planen ska kunna genomföras i
praktiken är det viktigt att det finns tillräcklig kapacitet för övervakning
och genomförande både på sjukhusen och inom den centrala förvaltningen.
Långtidsvården kännetecknas av att tjänsterna är uppdelade mellan hälso- och
sjukvårdssystemet och de sociala trygghetssystemen samt av låg täckningsgrad,
formell vård, höga kostnader och långa väntelistor.
(14)
Sysselsättnings- och aktivitetsgraden är en av de
lägsta i EU, särskilt bland ungdomar och äldre. Vid sidan av
konjunkturutvecklingen beror de här arbetsmarknadsresultaten delvis på de
institutionella och politiska ramarna. Kroatien har inlett reformer för att öka
flexibiliteten på arbetsmarknaden. Under reformernas första fas, som avslutades
2013, fokuserade man på regleringen av tidsbegränsade anställningar. Regeringen
antog ett andra lagstiftningsförslag i januari 2014, som föreskriver en
minskning av uppsägningskostnaderna genom enklare och kortare förfaranden, samt
en ökning av arbetstidsflexibiliteten. Dessutom tänker man införa mer flexibla
arbetsformer, såsom deltidskontrakt. Genom de här reformerna skulle Kroatien
hålla jämna steg med övriga medlemsstater i fråga om anställningstrygghet. Även
om reformerna väntas ha en positiv effekt på sysselsättningen i helhet, medför
de även en risk för splittring av arbetsmarknaden, till exempel genom
utvecklingen av visstidskontrakt. Trots att lönerna i Kroatien är relativt höga
och sysselsättningen mycket låg, planeras inga ändringar i lönebildningen. Även
om arbetslösheten forsätter att öka ligger utgifterna för och täckningen av de
aktiva arbetsmarknadsåtgärder som ska göra det lättare för personer att ta sig
in och stanna kvar längre på arbetsmarknaden fortfarande under genomsnittet, i
synnerhet sådana som riktar sig mot ungdomar, långtidsarbetslösa och äldre
arbetstagare. Den administrativa kapaciteten hos den offentliga
arbetsförmedlingen i Kroatien är under hård press, även på regional nivå. Det
finns inget heltäckande system för att övervaka och utvärdera utvecklingen på
arbetsmarknaden och arbetsmarknadens behov, bland annat kompetensprognoser, och
det sker heller ingen regelbunden utvärdering av de aktiva
arbetsmarknadsåtgärderna. Andelen odeklarerat betalt arbete är hög.
(15)
Situationen på arbetsmarknaden är särskilt
oroväckande för ungdomarna. Ungdomsarbetslösheten ökade dramatiskt och blev
nästan 50 % under 2013, samtidigt som andelen ungdomar som inte arbetar
eller utbildar sig fortsätter att öka. Viktiga utmaningar är bland annat att nå
ut till arbetslösa ungdomar och att mobilisera den privata sektorn för att
erbjuda fler praktikplatser i linje med målen för en ungdomsgaranti. Kroatien
står även inför allvarliga utmatningar vad gäller utbildningens relevans för
arbetsmarknaden samt kvaliteten på utbildningen inom alla sektorer.
Arbetsbaserat lärande och yrkesvägledning saknas inom gymnasie- och
högskoleutbildningen, och arbetsgivarna engagerar sig inte tillräckligt i den
yrkesinriktade utbildningen eller i gymnasie- och högskoleutbildningen.
Sysselsättningsnivån bland nyexaminerade är betydligt lägre än i resten av EU.
Det föråldrade systemet för yrkesinriktad utbildning håller på att reformeras
genom test av nya läroplaner. Kroatiens ram för kvalifikationer och strategin för
utbildning, vetenskap och teknik kvarstår att genomföra, men kommer sannolikt
att förbättra utbildningsresultaten och anpassa dem till arbetsmarknadens
behov.
(16)
Hög arbetslöshet och lågt deltagande på
arbetsmarknaden har lett till att den sociala situationen i Kroatien har
försämrats. Andelen personer som riskerar att hamna i fattigdom och social
utestängning har ökat under de senaste åren och är betydligt höger än
genomsnittet i EU. Utformningen av socialbidragssystemet gör det möjligt för
bidragstagare att ansamla överlappande förmåner. När bidragstagarna börjar
arbetar förlorar de rätten till vissa av dessa socialbidrag, vilket minskar
motivationen till att ta sig in på arbetsmarknaden igen. Det finns utrymme för
att göra socialförsäkringssystemet mer effektivt och öppet: nu sköts systemen
för inkomststöd och förmåner av flera olika institutioner på olika
förvaltningsnivåer, vilket leder till en inkonsekvent tillämpning av kriterier
och till överlappningar. Genom lagen om social trygghet från 2013 infördes
strängare behovsprövningar och fyra av mer än 70 förmåner på nationell nivå,
bland annat förmåner som riktar sig till specifika grupper, slogs samman till
en allmän minimilön. En övergripande myndighet som ska sköta administrationen
av alla kontantförmåner på nationell nivå ska införas stegvis fram till 2016.
Det blir dock svårt med systematisk övervakning och utvärdering, eftersom
systemen för inkomststöd, de lokala och regionala programmen och de olika
icke-behovsprövade kontantförmånerna för specifika befolkningsgrupper inte har
integrerats. Trots att flera lagstiftningsreformer har genomförts sedan 2011,
har man inte lyckats utforma socialbidragssystemet så att det effektivt når ut
till de som har störst behov.
(17)
Den aktuella rättsliga ramen för att bedriva
verksamhet i Kroatien innebär en stor börda för företagen, bland annat till
följd av att det finns en brist på rättssäkerhet, att beslutsfattandet, främst
på lokal nivå, sker utan insyn samt att företag måste betala många
skatteliknande avgifter. Den kraftiga fragmenteringen inom den offentliga
förvaltningen på regional och lokal nivå och en komplex uppdelning av
befogenheter mellan ministerier och organ på central nivå försvårar
affärsbeslut och förlänger de administrativa förfarandena. På statlig nivå har
man antagit en strukturerad strategi för att kartlägga hindren för företagen,
men man använder inte en konsekvent metod för att mäta den administrativa
bördan, vilket gör att de åtgärder som redan vidtagits blir mindre effektiva.
Den befintliga kontaktpunkten för företag har endast begränsade funktioner.
Kontrollen över offentliga bidrag och garantier behöver rationaliseras och
förbättras, och ett centralt register över företag och privatpersoner som får
stöd hade varit ett första steg i denna riktning. Kroatien har inlett reformer
av den offentliga förvaltningen för att stärka den administrativa kapaciteten
och förbättra de offentliga tjänsternas kundorientering för medborgare och
företag. Kvaliteten på den offentliga styrningen är dock fortfarande låg med
bristande samordning mellan olika förvaltningsnivåer och liten eller alltför
