               30.11.2017

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 408/43

         P7_TA(2014)0258
   Gemensamma visumrestriktioner för ryska tjänstemän som är inblandade i fallet Sergej Magnitskij
   Europaparlamentets rekommendation till rådet av den 2 april 2014 med ett förslag till Europaparlamentets rekommendation till rådet om att införa gemensamma visumrestriktioner för ryska tjänstemän som är inblandade i fallet Sergej Magnitskij (2014/2016(INI))
   (2017/C 408/06)

      Europaparlamentet utfärdar denna rekommendation

               —

               med beaktande av artikel 215 i EUF-fördraget,

               —

               med beaktande av förslaget till rekommendation till rådet från Guy Verhofstadt och Kristiina Ojuland, för ALDE-gruppen, om att införa gemensamma visumrestriktioner för ryska tjänstemän som är inblandade i fallet Sergej Magnitskij (B7-0473/2013),

               —

               med beaktande av sin rekommendation till rådet av den 2 februari 2012 om att föra en konsekvent politik gentemot de regimer mot vilka EU tillämpar restriktiva åtgärder (1),

               —

               med beaktande av sin rekommendation till rådet av den 23 oktober 2012 om att införa gemensamma visumrestriktioner för ryska tjänstemän som är inblandade i fallet Sergej Magnitskij (2),

               —

               med beaktande av uttalandet av den 20 mars 2013 från vice ordföranden för kommissionen/unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik, Catherine Ashton, om fallet Magnitskij i Ryssland,

               —

               med beaktande av uttalandet av den 12 juli 2013 från talespersonen för vice ordföranden/den höga representanten om fallet Sergej Magnitskij,

               —

               med beaktande av Europarådets parlamentariska församlings resolution och rekommendation av den 28 januari 2014 om att förkasta straffrihet för Sergej Magnitskijs mördare,

               —

               med beaktande av Förenta staternas beslut att införa reserestriktioner för ett antal tjänstemän som är inblandade i fallet Sergej Magnitskij och liknande överväganden i ett antal andra länder,

               —

               med beaktande av sin resolution av den 11 december 2013 om årsrapporten om mänskliga rättigheter och demokrati i världen 2012 och Europeiska unionens politik på området (3),

               —

               med beaktande av artikel 121.3 i arbetsordningen,

               —

               med beaktande av betänkandet från utskottet för utrikesfrågor (A7-0215/2014), och av följande skäl:

               A.

               När Sergej Magnitskij greps och sedan avled i häkte var det ett väldokumenterat och allvarligt fall av åsidosättande av de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna i Ryssland. Fallet kastar tvivel över det ryska rättsväsendets oberoende och opartiskhet och utgör en påminnelse om de många dokumenterade bristerna vad gäller respekten för rättsstaten i Ryssland.

               B.

               Två oberoende utredningar, som utförts av den offentliga tillsynskommissionen för människorättssituationen i Moskvas fängelser och häkten respektive det ryska presidentrådet för det civila samhällets och de mänskliga rättigheternas utveckling, har visat att Sergej Magnitskij utsattes för omänsklig behandling, avsiktlig vanvård och tortyr.

               C.

               Som medlem av flera internationella organisationer, såsom Europarådet, Organisationen för säkerhet och samarbete i Europa och Förenta nationerna, har Ryssland förbundit sig att skydda och främja de mänskliga rättigheterna, de grundläggande friheterna och rättsstatsprincipen. Europeiska unionen har vid upprepade tillfällen erbjudit extra stöd och experthjälp för att hjälpa Ryssland att modernisera och leva upp till sin konstitutionella och rättsliga ordning, i enlighet med Europarådets normer.

               D.

               Det finns ett allt större behov av en beslutsam, sammanhängande och heltäckande EU-politik gentemot Ryssland som har alla medlemsstaters stöd och inom vilken man erbjuder hjälp och stöd i kombination med kraftfull och rättvis kritik, inklusive sanktioner och restriktiva åtgärder när så behövs.

               E.

               Visumrestriktioner och andra restriktiva åtgärder är inte i sig vedertagna rättsliga påföljder, men utgör ändå en politisk signal om EU:s oro riktad till en större publik, och därmed förblir de ett nödvändigt och legitimt utrikespolitiskt verktyg.

               F.

               Den höga representanten har inte fört upp denna fråga på utrikesrådets dagordning, och ingen officiell uppföljning har gjorts av Europaparlamentets rekommendation av den 26 oktober 2012.

               1.

               Europaparlamentet riktar följande rekommendationer till rådet:

                           a)

                           Rådet uppmanas att upprätta en gemensam EU-förteckning över tjänstemän som bär ansvar för Sergej Magnitskijs död, den efterföljande rättsliga mörkläggningen och de fortgående och oupphörliga trakasserierna mot hans mor och änka.

                           b)

                           Rådet uppmanas att införa och tillämpa ett EU-omfattande viseringsförbud för dessa tjänstemän och att frysa alla finansiella tillgångar som de, eller deras närmaste familj, kan inneha inom Europeiska unionen.

                           c)

                           Rådet uppmanas att göra det möjligt att regelbundet revidera den föreslagna förteckningen över personer som omfattas av viseringsförbudet.

                           d)

                           Rådet uppmanas att, i anslutning till den amerikanska lagen om rättssäkerhetsansvar i fallet Sergej Magnitskij (Sergei Magnitsky Rule of Law Accountability Act) från 2012, uppta bland annat följande ryska medborgare på en EU-omfattande förteckning över personer som har viseringsförbud och att beslagta alla finansiella tillgångar som de kan inneha inom EU.
                           ALISOV, Igor, född den 11 mars 1968
                           DROGANOV, Aleksej (alias DROGANOV, Alexei), född den 11 oktober 1975
                           JEGOROVA, Olga, född den 29 juni 1955
                           GAUS, Alexandra, född den 29 mars 1975
                           GERASIMOVA, Anastasia, född den 22 januari 1982
                           GRIN, Viktor, född den 1 januari 1951
                           KARPOV, Pavel, född den 27 augusti 1977
                           CHIMINA, Jelena (alias CHIMINA, Elena), född den 11 februari 1953
                           KLJUJEV, Dmitrij (alias KLJUJEV, Dmitriy eller KLJUJEV, Dmitri), född den 10 augusti 1967
                           KOMNOV, Dmitrij (alias KOMNOV, Dmitri), född den 17 maj 1977
                           KRIVORUTJKO, Aleksej (alias KRIVORUTJKO, Alex; alias KRIVORUTJKO, Alexei), född den 25 augusti 1977
                           KUZNETSOV, Artem (även kallad KUZNETSOV, Artjom), född den 28 februari 1975
                           LOGUNOV, Oleg, född den 4 februari 1962
                           MAJOROVA, Julija (alias MAJOROVA, Julia), född den 23 april 1979
                           PAVLOV, Andrej (alias PAVLOV, Andrei), född den 7 augusti 1977
                           PETJEGIN, Andrej (alias PETJEGIN, Andrei), född den 24 september 1965
                           PODOPRIGOROV, Sergej, född den 8 januari 1974
                           PONOMAREV, Konstantin, född den 14 augusti 1971
                           PROKOPENKO, Ivan Pavlovitj, född den 28 september 1973
                           REZNITJENKO, Michail, född den 20 februari 1985
                           SAPUNOVA, Marina, född den 19 juni 1971
                           SJUPOLOVSKIJ, Michail, född den 28 september 1983
                           SILTJENKO, Oleg, född den 25 juni 1977
                           STASJINA, Jelena (alias STASJINA, Elena eller STASJINA, Helen), född den 5 november 1963
                           STEPANOVA, Olga, född den 29 juli 1962
                           STROITELEV, Denis, född den 23 januari 1973
                           TAGIEV, Fichret, född den 3 april 1962
                           TOLTJINSKIIJ, Dmitrij M. (alias TOLTJINSKIJ, Dmitriy eller TOLTJINSKIJ, Dmitri), född den 11 maj 1982
                           UCHNALJOVA, Svetlana (alias UCHNALEV, Svetlana; alias UCHNALEVA, Svetlana V.), född den 14 mars 1973
                           URZJUMTSEV, Oleg, född den 22 oktober 1968
                           VINOGRADOVA, Natalja, född den 16 juni 1973
                           VORONIN, Viktor, född den 11 februari 1958

                           e)

                           Rådet uppmanas att med kraft uppmana Ryssland att genomföra en trovärdig, grundlig och oberoende utredning av Sergej Magnitskijs död i häktet och att ställa alla de ansvariga inför rätta.

                           f)

                           Rådet uppmanas att uppmana Ryssland att lägga ned den postuma rättegången mot Sergej Magnitskij och upphöra med påtryckningarna på hans mor och änka för att få dem att delta i detta förfarande.

               2.

               Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna rekommendation till rådet, kommissionen, medlemsstaternas regeringar samt statsduman och regeringen i Ryssland.

      (1)  EUT C 239 E, 20.8.2013, s. 11.

      (2)  EUT C 68 E, 7.3.2014, s. 13.

      (3)  Antagna texter, P7_TA(2013)0575.


title: Rådets rekommendation av den 20 november 2017 om uppföljning av utexaminerade (Text av betydelse för EES. )

text:
               9.12.2017

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 423/1

         RÅDETS REKOMMENDATION
   av den 20 november 2017
   om uppföljning av utexaminerade
   (Text av betydelse för EES)
   (2017/C 423/01)
   EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 165 och 166,
   med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, och
   av följande skäl:

               (1)

               Utexaminerades anställbarhet är en orsak till oro i många medlemsstater, framför allt eftersom sysselsättningsgraden bland personer med nyligen avlagd akademisk examen i unionen inte helt har återhämtat sig efter finanskrisen 2008 (1) och sysselsättningssituationen för personer med yrkesexamen varierar mellan medlemsstaterna.

               (2)

               Därför uppmuntrades medlemsstaterna genom riktlinjerna för medlemsstaternas sysselsättningspolitik för 2015 (2) att i samarbete med arbetsmarknadens parter främja produktivitet och anställbarhet genom ett tillräckligt utbud av relevant kunskap och kompetens och relevanta färdigheter.

               (3)

               För att uppnå det målet är det avgörande att ha uppgifter av god kvalitet om vad utexaminerade företar sig efter avlagd examen eller efter att de lämnar en utbildning utan examen, både för att förstå orsakerna till problem med utexaminerades anställbarhet i särskilda regioner eller ekonomiska sektorer eller problem med anställbarheten för utexaminerade från särskilda studieinriktningar på högskolenivå eller yrkesutbildningsnivå och för att hitta lösningar för att undanröja dessa problem. Värdet av sådana uppgifter betonas både i Standards and Guidelines for Quality Assurance in the European Higher Education Area (ESG)
                   (3) (standarder och riktlinjer för kvalitetssäkring inom det europeiska området för högre utbildning) och i den europeiska referensramen för kvalitetssäkring av yrkesutbildning (Eqavet) (4).

               (4)

               Eftersom systemen för insamling, analys och användning av uppgifter om hur utexaminerade från högskole- och yrkesutbildning klarar sig är bristfälligt utvecklade på många håll i unionen, behövs det emellertid bättre information för att studenterna ska kunna göra välgrundade studieval, eller som underlag för utformningen av utbildningsprogram och utbildningspolitik.

               (5)

               Övergången till arbetsmarknaden styrs dessutom i stor utsträckning av den ekonomiska kontexten, kvalifikationsnivån och studieinriktningen. Den påverkas också av sociodemografiska faktorer och familjens socioekonomiska bakgrund (5). Därför är det viktigt att samla in uppgifter om dessa olika faktorers inverkan för att kunna ta itu med frågan på ett övergripande sätt.

               (6)

               Även om många medlemsstater håller på att utveckla system för uppföljning av utexaminerade, är kunskapsutbytet, utbytet av god praxis och det ömsesidiga lärandet begränsat.

               (7)

               Eftersom omfattningen av befintliga jämförbara uppgifter är begränsad och uppgifter som samlas in nationellt inte kan jämföras med uppgifter som samlas in i andra medlemsstater, är det svårt att dra några slutsatser om skillnader i tendenser eller resultat i olika länder och regioner.

               (8)

               Resultaten av det offentliga samrådet (6) om unionens moderniseringsagenda för högre utbildning avslöjade farhågor om att den högre utbildningen inte förser de utexaminerade med den kunskap, de färdigheter och den kompetens de behöver för att ha framgång i en utbildningsmiljö och på en arbetsmarknad som snabbt förändras, samt att det fortfarande finns ett kompetensglapp i vissa medlemsstater.

               (9)

               Medlemsstaterna har efterlyst åtgärder på unionsnivå som syftar till att förbättra informationsflödet om anställbarhet, kompetensglapp och arbetsmarknadens behov. I synnerhet föreslogs det i 2015 års gemensamma rapport från rådet och kommissionen om genomförandet av den strategiska ramen för europeiskt utbildningssamarbete (Utbildning 2020) (7) att man bör understryka betydelsen av högre utbildning för arbetsmarknaden och samhället, bland annat genom att bättre förstå arbetsmarknaden och förekomma behoven, t.ex. genom uppföljning av karriärerna för personer med examen.

               (10)

               I Riga-slutsatserna från 2015 om en ny uppsättning medelfristiga mål när det gäller yrkesutbildning för perioden 2015–2020 åtog sig medlemsstaterna även att säkerställa fortlöpande informationsspridning och återkoppling, bland annat genom att utnyttja uppgifter om anställbarheten för personer med yrkesexamen och en kombination av uppgifter om lärande, inträde på arbetsmarknaden och karriär samt genom att utveckla kapaciteten hos aktörer på nationell nivå att använda uppgifter om utexaminerade för att anpassa undervisningsplaner, yrkesprofiler och innehållet i yrkesutbildningskvalifikationer till nya ekonomiska och tekniska krav.