formell tillämpning av evidensbaserat beslutsfattande och utvärderingar.
Antagandet av reformen av strategin för den offentliga förvaltningen är ett
steg i rätt riktning och strategin bör genomföras fullt ut på alla
styrelsenivåer. Erfarenheterna av utnyttjandet av föranslutningsmedlen pekar på
brister i fråga om strategisk planering och institutionell kapacitet och på
svårigheter med att utarbeta och följa upp projekt.
(18)
Företag som ägs eller kontrolleras av staten
påverkas negativt av den bristfälliga styrningen, samtidigt som genomförandet
av den nya strategin för hantering av offentliga tillgångar och företag är
försenad. I nuläget finns inget urvalsförfarande för ledamöter i ledningar och
styrelser, och tillsättningarna offentliggörs inte. Även om det har vidtagits
åtgärder för att förbättra ramen för korruptionsbekämpning krävs större
ansträngningar för att motverka korruption på alla förvaltningsnivåer. Det som
främst saknas i den aktuella ramen är en effektiv kontrollmekanism för
intressekonflikter och redovisning av offentliga tjänstemäns tillgångar, samt
särskilda skyddsåtgärder för företag som ägs eller kontrolleras av staten.
Kommittén för hantering av intressekonflikter är beroende av att andra
myndigheter har lämplig befogenhet och agerar förebyggande för att den ska
kunna utöva sin kontroll. Trots de framsteg som gjorts för att öka insynen i
förfarandena för offentlig upphandling förekommer ingen systematisk användning
av verktyg för riskbedömning, och sårbara sektorer priorieras inte i
tillräckligt hög grad. Det krävs en starkare tillsyn över att bestämmelserna
för offentlig upphandling tillämpas effektivt, inte minst på grund av de
EU-medel som kommer att tilldelas under de närmaste åren.
(19)
Genom att flitigt tillämpa förfarandet för
konkurshotade företag under 2013 har man till viss del lyckats ta itu med de
skuldsättningsproblem som många företag har haft till följd av komplexa, dyra
och långdragna konkursförfaranden. Detta instrument skulle dock kunna stärkas
ytterligare om man lyckas komma till rätta med olika brister, till exempel
genom att klargöra statens roll i förfarandet, stärka handelsdomstolarnas roll
vad gäller att godkänna anspråk och sunda omstruktureringsplaner, utöka
förfarandets tillämpningsområde för att göra det möjligt att genomföra en
effektiv omstrukturering innan gäldenären går i konkurs och åtgärda brister i
genomförandet av lagen. Trots att man har genomfört flera reformer för att göra
rättsväsendet mer effektivt, är de rättsliga förfarandena i tvistemål av civil,
kommersiell och administrativ natur onödigt långa, särskilt i första instans.
Ärendebalansen ökade 2013 och var mycket hög, särskilt i fråga i fråga om
civil- och straffrättsliga förfaranden. De här problemen hämmar
affärsverksamheten i Kroatien och gör landet mindre attraktivt för utländska
direktinvesterare. Därför krävs fler åtgärder som syftar till att skapa och
stärka de rätta incitamenten för att klargöra förfaranden i tid och främja
tvistlösning utanför domstol, främst när det rör sig om småmål.
(20)
Tack vare den kroatiska centralbankens konservativa
hållning till makrotillsynsreglering, bl.a. i fråga om kapitalnivåer, har
bankerna kunnat bygga upp en viss motståndskraft som visat sig vara bra med
tanke på de utmaningar som de står inför på grund av den svaga ekonomin. Med
tanke på att landet går in på sitt sjätte år av recession och att antalet
nödlidande lån ständigt ökar, hotas kvaliteten på bankernas tillgångar. Det är
positivt att vissa portföljer från Kroatiens fyra största banker, som är
utlandsägda, kommer att ingå den nya gemensamma tillsynsmekanismens stresstest
och översyn av kvaliteten på tillgångar för euroområdet. Översynen omfattar
dock inte vissa ur ett kroatiskt perspektiv materiellt viktiga portföljer, då
dessa väljs ut baserat på sin relevans på bankkoncernnivå. Dessutom omfattar
den inte små och medelstora banker som kan ha lägre kapitalnivåer och mindre
stabil kvalitet på tillgångar och som kan vara viktiga för den ekonomiska
stabiliteten. Genom att komplettera den gemensamma tillsynsmekanismens
granskning med en diagnostisk översyn som utformats speciellt för det
finansiella systemet i Kroatien (och som omfattar viktiga portföljer hos
kroatiska filialbanker som inte ingår i den gemensamma tillsynsmekanismens
granskning samt viktiga små och medelstora banker), skulle man kunna få en
bättre helhetsbild av hur bankernas låneklassificering fungerar och om deras
avsättningar för förlustreserver är tillräckliga.
(21)
Kommissionen har inom ramen för den europeiska
planeringsterminen gjort en omfattande analys av Kroatiens ekonomiska politik.
Den har bedömt stabilitetsprogrammet och det nationella reformprogrammet.
Kommissionen har beaktat inte bara programmens relevans för hållbarheten i
finanspolitiken och den socioekonomiska politiken i Kroatien utan också i
vilken utsträckning EU:s regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av
behovet att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i Europeiska unionen
genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på
EU-nivå. Kommissionens rekommendationer inom ramen för den
europeiska planeringsterminen återspeglas i rekommendationerna 1–8.
(22)
Mot bakgrund av denna bedömning har rådet granskat
Kroatiens konvergensprogram, och dess yttrande[8]
återspeglas särskilt i rekommendation 1.
(23)
Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning
och denna bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet och
konvergensprogrammet. Dess rekommendationer enligt artikel 6 i förordning (EU)
nr 1176/2011 återspeglas i rekommendationerna 1–8.
HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Kroatien att
vidta följande åtgärder under perioden 2014–2015:
1.           Genomföra
de budgetåtgärder som antagits för 2014 fullt ut. Stärka budgetstrategin genom
att ytterligare specificera de antagna åtgärderna för 2015 och 2016, och
överväga ytterligare permanenta åtgärder som främjar tillväxten, för att på ett
hållbart sätt korrigera det alltför stora underskottet fram till 2016. På samma
gång se till att genomföra den strukturella anpassning som anges i rådets
rekommendation enligt förfarandet vid alltför stora underskott. Se till att
programmets prognoser stämmer överens med ENS-standarder och kraven i
stabilitets- och tillväxtpakten. Vidta åtgärder för att stärka kontrollen över
utgifterna. Genomföra en noggrann översyn av utgifterna senast i mars 2015.
Stärka budgetplaneringen, främst genom att förbättra tillförlitligheten hos de
makroekonomiska prognoserna och budgetprognoserna, göra utgiftstaken för de
årliga och medelfristiga utgifterna mer bindande och förbättra utformningen av
skattereglerna. Förankra den nya finanspolitiska kommittén i lagstiftningen
senast i oktober 2014, göra den mer oberoende av alla budgetmyndigheter, utöka
dess befogenheter, främst i fråga om övervakning av skatteregler och för- och
efterhandsgranskning av prognoser, samt se till att den har tillräckliga
resurser. Lägga fram en konkret strategi för reformering av den periodiskt
återkommande fastighetsbeskattningen, med utgångspunkt i planerna i det
nationella reformprogrammet. Inleda ett förfarande för rapporterring och
översyn av skatteutgifter. Förbättra skattedisciplinen, särskilt genom att öka
effektiviteten inom skatteförvaltningen ytterligare, samt lägga fram en
åtgärdsplan för detta i slutet av 2014.
2.           Påskynda den planerade
harmoniseringen av den lagstadgade pensionsåldern för män och kvinnor och driva
på den planerade höjningen av den lagstadgade pensionsåldern till 67 år
genom att införa lämplig lagstiftning senast i mars 2015. Begränsa
möjligheterna till förtida pensionering. Se till att det genomförs striktare
bedömningar och kontroller av förtida pensioneringar och snabbare införliva
pensioner enligt särskilda system i det allmänna pensionssystemet. Förbättra
kostnadseffektiviteten inom hälso- och sjukvården, bland annat på sjukhusen.
3.           Efter samråd med
arbetsmarknadens parter genomföra den andra fasen av arbetsmarknadsreformen
senast i mars 2015, främst i fråga om villkoren för uppsägning och arbetstid,
bland annat för att förbygga ytterligare splittring av arbetsmarknaden, till
exempel vad gäller ungdomar. Se över systemet för lönebildning i syfte att
skapa bättre överensstämmelse mellan produktivitetsutveckling och lönevillkor.
Lägga fram resultaten av denna översyn vid slutet av 2014. Göra de aktiva
arbetsmarknadsåtgärderna mer effektiva genom att stärka de offentliga
arbetsförmedlingarnas administrativa kapacitet, även på regional nivå, och se
till att dessa åtgärder riktas in mer på unga, långtidsarbetslösa och äldre
arbetstagare. Fokusera på att nå ut till arbetslösa ungdomar och mobilisera den
privata sektorn så att den erbjuder fler praktikplatser, i linje med målen med
en ungdomsgaranti. Ta fram planer för bekämpningen av odeklarerat arbete senast
i slutet av 2014. Göra utbildningen mer relevant för arbetsmarknaden och
förbättra utbildningsresultaten genom att modernisera kvalifikationssystemen,
inrätta mekanismer för kvalitetssäkring och underlätta övergången från
utbildning till arbete, främst genom att stärka den yrkesinriktade utbildningen
och det arbetsbaserade lärandet.
4.           Se över skatte- och
bidragssystemet fram till slutet av 2014 och lägga fram en åtgärdsplan för att
icke förvärvsarbetande och arbetslösa personer ska få bättre tillgång till
arbetsmarknaden. Öka effektiviteten och insynen i socialförsäkringssystemet
genom att ytterligare konsolidera bidragen, harmonisera kriterierna för
stödberättigande och samla data från alla relevanta nivåer och statliga enheter
under samma tak. Göra de sociala bidragen mer effektiva och ändamålsenliga
genom att se till att de målstyrs bättre.
5.           Vidta fler åtgärder för att
förbättra företagsklimatet, främst genom att senast i mars 2015 sätta upp ett
mål för att sänka de administrativa kraven, bland annat de skatteliknande
avgifterna. Förenkla de administrativa förfarandena och klargöra ramarna för
beslutsfattande och ansvarighet på olika nivåer av den offentliga förvaltningen
och mellan ministerier och organ på central nivå, för att komma till rätta med
problemen med stark splittring och överlappande ansvarsområden. Förbättra den
administrativa kapaciteten och den strategiska planeringen hos enheter som
sköter förvaltningen av de europeiska struktur- och investeringsfonderna och se
till att de har tillräckligt mycket och stabil personal.
6.           Senast i oktober 2014 lägga
fram en detaljerad plan för hantering av offentlig egendom för 2015. Se till
att statliga företag sköts på ett öppet och ansvarsfullt sätt och i synnerhet
införa strängare krav på kvalifikationer för ledamöter i ledningar och
styrelser som utses av staten, samt inrätta ett offentligt register över
tillsättningar. Stärka insatserna för att bekämpa korruption inom den
offentliga förvaltningen och i företag som ägs eller kontrolleras av staten,
bland annat genom att ge kommittén för hantering av intressekonflikter större
kontrollbefogenheter. Göra förfarandena för offentlig upphandling både på
central och lokal nivå mer öppna och effektiva samt anstränga sig mer för att
övervaka genomförandet och upptäcka oegentligheter.
7.           Fram till slutet av 2014
stärka handelsdomstolarnas roll när det gäller att övervaka att förfarandet för
konkurshotade företag tillämpas på ett öppet och rättsenligt sätt. Se över den
obligatoriska prövningen av insolvens/illikviditet innan ackordförhandlingar
inleds och effektivisera insolvens-/avvecklingsförfarandet så att det blir
kortare. Förbättra rättsväsendets kvalitet och effektivitet, främst genom att
skapa incitament för att tvistemål av civilrättslig, handelsrättslig och
förvaltningsrättslig natur avgörs utan dröjsmål och för att använda
tvistlösning utanför domstol när det rör sig om småmål.
8.           Komplettera Europeiska
centralbankens översyner av tillgångarnas kvalitet och stresstester för 2014
med en omfattande portföljöversyn som utformats speciellt för den kroatiska
finanssektorn, med fokus på viktiga portföljer som inte omfattas av
centralbankens översyn, inbegripet små och medelstora banker.
Utfärdad i Bryssel den
                                                                       På
rådets vägnar
                                                                       Ordförande
[1]               EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.
[2]               EUT L 306, 23.11.2011, s. 25.
[3]               COM(2014) 412 final.
[4]               P7_TA(2014)0128 och
P7_TA(2014)0129.
[5]               COM(2013) 800 final.
[6]               COM(2013) 790 final.
[7]               SWD(2014) 82 final.
[8]               Enligt artikel 9.2 i rådets förordning (EG) nr 1466/97.