               (11)

               I resolutionen om främjande av socioekonomisk utveckling och delaktighet i EU genom utbildning: utbildningens bidrag till den europeiska planeringsterminen 2016 (8) framhöll medlemsstaterna därefter betydelsen av att prioritera hanteringen av kompetensglapp och kompetensunderskott.

               (12)

               Detta byggde på tidigare arbete. I rådets slutsatser om entreprenörskap i utbildningen (9) från 2014 enades medlemsstaterna om att om möjligt använda spårning av examinerade vid bedömning av entreprenörskapsutbildningars kvalitet och effektivitet.

               (13)

               I rådets slutsatser om den högre utbildningens sociala dimension (10) från 2013 enades medlemsstaterna om att underlätta tillhandahållande av information om utbildnings- och arbetsmarknadsrelaterade möjligheter och resultat.

               (14)

               I rådets slutsatser om utexaminerades anställbarhet (11) från 2012 enades medlemsstaterna även om att fastställa ett riktmärke om att senast 2020 bör 82 % av utexaminerade 20–34-åringar som avslutat sin utbildning högst tre år före referensåret vara anställda, samt om att övervaka andelen anställda utexaminerade i syfte att stärka kunskapsbasen för utvecklingen av politiska strategier om övergången mellan utbildning och anställning, samtidigt som medlemsstaterna och kommissionen enades om att samla in kvalitativ information och exempel på god praxis för att komplettera den kvantitativa övervakningen och stärka grunden för ett evidensbaserat beslutsfattande.

               (15)

               Därför har Europeiska kommissionen i meddelandet om en ny kompetensagenda för Europa (12) prioriterat en förbättring av kompetensinventeringen och informationen för mer välgrundade yrkesval genom att föreslå ett initiativ för uppföljning av personer med akademisk examen för att stödja medlemsstaterna i arbetet med att ta fram bättre information om de utexaminerades övergång till arbetsmarknaden. I detta sammanhang utgör denna rekommendation ett komplement till medlemsstaternas initiativ och åtaganden är av frivillig karaktär.

         MEDLEMSSTATERNA REKOMMENDERAS ATT GÖRA FÖLJANDE
   i enlighet med relevant nationell lagstiftning och unionslagstiftning, särskilt direktiv 95/46/EG om skydd av personuppgifter (13), tillgängliga resurser och nationella förhållanden samt i nära samarbete med alla berörda parter:

               1.

               Förbättra tillgången till och kvaliteten på uppgifter om utexaminerades förehavanden (14) och, i förekommande fall, om personer som lämnar en högskole- eller yrkesutbildning utan examen, inbegripet genom att senast 2020 göra framsteg med inrättandet av ett system för uppföljning av utexaminerade som kan omfatta följande:

                           a)

                           Insamling av relevanta anonymiserade administrativa statistiska uppgifter från databaser med uppgifter om utbildning, skatter, befolkning och socialförsäkring.

                           b)

                           Utveckling av longitudinella undersökningar om utexaminerade på utbildningssystemnivå, och i förekommande fall, institutionell nivå, eftersom det är viktigt att ha tillgång till kvalitativa uppgifter om personers övergång till arbetsmarknaden eller till fortbildning och om deras karriärvägar och

                           c)

                           en möjlighet för offentliga myndigheter att anonymt koppla ihop uppgifter från olika källor för att få en helhetsbild av hur utexaminerade klarar sig.

      Innehållet i de uppgifter som ska samlas in

               2.

               Med hänsyn till ambitionen bakom rådets rekommendation att förbättra jämförbarheten av uppgifter bör medlemsstaterna samla in uppgifter inom följande områden:

                           a)

                           Sociobiografiska och socioekonomiska uppgifter.

                           b)

                           Uppgifter om utbildning.

                           c)

                           Uppgifter om sysselsättning eller fortbildning.

                           d)

                           Utbildningens relevans för sysselssättning eller för ett livslångt lärande.

                           e)

                           Karriärutveckling.

      Longitudinella undersökningar om utexaminerade

               3.

               Uppmuntra till ett högt, representativt och fortsatt deltagande i longitudinella undersökningar om utexaminerade, och, om möjligt, till uppföljning av utexaminerade som har flyttat utomlands, antingen i samband med utbildningen eller efter avslutad utbildning.

      Europeiskt samarbete

               4.

               Delta i ett nätverk av experter som uppmuntrar samarbete och ömsesidigt lärande bland medlemsstaterna om uppföljningssystem och deras vidareutveckling. Detta nätverk kommer att undersöka olika alternativ för att utveckla jämförbara uppgifter och gemensamma definitioner i enlighet med punkt 2. Med avseende på sådana longitudinella undersökningar som avses i punkterna 3 och 9 kommer nätverket att undersöka olika alternativ för att utveckla gemensamma principer, för optimal frekvens och för hur man följer upp personer som har migrerat.

               5.

               Detta nätverk ska organiseras i överensstämmelse med befintliga förvaltningsstrukturer för samarbete inom ramen för Utbildning 2020, utan att det påverkar eventuella nya strukturer som kan komma att följa.

      Spridning och utnyttjande av resultat

               6.

               Vidta åtgärder för att säkerställa att resultaten av den analys som görs av uppföljningen av utexaminerade får en snabb, regelbunden och bred spridning och användning, med följande syften:

                           a)

                           Att stärka yrkesvägledningen för blivande och nuvarande studenter och för utexaminerade.

                           b)

                           Att stödja utformningen och uppdaterinen av undervisningsplanerna för att förbättra inhämtandet av relevanta färdigheter och anställbarheten.

                           c)

                           Att förbättra kompetensmatchningen för att stödja konkurrenskraften och innovationen på lokal, regional och nationell nivå och för att åtgärda bristen på kvalificerad arbetskraft.

                           d)

                           Att planera och ställa prognoser för nya sysselsättnings- och utbildningsrelaterade behov samt nya sociala behov och

                           e)

                           att bidra till den politiska utvecklingen på både nationell nivå och unionsnivå.

      Finansiering

               7.

               Säkerställa hållbarheten vad gäller initiativ för uppföljning av utexaminerade genom att anslå tillräckliga och fleråriga resurser och att använda nationella eller europeiska finansieringskällor, såsom Erasmus+ eller de europeiska struktur- och investeringsfonderna, när så är lämpligt och i enlighet med befintliga resurser, den rättsliga grund och de prioriteringar som fastställts för perioden 2014–2020, utan att det påverkar förhandlingarna om nästa fleråriga budgetram.