title: Rådets rekommendation av den 18 februari 2014 om beviljande av ansvarsfrihet för kommissionen för genomförandet av operationerna inom Europeiska utvecklingsfonden (åttonde EUF) för räkenskapsåret 2012

text:
               29.8.2014

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 289/1

         RÅDETS REKOMMENDATION
   av den 18 februari 2014
   om beviljande av ansvarsfrihet för kommissionen för genomförandet av operationerna inom Europeiska utvecklingsfonden (åttonde EUF) för räkenskapsåret 2012
   2014/C 289/01
   EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
   med beaktande av fjärde AVS–EEG-konventionen, undertecknad i Lomé den 15 december 1989 (1) och ändrad genom avtalet som undertecknades i Mauritius den 4 november 1995 (2),
   med beaktande av den interna överenskommelsen av företrädarna för medlemsstaternas regeringar, församlade i rådet, om finansiering och förvaltning av gemenskapsstödet inom ramen för andra finansprotokollet till fjärde AVS–EG-konventionen (3) (nedan kallad den interna överenskommelsen) genom vilken bland annat åttonde Europeiska utvecklingsfonden (åttonde EUF) inrättas, särskilt artikel 33.3,
   med beaktande av budgetförordningen av den 16 juni 1998, tillämplig på samarbete för utvecklingsfinansiering enligt fjärde AVS–EG-konventionen (4), särskilt artiklarna 66–74,
   efter att ha granskat räkenskaperna och balansräkningen för åttonde EUF:s operationer till och med den 31 december 2012, och revisionsrättens årsrapport om den verksamhet som finansieras genom åttonde, nionde, tionde Europeiska utvecklingsfonden (EUF) (5) för räkenskapsåret 2012, tillsammans med kommissionens svar i den årsrapporten, och
   av följande skäl:

               (1)

               Enligt artikel 33.3 i den interna överenskommelsen ska kommissionen av Europaparlamentet på rådets rekommendation beviljas ansvarsfrihet för den ekonomiska förvaltningen av åttonde EUF.

               (2)

               Kommissionens genomförande av åttonde EUF:s operationer under räkenskapsåret 2012 har på det hela taget varit tillfredsställande.

         HÄRIGENOM REKOMMENDERAS att Europaparlamentet beviljar kommissionen ansvarsfrihet för genomförandet av åttonde EUF:s operationer för räkenskapsåret 2012.

      Utfärdad i Bryssel den 18 februari 2014.

            På rådets vägnar

         G. STOURNARAS

            Ordförande

      (1)  EGT L 229, 17.8.1991, s. 3.

      (2)  EGT L 156, 29.5.1998, s. 3.

      (3)  EGT L 156, 29.5.1998, s. 108.

      (4)  EGT L 191, 7.7.1998, s. 53.

      (5)  EUT C 331, 14.11.2013, s. 261.


Avis juridique important

|

52004SC0010

Rekommendation till rådets yttrande i enlighet med artikel 5.3 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Finlands uppdaterade stabilitetsprogram, 2003-2007  /* SEK/2004/0010 slutlig */

Rekommendation till RÅDETS YTTRANDE i enlighet med artikel 5.3 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Finlands uppdaterade stabilitetsprogram, 2003-2007(framlagd av kommissionen)MOTIVERINGI rådets förordning (EG) nr 1466/97 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken [1] fastställdes att alla länder som skulle införa den gemensamma valutan skulle lägga fram stabilitetsprogram till rådet och kommissionen senast den 1 mars 1999. Enligt artikel 5 i förordningen skall rådet granska dessa program på grundval av de bedömningar som gjorts av kommissionen och av den kommitté som inrättas genom artikel 114 i fördraget, Ekonomiska och finansiella kommittén. Kommissionen utfärdade rekommendationer om samtliga program, och rådet granskade sedan programmen och avgav sina yttranden med utgångspunkt från kommissionens rekommendationer och efter samråd med Ekonomiska och finansiella kommittén. Enligt förordningen skall uppdaterade stabilitetsprogram läggas fram årligen, och rådet får också granska dessa program enligt samma förfarande.[1]  EGT L 209, 2.8.1997. De dokument som det hänvisas till i denna rekommendation finns tillgängliga på följande webbplats: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.Finlands första stabilitetsprogram, som omfattade perioden 1998-2002, lades fram den 7 september 1998 och bedömdes av rådet den 12 oktober 1998 [2]. Finland lade fram sitt femte och senaste uppdaterade stabilitetsprogram, för perioden 2003-2007, den 27 november 2003.[2]  EGT C 372, 2.12.1998.Kommissionen har gjort en teknisk bedömning av det uppdaterade programmet utifrån de uppgifter som lagts fram i enlighet med uppförandekoden [3], höstprognoserna samt därpå följande bedömningar, den överenskomna metodiken för beräkning av konjunkturrensade saldon, rekommendationerna i de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken samt kommissionens meddelande till rådet av den 27 november 2002 om bättre samordning av finanspolitiken [4]. Bedömningen kan sammanfattas på följande sätt:[3]  Ekonomiska och finansiella kommitténs reviderade yttrande över stabilitets- och konvergensprogrammens innehåll och utformning, dokument EFC/ECFIN/404/01 - REV 1 av den 27.6.2001, godkänt av Ekofinrådet den 10.7.2001.[4]  KOM(2002) 668 slutlig, 27.11.2002.I den senaste uppdateringen av Finlands stabilitetsprogram ingår prognoser över makroekonomiska variabler och över de offentliga finansernas utveckling under 2003-2007. Uppdateringen följer i stor drag "uppförandekoden för stabilitets- och konvergensprogrammens innehåll och utformning".I den uppdatering av Finlands stabilitetsprogram som lades fram i november 2003 förutses en betydligt högre BNP-tillväxt 2004 (2,7 %), vilket är nästan dubbelt så mycket som i prognosen för 2003. För 2005-2007 förväntas en årlig tillväxt på ca 2 ½ %, vilket ligger närmare en halv procentenhet över den potentiella tillväxttakten. Det negativa produktionsgapet förefaller därför komma att fyllas igen under det sista året som programmet täcker, efter att som störst ha varit 1,3 procentenheter 2003 som en följd av nedgången i ekonomin. I detta femte uppdaterade stabilitetsprogram förutses från och med 2004 en liknande produktionsutveckling som i den föregående uppdateringen. Tillväxtens sammansättning har däremot förändrats något i det senaste programmet, med ett större bidrag från utrikeshandeln och ett något svagare stöd från inhemsk efterfrågan. Med tanke på avmattningen i den ekonomiska aktiviteten har ekonomins förmåga att skapa nya arbetstillfällen återhämtat sig starkt under 2003. Arbetslösheten förväntas således ligga kvar på 9,1 % under 2003 och börja sjunka från och med 2004 som en följd av en förväntad ökning av tillväxten. Inflationen väntas nå en botten 2004 med en inflationstakt på 0,7 % [5], framför allt beroende på en skattesänkning på alkoholdrycker och det faktum att inga externa prischocker förväntas. Därefter förutses inflationen åter stabilisera sig kring 2 % allteftersom tillväxten ökar igen och effekten av skattesänkningarna avtar. Bortsett från den högre beräknade tillväxten för 2004 ligger prognoserna på kort sikt relativt väl i linje med kommissionens egna beräkningar, bland annat höstprognosen 2003.