      Rapportering

               8.

               Inom två år från det att denna rekommendation antagits, och därefter regelbundet, bedöma och via nätverket med experter avlägga rapport till kommissionen om framstegen med genomförandet av denna rekommendation.

         HÄRIGENOM REKOMMENDERAS KOMMISSIONEN ATT GÖRA FÖLJANDE:

               9.

               Utveckla pilotfasen av en europeisk undersökning om utexaminerade från tertiär utbildning (15) som syftar till att förbättra tillgången till jämförbara uppgifter om utexaminerades sysselsättning och sociala resultat med beaktande av resultaten av genomförbarhetsstudien om utexaminerade i unionen (Eurograduate) (16) och medlemsstaternas erfarenheter av sina system för uppföljning av utexaminerade. Inom tre år från antagandet av denna rekommendation lägga fram en rapport om resultaten av denna pilotstudie till nätverket av experter. Om pilotfasen skulle bli framgångsrik kommer kommissionen att rådgöra med medlemsstaterna om huruvida de ska gå vidare till ett fullständigt införande av en europeisk undersökning om utexaminerade från tertiär utbildning.

               10.

               Vid behov tillhandahålla stöd till kapacitetsuppbyggnad för inrättandet av system för uppföljning av utexaminerade, på grundval av god praxis. När det gäller yrkesutbildning kommer detta att inbegripa en omfattande kartläggning i medlemsstaterna, som tar upp alternativ för samarbete på unionsnivå och som skulle kunna tjäna som underlag för att undersöka möjligheten att inrätta en europeisk undersökning om personer som utexaminerats från yrkesutbildningar, om det anses nödvändigt. Inom ramen för kapacitetsuppbyggnad kommer stöd också att ges till samarbete mellan myndigheter, leverantörer av yrkesutbildning och yrkesvägledning i syfte att förbättra tillgängligheten, jämförbarheten och tillförlitligheten hos uppgifterna för uppföljning av utexaminerade.

               11.

               Främja ömsesidigt lärande och utbyte av bästa praxis, stärka samarbetet genom att inrätta och stödja nätverket av experter, och samarbeta med andra relevanta expertgrupper, internationella organisationer samt EU:s institutioner och organ.

               12.

               Säkerställa att resultaten av den analys som görs av uppföljningen av utexaminerade görs tillgängliga för medlemsstaterna och berörda parter.

               13.

               Stödja användningen av europeiska finansieringskällor, såsom Erasmus+ eller de europeiska struktur- och investeringsfonderna, när så är lämpligt och i enlighet med deras finansiella kapacitet, rättsliga grund, beslutsförfaranden och prioriteringar som fastställts för perioden 2014–2020, utan att det påverkar förhandlingarna om nästa fleråriga budgetram.

               14.

               Rapportera till rådet om genomförandet av denna rekommendation inom fem år efter det att den har antagits.

      Utfärdad i Bryssel den 20 november 2017.

            På rådets vägnar

         M. REPS

            Ordförande

      (1)  COM(2015) 690 final.

      (2)  Rådets beslut (EU) 2015/1848 av den 5 oktober 2015 om riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik för 2015 (EUT L 268, 15.10.2015, s. 28).

      (3)  ISBN 952-5539-04-0.

      (4)  Europaparlamentets och rådets rekommendation av den 18 juni 2009 om inrättande av en europeisk referensram för kvalitetssäkring av yrkesutbildning (EUT C 155, 8.7.2009, s. 1).

      (5)  Angående inverkan av kön och migrantbakgrund på övergången från skola till arbetsmarknad, se OECD/Europeiska unionen (2015), Indicators of Immigration Integration 2015 – Settling In, kapitel 13.

      (6)  SWD(2016) 195 final.

      (7)  EUT C 417, 15.12.2015, s. 25.

      (8)  Resolution från rådet och företrädarna för medlemsstaternas regeringar, församlade i rådet, av den 24 februari 2016 om främjande av socioekonomisk utveckling och delaktighet i EU genom utbildning: utbildningens bidrag till den europeiska planeringsterminen 2016 (EUT C 105, 19.3.2016, s. 1).

      (9)  EUT C 17, 20.1.2015, s. 2.

      (10)  EUT C 168, 14.6.2013, s. 2.

      (11)  EUT C 169, 15.6.2012, s. 11.

      (12)  COM(2016) 381 final.

      (13)  Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (EGT L 281, 23.11.1995, s. 31).

      (14)  I denna rekommendation från rådet avses med utexaminerad en person som har fullföljt en högskole- eller yrkesutbildning (nivå 4 eller högre i den europeiska referensramen för kvalifikationer). Det kan dock konstateras att vissa medlemsstater också har initiativ för att följa upp personer som lämnar en utbildning utan examen.

      (15)  På nivå 5 eller högre i den europeiska referensramen för kvalifikationer.

      (16)  Genomförbarhetsstudien om utexaminerade i unionen omfattar endast högre utbildning.


               30.11.2017

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 408/46

         P7_TA(2014)0259
   FN:s generalförsamlings 69:e session
   Europaparlamentets rekommendation till rådet av den 2 april 2014 om FN:s generalförsamlings 69:e session (2014/2017(INI))
   (2017/C 408/07)

      Europaparlamentet utfärdar denna rekommendation

               —

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionen, särskilt artiklarna 21 och 34,

               —

               med beaktande av förslaget till rekommendation till rådet från Alexander Graf Lambsdorff för ALDE-gruppen om FN:s generalförsamlings 69:e session (B7-0014/2014),

               —

               med beaktande av FN:s generalförsamlings 68:e session,

               —

               med beaktande av sin rekommendation till rådet av den 11 juni 2013 om FN:s generalförsamlings 68:e session (1),

               —

               med beaktande av EU:s prioriteringar inför FN:s generalförsamlings 68:e session, vilka antogs av rådet den 24 juni 2013 (2),

               —

               med beaktande av FN:s generalförsamlings resolution av den 3 maj 2011 om Europeiska unionens deltagande i FN:s arbete (3), och av sin resolution av den 11 maj 2011 om EU som global aktör: dess roll i multilaterala organisationer (4),

               —

               med beaktande av sin resolution av den 25 november 2010 om tioårsdagen för FN:s säkerhetsråds resolution 1325 (2000) om kvinnor, fred och säkerhet (5),

               —

               med beaktande av sin resolution av den 7 juli 2011 om EU:s utrikespolitik till stöd för demokratisering (6),

               —

               med beaktande av FN:s säkerhetsråds resolution 2106 av den 24 juni 2013 om en ökning av insatserna mot straffrihet för förövare av sexuellt våld, och av de tidigare resolutionerna om detta ämne, (7)

               —

               med beaktande av sin rekommendation av den 18 april 2013 till rådet om FN:s princip om skyldigheten att skydda (8),

               —

               med beaktande av sin resolution av den 8 oktober 2013 om korruption inom den offentliga och den privata sektorn: inverkan på mänskliga rättigheter i tredjeländer (9),

               —

               med beaktande av sin resolution av den 7 februari 2013 om det tjugoandra mötet i FN:s råd för mänskliga rättigheter (10),

               —

               med beaktande av artiklarna 121.3 och 97 i arbetsordningen:

               —

               med beaktande av betänkandet från utskottet för utrikesfrågor och yttrandet från utskottet för utveckling (A7-0250/2014), och av följande skäl:

               A.

               Engagemanget för en effektiv multilateralism, där Förenta nationerna är en central del, är integrerat i EU:s utrikespolitik och grundat i tron att det krävs ett effektivt multilateralt system för att man ska kunna uppnå gemensamma mål och ta itu med globala kriser, utmaningar och hot.

               B.

               EU och dess medlemsstater är tillsammans den enskilt största ekonomiska bidragsgivaren till FN-systemet (ordinarie budget, program och FN-fonder samt budget för fredsskapande åtgärder).

               C.

               Ett stadigt och stabilt partnerskap mellan EU och FN är av grundläggande betydelse för FN:s arbete inom alla de tre pelarna – fred och säkerhet, mänskliga rättigheter samt utveckling – och är också centralt för EU:s roll som global aktör.

               D.

               Mänskliga rättigheter och demokrati är grundläggande värderingar för EU och principer och mål för EU:s yttre åtgärder. Respekt för och främjande och skydd av de mänskliga rättigheternas allmängiltighet och odelbarhet utgör grundvalen för EU:s enighet och okränkbarhet.

               E.

               Den nuvarande utsläppsutvecklingen kommer sannolikt att leda till en temperaturökning på 2 oC inom 20–30 år och på 4 oC fram till 2100, enligt Världsbankens rapport ”Turn Down the Heat”. FN:s generalsekreterare Ban Ki-Moon har bjudit in statsöverhuvudena till ett klimattoppmöte i september 2014 med syftet att de ska göra tydliga åtaganden för ytterligare åtgärder mot klimatförändringarna.

               F.

               I egenskap av världens största givare stöder EU både ökade insatser för att millennieutvecklingsmålen ska kunna uppnås till 2015 och en gemensam strategi för fattigdomsbekämpning och hållbar utveckling.

               G.

               Huvudtemat för kvinnokommissionens 58:e möte kommer att vara utmaningar och uppnådda resultat i genomförandet av millennieutvecklingsmålen för kvinnor och flickor.

               H.

               Korruption inom offentlig och privat sektor vidmakthåller och förvärrar orättvisor och diskriminering i fråga om åtnjutandet av medborgerliga, politiska, ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter. Det är bevisat att korruption och överträdelser av de mänskliga rättigheterna även handlar om maktmissbruk, brist på ansvar och olika former av diskriminering.

               I.

               Utvecklingen av principen om skyldigheten att skydda är ett viktigt steg i riktning mot att kunna förutse, förhindra och reagera på folkmord, krigsförbrytelser, etnisk rensning och brott mot mänskligheten. Denna princip bör tillämpas så konsekvent och enhetligt som möjligt.

               J.

               Staternas ratificering av båda Kampalaändringarna och beviljandet av behörighet för Internationella brottmålsdomstolen att döma i mål om aggressionsbrott kommer att bidra ytterligare till att förövarna av sådana brott inte längre går ostraffade.

               K.

               I situationer där skyldigheten att skydda tillämpas är det av yttersta vikt att behålla uppdelningen av mandaten mellan militära och humanitära aktörer i syfte att slå vakt om uppfattningen om alla humanitära aktörers neutralitet och opartiskhet och undvika att äventyra ett effektivt utförande av bistånds- och hjälparbetet.

               1.

               Europaparlamentet riktar följande rekommendationer till rådet:

         Mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatsprincipen

               a)

               Rådet uppmanas att aktivt främja den särskilda uppföljningen och genomförandet av förklaringen från högnivåmötet om rättsstatsprincipen på nationell och internationell nivå av den 24 september 2012 och undersöka i vilken utsträckning rättsstatsprincipen kan kopplas till de pågående övervägandena om millennieutvecklingsmålen efter 2015.

               b)

               Rådet uppmanas att förstärka de internationella insatser som har till mål att garantera att alla de mänskliga rättigheter som fastställs i FN:s konventioner ses som allmängiltiga, odelbara, ömsesidigt beroende och kopplade till varandra och att respekten för dem upprätthålls. Rådet uppmanas att främja integreringen av de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna i alla aspekter av FN:s arbete.

               c)

               Rådet uppmanas att eftersträva att stärka processen för den allmänna återkommande utvärderingen genom att lägga in rekommendationer i bilaterala och multilaterala dialoger med FN:s medlemsstater, i synnerhet i sina människorättsdialoger. Rådet uppmanas att främja en miljö som gör det möjligt för icke-statliga organisationer att bidra till de olika etapperna av den allmänna återkommande utvärderingen.

               d)

               Rådet uppmanas att främja det civila samhällets bidrag till människorättsmekanismerna inom FN, däribland till de olika stadierna i den allmänna återkommande utvärderingen. Rådet uppmanas att, för att bemöta påtryckningar eller till och med repressalier, och samtidigt nära övervaka sådana eventuella fall med avseende på icke-statliga organisationer och det civila samhället, ge stöd till kapacitetsskapande insatser för institutionerna på området för mänskliga rättigheter.

               e)

               Rådet uppmanas att bekräfta sitt fulla stöd för Internationella brottmålsdomstolen och fortsätta att vara vaksamt på alla försök att undergräva Romstadgans legitimitet, allmängiltighet och okränkbarhet. Rådet uppmanas att aktivt verka för att förmå stater som ännu inte är parter i Romstadgan att så snart som möjligt underteckna och ratificera denna. Rådet uppmanas att verka för att 2010 års Kampalaändringar om aggressionsbrott ska ratificeras även av alla medlemsstater.

               f)

               Rådet uppmanas att aktivt verka för att alla FN-medlemsstater ska ratificera FN:s konvention mot korruption och FN:s konvention mot gränsöverskridande organiserad brottslighet. Rådet uppmanas att öka sina ansträngningar för att slutföra förhandlingarna om en omfattande konvention om internationell terrorism. Rådet uppmanas att stödja tillsättandet av en särskild FN-rapportör om ekonomiska brott, korruption och mänskliga rättigheter.

               g)

               Rådet uppmanas att be ledamöterna av FN:s generalförsamling att göra fullständig insyn i företagsredovisning och korruptionsbekämpning, penningtvätt, skatteparadis, olagliga finansiella flöden och skadliga skattestrukturer till en allt överskuggande prioritering på dagordningarna hos internationella finansinstitut och utvecklingsinstitutioner.

               h)