[5]  Det faktum att övergångsperioden för fri import av alkohol och tobak från andra EU-länder löper ut i kombination med att de nya medlemsstaterna ansluter sig förväntas leda till förlorade skatteinkomster motsvarande 0,4 % av BNP.I det uppdaterade programmet förutses en betydande minskning av det offentliga överskottet från 4,2 % av BNP 2002 till 1,7 % 2004. Detta beror dels på att konjunkturläget påverkar statens finanser, dels på att den nya regeringen infört åtgärder som ökar de offentliga utgifterna. Enligt det uppdaterade programmet kommer också extern skattekonkurrens att bidra till en försvagning av beskattningsunderlaget. Från och med 2005 förutses överskottet öka något och sedan stabilisera sig kring 2 %, trots att tillväxttakten enligt prognosen kommer att ligga över den potentiella. Hur som helst tyder prognoserna på att de offentliga finanserna i Finland även under resten av programperioden kommer att lämna en tillräcklig säkerhetsmarginal ned till referensvärdet (ett underskott på högst 3 % av BNP). Huvudorsaken till den trendmässiga minskningen av överskottet som helhet är försämringen av statens finanser, vilka förväntas uppvisa underskott från och med 2003. Det medges därför i det uppdaterade programmet att målet att hålla statens finanser i balans i slutet av perioden 2007 inte kommer att kunna uppnås. Vidare förväntas de lokala offentliga finanserna fortsätta uppvisa underskott under hela den period som programmet omfattar. Enligt programmet är således överskottet i de offentliga finanserna som helhet under 2003-2007 helt beroende av överskotten i socialförsäkringsfonderna samt överskotten i de inkomstrelaterade pensionsfonderna, vars syfte är att förbereda för det finansiella tryck som orsakas av befolkningens ökande medelålder. Det konjunkturrensade saldot torde enligt prognosen försämras med mer än en halv procentenhet under perioden 2003-2005, även om det enligt programmet dock bör kunna hållas över 2 % av BNP under hela perioden. Ett sådant överskott bör lämna en tillräcklig marginal för alla normala variationer i den ekonomiska aktiviteten. Det konjunkturrensade överskottet förväntas vidare minska med 0,2 % av BNP mellan 2005 och 2007. Dessa värden ligger mer eller mindre i linje med kommissionens egna beräkningar av det konjunkturrensade saldot.Jämfört med vad som förutsågs i den föregående uppdateringen 2002 förväntas den samlade offentliga skulden enligt det senaste programmet minska i något snabbare takt mellan 2003 och 2004 (- 0,3 procentenheter) även om skuldkvoten inte nådde en så gynnsam nivå som man förutsåg 2002. Till skillnad från i det föregående programmet förutses nu dock en viss ökning av skuldkvoten under perioden 2004-2006, på grund av en något mer återhållsam BNP-prognos i nominella termer samt underskottet i statens finanser [6]. Vägen mot en minskning av statsskulden hämmas dock av omfattande transaktioner inom finanssektorn, framför allt det faktum att de institutioner som sköter socialförsäkringssystemen successivt frångår statsobligationer samt att staten ackumulerar tillgångar från inkomstrelaterade pensionsfonder.[6]  Det har skett en teknisk förändring när det gäller klassificeringen av den offentliga upplåningen, där de av statens skulder som hålls av själva Statskontoret (under Finansministeriet) inte längre förs upp på Statskontorets balansräkning eftersom dessa belopp inte längre krävs för statens skuldtjänst. Skuldkvoten (skuldsättning/BNP) har som en följd av detta ökat med 3,2 procentenheter 2003 jämfört med föregående program.I regeringens ekonomiska program ingår en plan på att sänka inkomstskatterna med minst 1,12 miljarder euro (0,8 % av BNP) under mandatperioden, med målet att på så sätt stimulera sysselsättningen. Enligt uppdateringen har en stor del av dessa skattesänkningar inkluderats i 2004 års budgetproposition. Denna åtgärd kan vara väl motiverad med tanke på konjunkturavmattningen, det faktum att de offentliga finanserna är sunda i utgångsläget samt att skattetrycket på arbete generellt sett är högt. Vidare kombineras skattesänkningen med strikta ramar för statens utgifter under perioden 2004-2007.I det uppdaterade programmet förutses de offentliga utgifterna ligga kvar relativt konstant kring 48 ¾ % av BNP under 2003-2007. Ökade sociala transfereringar och finansieringsbehov på kommunnivå kommer att utgöra ett visst tryck, men de fleråriga utgiftstak som tillämpas av den nya regeringen kommer att hålla utgifterna i strama tyglar. Enligt prognosen i uppdateringen kommer statens utgifter exklusive räntor att öka med 4 % i reala termer jämfört med 2003. Därav beror hälften på ökade anslag som följer av gällande lagstiftning eller av beslut som fattades av den föregående regeringen, och återstoden på de utgiftsökningar och kompensationer som ingår i den nya regeringens program. 