               Rådet uppmanas att betona att utvecklingsvinster inte kommer att bli hållbara utan goda styrelseformer och ansvariga och demokratiska institutioner samt rättsstatsprincipen. Rådet uppmanas därför att se till att ett tydligt engagemang för demokratiska styrelseformer speglas i den nya ramen.

               i)

               Rådet uppmanas att främja förebyggandet av grymheter och andra allvarliga överträdelser genom att omvandla FN:s råd för mänskliga rättigheter till en förebyggande mekanism för tidig varning, istället för ett rent reaktivt organ, för att förebygga en ytterligare upptrappning av människorättskränkningarna.

               j)

               Rådet uppmanas att införa temaspecifika initiativ, som främjar ansvarighet för kränkningar av de mänskliga rättigheterna, och vidta relevanta åtgärder med inriktning på viktiga människorättsfrågor, däribland insatser för att avskaffa dödsstraffet och skydda rättigheterna för sårbara personer, t.ex. barn, kvinnor, hbti-personer och urbefolkningar.

               k)

               Rådet uppmanas att fördöma de systematiska överträdelserna av de mänskliga rättigheterna i Islamiska republiken Iran.

      Tortyr

               l)

               Rådet uppmanas att på nytt betona betydelsen av att föra en kamp mot tortyr och andra former av misshandel och att på nytt betona EU prioriterar denna fråga, särskilt när det gäller barn. Rådet uppmanas att förnya den särskilda rapportörens mandat i ytterligare tre år och att säkra en effektiv uppföljning av tidigare resolutioner om tortyr. Rådet uppmanas att uppvisa ett gemensamt engagemang för att få bukt med tortyren och att stödja tortyroffer, främst genom att fortsätta att, eller – då detta är tillämpligt – börja bidra till FN:s frivilliga fond för tortyroffer och den särskilda fond som inrättades genom det fakultativa protokollet till konventionen mot tortyr och annan grym, omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning.

      Dödsstraff

               m)

               Rådet uppmanas att kämpa mot tillämpningen av dödsstraff och att kraftfullt stödja moratoriet som ett steg mot avskaffande. Rådet uppmanas att fortsätta att verka för ett avskaffande i hela världen. Rådet uppmanas att enträget vädja till länder som fortfarande verkställer dödsstraff att offentliggöra tydliga och korrekta siffror om antalet straff och avrättningar.

      Rättigheter för hbti-personer

               n)

               Rådet uppmanas att uttrycka oro över den senaste tidens ökning av diskriminerande lagar och praxis och över våldshandlingar mot enskilda personer på grund av deras sexuella läggning och könsidentitet. Rådet uppmanas att främja en nära övervakning av situationen i Uganda, där nya lagar allvarligt hotar de sexuella minoriteternas frihet. Rådet uppmanas att bekräfta sitt stöd till FN:s högkommissarie för mänskliga rättigheter och dennes fortsatta arbete för att bekämpa denna diskriminerande lagstiftning och praxis och till FN:s allmänna arbete med denna fråga. Rådet uppmanas att rekommendera ett aktivt deltagande i kampen mot försöken att undergräva dessa rättigheter.

      Vapenbestyckade drönare

               o)

               Rådet uppmanas att stödja internationella insatser för att främja större öppenhet och ansvarighet vid användning av vapenbestyckade drönare i linje med den etablerade internationella rättsliga ramen, och att fortsätta att stödja utredningar av riktat dödande. Rådet uppmanas att fortsatt bistå utredningar av riktat dödande och att följa upp rekommendationerna från FN:s särskilda rapportörer om utomrättsliga, summariska eller godtyckliga avrättningar och om terrorismbekämpning.

         Fred och säkerhet

               p)

               Rådet uppmanas att, i syfte att utrusta FN med effektivare instrument för nedtrappning, stödja fredsframtvingande och fredsbevarande uppdrag genom att, då detta är nödvändigt, ge ökat EU-stöd (tekniskt eller ekonomiskt stöd, utrustning eller EU-styrkor).

               q)

               Rådet uppmanas att se till att mandaten för fredsbevarande arbete speglar de långsiktiga behoven för stats- och institutionsbyggande och demokratistöd, och därigenom koncentrera sig på ett övergripande tillvägagångssätt för att rikta in sig på grunderna till konflikter och staters sårbarhet.

               r)

               Rådet uppmanas att samarbeta för att stärka rollen för och kapaciteten hos regionala organisationer vid fredsbevarande och konfliktförebyggande arbete, civil och militär krishantering samt vid konfliktlösning.

               s)

               Rådet uppmanas att kräva av alla parter i en väpnad konflikt att de fullständigt respekterar sina åtaganden enligt internationell rätt, inklusive obehindrad tillgång till humanitär hjälp.

               t)

               Rådet uppmanas att se till att utvecklingsramen efter 2015 främjar en hållbar fred genom att rikta sig till de främsta konfliktdrivande faktorerna för att skapa de förhållanden som krävs för utveckling och uppfyllande av rättigheter.

               u)

               Rådet uppmanas att koncentrera sig på att få ett slut på terrorismen, antingen den får stöd av stater eller stöd på annat sätt.

               v)

               Rådet uppmanas att se till att FN:s konferens om upprättandet av en massförstörelsevapenfri zon i Mellanöstern, som inte ägde rum under 2012 i enlighet med vad man beslutade vid 2010 års konferens om översyn av icke-spridningsfördraget, äger rum under 2014.

               w)

               Rådet uppmanas att stödja FN:s generalförsamlings resolutioner om vapen med utarmat uran och utveckla en gemensam EU-ståndpunkt som bättre speglar parlamentets upprepade krav på ett globalt moratorium grundat på försiktighetsprincipen och det framväxande globala samförståndet om de potentiella hälsoriskerna för civilbefolkningen, komplexa ansvarsbördor för hantering av tidigare konfliktsituationer och ekonomiska kostnader med anknytning till vapnens användning.

               x)

               Rådet uppmanas att se till att 2015 års översynsförfarande för FN:s struktur för fredsskapande främjar principen om skyldigheten att skydda och kvinnors roll i fredsskapandet.

         Skyldigheten att skydda

               y)

               Rådet uppmanas att etablera skyldigheten att skydda som en internationell norm, samtidigt som det upprätthåller den känsliga balansen mellan rollen för de berörda staterna och världssamfundet, och att ge en central plats åt principen om förebyggande av konflikter och användningen av väpnade styrkor som en sista utväg.

               z)

               Rådet uppmanas i detta avseende att se till att ansvaret för att förebygga och stoppa folkmord och grymheter i stor skala främst ska ligga hos den berörda staten, men att världssamfundet också har en roll som väger tyngre än åberopandet av suveränitet.

               aa)

               Rådet uppmanas att främja huvudidén att förebyggande kräver att man fördelar ansvaret och främjar samarbetet mellan de berörda staterna och världssamfundet.

               ab)

               Rådet uppmanas att, i samarbete med alla internationella partner, se till att en eventuell vidareutveckling av skyldigheten att skydda är fullt förenlig och i överensstämmelse med internationell humanitär rätt.

               ac)

               Rådet uppmanas att arbeta för en inkludering av skyddet av civila i mandaten för de fredsbevarande uppdrag som utförs under ledning av FN.