2004 års budgetproposition bygger på rådets tidigare rekommendation eftersom statens utgifter beräknas kunna hållas under de tak som överenskoms i maj 2003.Enligt bestämmelser som nyligen antogs skall kommunerna hålla sina finanser i balans över en treårsperiod. Trots detta förväntas de lokala myndigheternas finanser uppvisa underskott över hela perioden 2003-2007. Regeringen måste således skärpa tillämpningen av de nya bestämmelserna om kommunernas finanser genom noggrann uppföljning [7].[7]  Kommunerna är administrativt sätt relativt oberoende i Finland.I 2003 års uppdaterade program ingår en noggrann redogörelse för de offentliga finansernas hållbarhet på sikt, kompletterad med vägledande uppskattningar av offentliga utgifter och inkomster fram till 2050. Enligt dessa förväntas de utgifter som är relaterade till befolkningens ålder att öka med 6 % av BNP mellan 2005 och 2050, medan inkomsterna förutses öka med 1 % av BNP under samma period. Trots detta bedöms Finlands offentliga finanser vara relativt väl rustade för att möta budgetkonsekvenserna av befolkningens ökade medelålder. Detta tar sig uttryck inte minst i de ihållande överskotten, som på lång sikt förväntas föra med sig en relativt snabb reducering av den offentliga sektorns skuldsättning. Även om det samlade överskottet i de offentliga finanserna förväntas minska något under den period som programmet täcker förväntas bruttoskulden att fortsätta minska under de följande två årtiondena, eftersom detta fastställts som ett uttryckligt politiskt mål. Den långvariga stabiliteten i de offentliga finanserna underbyggs ytterligare genom det faktum att pensionssystemen till stor del är förfinansierade genom fondering [8]. De reformer av pensionssystemet och arbetslöshetsförsäkringen [9] som nyligen infördes bör också bidra till att hålla nere utgiftstrycket på lång sikt. [10] En del av de budgetmässiga fördelarna med dessa reformer förefaller dock bli påtagliga först efter en längre tid.[8]  Marknadsvärdet på de lagstadgade inkomstrelaterade pensionsfondernas tillgångar uppgick till ca 51 % av BNP 2002.[9]  Bl.a. avskaffande av vissa system för förtida pension, uppmuntran till äldre arbetstagare att stanna kvar i arbetslivet samt system för att anpassa pensionsrättigheter till den ökande medellivslängden.[10]  Ytterligare åtgärder planeras dock, bl.a. i fråga om pensionssystemen inom den offentliga sektorn.Ett potentiellt problem på lång sikt är att antagandet om hållbara offentliga finanser baseras på en skattenivå på närmare 44 % av BNP över de kommande årtiondena. Denna skattenivå är dock relativt hög jämfört med andra industriländer, och även bortsett från den pågående debatten om de negativa incitament till sysselsättningsskapande som följer av för höga arbetskraftskostnader kan man generellt ifrågasätta det önskvärda i att upprätthålla så höga skattekvoter på lång sikt, med tanke på produktionsfaktorernas (och därmed skattebasens) ökade rörlighet som följd av globaliseringen.Det uppdaterade programmet ligger på det stora hela i linje med de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken 2003-2005, bl.a. eftersom de finska myndigheterna infört fleråriga utgiftstak för att kontrollera de offentliga utgifterna och föreslagit åtgärder för att minska strukturarbetslösheten och gynna konkurrensen. Dessutom har man vidtagit åtgärder för att förbättra effektiviteten inom den offentliga sektorn.Med utgångspunkt från denna bedömning har kommissionen utarbetat den bifogade rekommendationen till rådets yttrande om Finlands uppdaterade stabilitetsprogram, och vidarebefordrar denna rekommendation till rådet.Rekommendation till RÅDETS YTTRANDE i enlighet med artikel 5.3 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Finlands uppdaterade stabilitetsprogram, 2003-2007EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR AVGETT FÖLJANDE YTTRANDEmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken [11], särskilt artikel 5.3 i denna,[11]  EGT L 209, 2.8.1997. De dokument som det hänvisas till i denna rekommendation finns tillgängliga på följande webbplats: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.med beaktande av kommissionens rekommendation, ochefter att ha hört Ekonomiska och finansiella kommittén.HÄRIGENOM FRAMFÖRS FÖLJANDE.Den [20 januari 2004] granskade rådet Finlands uppdaterade stabilitetsprogram, som omfattar perioden 2003-2007. Det uppdaterade programmet uppfyller på det stora hela kraven i "uppförandekoden för stabilitets- och konvergensprogrammens innehåll och utformning".Den finanspolitiska strategi som ligger till grund för det uppdaterade programmet bygger på att de offentliga utgifternas andel av BNP hålls konstant över programperioden, medan inkomsternas andel av BNP efter en tillfällig nedgång 2004 förväntas återgå till en positiv trend fram till slutet av programperioden. Målet för regeringens finanspolitiska strategi är att statens finanser skall vara i balans 2007, även om de prognoser på medellång sikt som anges i det uppdaterade programmet pekar på att detta mål