         Kvinnor och barn

               ad)

               Rådet uppmanas att på nytt bekräfta sitt engagemang för genomförandet av FN:s säkerhetsråds resolutioner om kvinnor, fred och säkerhet (11), vilka erkänner krigets oproportionerliga inverkan på kvinnor, men också deras väsentliga roll i konflikthantering, konfliktlösning och hållbar fred.

               ae)

               Rådet uppmanas att kraftfullt stödja och främja ett fullständigt genomförande av FN:s resolution 2106 om bekämpande av straffrihet vid konfliktrelaterat sexuellt våld, och att säkra konsolideringen av ytterligare ansvarskyldighetsåtgärder samt förebyggande åtgärder mot och stöd till offer för sexuella brott och övergrepp.

               af)

               Rådet uppmanas att prioritera stopp för barnäktenskap.

               ag)

               Rådet uppmanas att se till att kvinnor representeras på alla stadier i fredsprocesserna och att de deltar i förebyggande diplomati, tidig varning och säkerhetsövervakning samt i undersökningskommissioner efter konflikter.

               ah)

               Rådet uppmanas att se till att fokus läggs på utbildning för flickor.

               ai)

               Rådet uppmanas att aktivt delta i kvinnokommissionens 58:e möte i syfte att inte undergräva ”regelverket” för FN:s Pekingplattform för åtgärder som t.ex. tillgång till utbildning och sjukvård som en grundläggande mänsklig rättighet. Rådet uppmanas att kraftfullt fördöma användningen av sexuellt våld mot kvinnor som krigstaktik, vilket omfattar brott som massvåldtäkter, sexuellt slaveri, tvångsprostitution, könsrelaterad förföljelse inklusive könsstympning av kvinnor, människohandel, tidiga äktenskap och tvångsäktenskap, hedersmord och alla andra former av sexuellt våld av samma allvarliga art. Rådet uppmanas att underteckna och ratificera Europarådets konvention om förebyggande och bekämpning av våld mot kvinnor och av våld i hemmet.

               aj)

               Rådet uppmanas att vädja till medlemsstaterna att ratificera det tredje fakultativa protokollet till FN:s konvention om barnets rättigheter, vilket kommer att göra det möjligt för barn att lämna in sina klagomål till kommittén för barnets rättigheter.

         Utvecklingsagendan efter 2015

               ak)

               Rådet uppmanas att erkänna de betydande och konkreta framsteg som har gjorts när det gäller att uppnå millennieutvecklingsmålen. Rådet uppmanas att på bästa sätt använda sig av förberedelsefasen före toppmötet i september 2015 om utvecklingsagendan efter 2015 och garantera samstämmighet och samordning mellan EU-medlemsstaterna på prioriterade områden och avseende mål som EU vill främja, i syfte att undvika den inkonsekvens och oläslighet som blir resultatet av en alltför omfattande förteckning över mål. Rådet uppmanas att betona att man särskilt måste inrikta sig på de minst utvecklade ländernas behov och på behoven i länder där det råder konflikter eller har rått konflikter. Rådet uppmanas att se till att utvecklingsländerna själva får råda över dessa mål.

               al)

               Rådet uppmanas att betona att de globala ansträngningarna för att uppnå millennieutvecklingsmålen bör ökas under den återstående tiden före tidsfristens utgång 2015 och inriktas på de områden där processen har fördröjts mest.

               am)

               Rådet uppmanas att se till att fattigdomsbekämpningen kvarstår som en prioritering i den nya gemensamma och integrerade ramen, tillsammans med kampen mot ojämlikhet, främjandet av hållbar utveckling, livsmedelstrygghet och jämlikhet mellan könen.

               an)

               Rådet uppmanas att arbeta för en gemensam, omfattande och integrerad ram efter 2015 för millennieutvecklingsmålen, med tydliga riktmärken som införlivar de viktigaste utvecklings- och hållbarhetsfrågorna. Rådet uppmanas att se till att denna ram är allmängiltig och global till sin karaktär och att den främjar välstånd, mänskliga rättigheter och välbefinnande för alla.

               ao)

               Rådet uppmanas att verka för ett människorättsbaserat angreppssätt och se till att mänskliga rättigheter i hela sin allmängiltighet ses som centrala i ramen efter 2015.

               ap)

               Rådet uppmanas att efterlysa ett samstämmigt och heltäckande internationellt tillvägagångssätt för finansiering efter 2015, vilket på ett förutsebart sätt tar itu med alla dimensioner av hållbar utveckling, och att, i linje med rådets slutsatser från december 2013, inom FN-systemet ytterligare främja överväganden om alternativa finansieringskällor och om andra medel för att tillhandahålla bistånd, särskilt privata investeringsmedel och icke-finansiella medel.

               aq)

               Rådet uppmanas att se till att de nya ambitiösa målen kommer att stödjas av en lika ambitiös som innovativ utvecklingsfinansiering.

               ar)

               Med tanke på att miljö- och utvecklingsfrågor brukar behandlas separat på global nivå uppmanas rådet att söka nya vägar för att komma till rätta med denna splittring och bygga broar mellan dessa nära sammanlänkade områden, även från en institutionell synvinkel.

               as)

               Rådet uppmanas att erinra om det åtagande som gjordes av industriländerna vid COP16 i Cancún 2010 att tillhandahålla 100 miljarder USD i ”ny och kompletterande” finansiering årligen till 2020, i syfte att ta itu med behoven i samband med klimatförändringarna i utvecklingsländerna. Rådet uppmanas att påpeka att denna finansiering bör garantera en balanserad fördelning mellan anpassning och begränsning.

         Övrigt

      Integritet i den digitala tidsåldern

               at)

               Rådet uppmanas att vidta alla nödvändiga lagstiftnings- och administrativa åtgärder för att fullständigt genomföra rekommendationerna i FN:s generalförsamlings resolution (12), för att därmed kunna garantera att medborgarna har samma rättigheter offline och online, och särskilt översynen av förfaranden, praxis och lagstiftning och upprättandet av oberoende och effektiva tillsynsmekanismer, med betoning på betydelsen av uppgiftsskydd.

               au)

               Rådet uppmanas att, i syfte att på nytt bekräfta EU:s engagemang i denna fråga på global nivå, aktivt främja en särskild uppföljning av resolutionen av alla FN-medlemsstater.