sannolikt inte kommer att uppnås.Det makroekonomiska scenario som redovisas i 2003 års uppdatering bygger på snabbare ökning av den ekonomiska aktiviteten under 2004 än under 2003 (2,7 % jämfört med 1,4 %). De senaste tillgängliga uppgifterna pekar också på att en sådan förbättring är högst sannolik. Därefter förväntas BNP-tillväxten hamna kring den trendmässiga nivån, i genomsnitt 2,5 % mellan 2005 och 2007. Sysselsättningen som föll med 0.2% 2003 förväntas öka med 0.3% i genomsnitt under perioden 2004-2007. Inflationen förutses vidare öka från 1,0 % 2003 till  1,8 % 2007. De mer kortfristiga prognoserna ligger mycket nära kommissionens egna beräkningar i höstprognosen 2003. Förutsatt att externa faktorer utvecklas gynnsamt kan antagandena om BNP-tillväxtens stabilisering mot slutet av programperioden rentav verka relativt försiktiga.I programmet förutses en betydande minskning av överskottet i de offentliga finanserna, från 4,2 % av BNP 2002 till 2,3 % 2003 och lägre än 2 % 2004 [12]. Under de senare åren som programmet täcker förväntas överskottet åter stiga till ca 2 % eller mera, i linje med de nya utgiftstaken. Det minskade överskott som förutses under 2003-2007 beror såväl på en försvagning av statens finanser som, i lägre grad, av kommunernas. Det sammanlagda överskottet i de offentliga finanserna hålls främst uppe av överskott i socialförsäkringsfonderna. Den förväntade minskningen av det konjunkturrensade överskottet med 0,6 procentenheter mellan 2003 och 2005 beror dels på sänkningar av direkta och indirekta skatter (inkomstskatt respektive punktskatt på alkohol), dels på minskade inkomster från bolagsskatt. Det konjunkturrensade överskottet förväntas minska från 4,3 % av BNP 2002 till 3,0 % 2003, och vidare till 2,4 % 2004. Från och med 2005 beräknas det konjunkturrensade överskottet stabiliseras på en nivå över 2 %. Beräkningarna för detta överskott ligger i stort sett i linje med kommissionens. Trots att utfallet för 2002 var något högre än beräknat förväntas vidare den offentliga skuldkvoten fortsätta minska något under perioden, från 45,1 % av BNP 2003 till 44,6% av BNP 2007.[12]  Förutom 2002 har överskotten i den offentliga sektorn som helhet reviderats nedåt för hela programperioden.Även om små underskott kvarstår såväl i statens som kommunernas finanser bedöms utgångspunkten i programmet, dvs. att bibehålla ett betydande överskott i de offentliga finanserna som helhet, ge en tillräcklig säkerhetsmarginal ned till referensvärdet på 3 % av BNP för det offentliga underskottet vid normala konjunktursvängningar.Det minskade överskottet i de offentliga finanserna beror framför allt på att såväl inkomstskattesänkningarna under perioden 2000-2004 blivit större än planerat samt på att statens utgifter inom vissa områden under 2001-2003 blivit större än planerat. De betydande överskott som tidigare rådde har gett ett visst manöverutrymme i finanspolitiken, och målet att hålla de offentliga finanserna nära balans eller i överskott under hela programperioden bör kunna uppnås, med utgångspunkt från rimliga makroekonomiska och budgetmässiga antaganden. Det har dock tidigare konstaterats en återkommande tendens att överskrida de medelfristiga utgiftsmålen, och detta fortsätter att utgöra ett riskmoment i regeringens budgetpolitiska strategi. De fleråriga utgiftstak som införts av den nya regeringen bör därför behandlas som mera bindande, så att kontrollen över utgifterna kan stärkas.Finland har i sitt stabilitetsprogram tagit full hänsyn till behovet av att skapa långsiktigt hållbara offentliga finanser. Med nuvarande politik kan de offentliga finanserna bedömas vara väl rustade att möta de framtida behoven i samband med befolkningens ökande medelålder, bland annat eftersom finanserna uppvisat överskott under en längre tid och själva pensionssystemet till stor del förfinansieras genom fondering. Den långsiktiga stabiliteten bör också ytterligare gynnas av de reformer som inletts eller som planeras för att öka sysselsättningsgraden, och de finska myndigheterna rekommenderas att fullfölja genomförandet av dessa reformer inom den tidsram som anges i stabilitetsprogrammet.Det totala skattetrycket i Finland är stort jämfört med i många andra industriländer. Nyligen beslutade skattesänkningar syftar tillsammans med en del ytterligare planerade åtgärder till att stärka sysselsttningen och skapandet av nya arbetstillfällen samt motverka den försvagning av beskattningsunderlaget som följer av produktionsfaktorernas ökade internationella rörlighet (kapital och arbete). Det är mot denna bakgrund ännu viktigare att strikt respektera de nya utgiftstaken för att bibehålla de offentliga finanserna på en hållbar kurs.Den ekonomiska politik som redovisas i det uppdaterade programmet överensstämmer på det stora hela med de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken, där Finland bland annat rekommenderades att införa fleråriga utgiftstak i de offentliga finanserna samt att sträva efter att få ned strukturarbetslösheten.