      Fördrag om vapenhandel

               av)

               Rådet uppmanas att aktivt främja att alla FN-medlemsstater, inbegripet alla EU-medlemsstater, snabbt undertecknar och ratificerar fördraget om vapenhandel, i syfte att låta världssamfundet effektivt ta itu med de negativa återverkningarna av bristen på öppenhet och dåligt reglerad handel med konventionella vapen och ammunition och farlig teknik, vilket underblåser globala väpnade konflikter och används för att kränka de mänskliga rättigheterna. Rådet uppmanas att engagera andra relevanta stater, regionala och internationella organisationer och det civila samhället för att, i detta avseende, främja en ytterligare utvidgning av räckvidden för fördraget om vapenhandel.

      EU i FN

               aw)

               Rådet uppmanas att aktivt stödja en omfattande reformering av FN-systemet, särskilt av dess säkerhetsråd, i syfte att stärka dess legitimitet, regionala representation, ansvarighet och effektivitet. Rådet uppmanas att arbeta för det långsiktiga målet att EU får en plats i ett utvidgat säkerhetsråd inom FN.

               ax)

               Rådet uppmanas att säkerställa EU:s samstämmighet och effektivitet som global aktör, med målet att handla på ett snabbt och heltäckande sätt och ge samstämmiga budskap, genom att förbättra samordningen av medlemsstaternas ståndpunkter och samarbetet mellan Europeiska utrikestjänsten och medlemsstaterna. Rådet uppmanas, i detta avseende, att uppmana Europeiska utrikestjänsten, särskilt genom EU-delegationerna i New York och Genève, att arbeta för en större EU-sammanhållning.

               ay)

               Rådet uppmanas att stödja parlamentens och de regionala församlingarnas roll i FN-systemet och global parlamentarism.

               az)

               Rådet uppmanas att fortsätta det fruktbara samarbetet till stöd för multilateralism och global styrning och att betona vikten av det strategiska partnerskap mellan EU och FN:s utvecklingsprogram som firade 10-årsjubileum i februari 2014.

               ba)

               Rådet uppmanas att öka kännedomen om att 2015 kommer att utses till Europaåret för utveckling, vilket kommer att skapa ett unikt tillfälle att öka den europeiska allmänhetens kännedom om de globala utmaningarna och vikten av de nya utvecklingsmål som man ska komma överens om.

      Klimatförändringen

               bb)

               Rådet uppmanas att påpeka att det fortfarande finns globala utmaningar som dessutom förväntas öka, och att klimatförändringar och miljöförstöring hotar att vända den utveckling som har skett när det gäller att uppnå millennieutvecklingsmålen. Rådet uppmanas därför att förstärka åtgärderna mot klimatförändringar vid FN:s klimattoppmöte 2014 för att bygga en solid grund som ska leda till framgångsrika förhandlingar och varaktiga framsteg för minskade utsläpp och stärkta anpassningsstrategier vid partskonferensen för FN:s ramkonvention om klimatförändringar (UNFCCC) 2015. Rådet uppmanas att statuera exempel och anta en ambitiös bindande ram för klimatpolitiken med mål i god tid före toppmötet, för att påverka förhandlingarna på ett positivt sätt.

               bc)

               Rådet uppmanas att aktivt delta i diskussionen om termen ”klimatflykting”, inbegripet dess möjliga rättsliga definition i den internationella rätten eller i alla rättsligt bindande internationella avtal.

               bd)

               Rådet uppmanas att, vid den tredje internationella konferensen i september 2014, upprepa EU:s stöd för små östater under utveckling.

         Syrien

               be)

               Rådet uppmanas att arbeta för att få till stånd en hållbar politisk lösning för Syrien som kan stoppa våldet och främja en övergång till demokrati som uppfyller det syriska folkets berättigade förväntningar. Rådet uppmanas att stödja ett fullständigt genomförande av slutsatserna från Genève I-konferensen och, med hänsyn till betydelsen av Genève II-konferensen som ett unikt forum som möjliggör direkta förhandlingar om fred och övergång till demokrati mellan parterna i konflikten, hålla igång Genève II-processen.

               bf)

               Rådet uppmanas att arbeta för att få med alla relevanta globala och regionala aktörer i Genève II-konferensen med tanke på att många olika aktörer spelar en avgörande roll i den syriska krisen.

               bg)

               Rådet uppmanas att sammankalla en internationell konferens om den syriska flyktingkrisen med inriktning på humanitära insatser, där man prioriterar de stödjande värdländerna i regionen, och stärka EU:s deltagande i de diplomatiska ansträngningarna för att få ett slut på konflikten.

               bh)

               Rådet uppmanas att aktivt arbeta för ett snabbt antagande av FN:s säkerhetsråds resolution 2139 om den humanitära situationen i Syrien, så att ett säkert, obehindrat och omedelbart tillträde till alla behövande, även över konflikts- och nationsgränser, till sist underlättas. Rådet uppmanas att se till att avlägsnandet, överföringen och destrueringen av kemiska vapen som hittas i Syrien görs fullständigt öppet.

               bi)

               Rådet uppmanas att främja det internationella samarbetet rörande förstörelsen av Syriens kemiska vapen och att begära att beslutet från det verkställande rådet i Organisationen för förbud mot kemiska vapen av den 27 september 2013 genomförs fullt ut.

               bj)

               Rådet uppmanas att stödja alla insatser för att säkra ansvarsutkrävandet för överträdelserna av de mänskliga rättigheterna och den internationella humanitära rätten i Syrien, och att aktivt främja säkerhetsrådets hänskjutande av situationen i Syrien till Internationella brottmålsdomstolen.

         Sydsudan

               bk)

               Rådet uppmanas att uppmuntra alla parter att respektera det avtal om upphörande av fientligheterna som undertecknades den 23 januari 2014, inbegripet bestämmelser som kräver att aktörerna i konflikten avhåller sig från att attackera civilbefolkningen och tryggar ett säkert tillträde för biståndsarbetare till konfliktdrabbade områden i Sydsudan. Rådet uppmanas att understryka att detta avtal bara är det första steget mot fred och försoning, samtidigt som det beaktar situationen i Sydsudan, även den politiska kampen om ledarskapet i landet, som har gett upphov till allt fler etniska konflikter och fördrivningen av över 650 000 personer.

               bl)

               Rådet uppmanas att stödja den institutionsskapande agendan för Sydsudan och en verklig försoningsprocess och inkluderande fredsprocess för att säkra en varaktig stabilitet. Rådet uppmanas att erbjuda hjälp för att ta itu med korruptionen som är ett hinder mot utsikterna att upprätta en fri och rättvis demokrati, stabilitet, hållbar utveckling och ekonomisk tillväxt.

               bm)

               Rådet uppmanas att fördöma de omfattande kränkningar av de mänskliga rättigheterna och de övergrepp som har begåtts. Rådet uppmanas att välkomna och stödja de insatser som har gjorts av EU:s särskilda representant för Afrikas horn, Alexander Rondos, FN:s särskilda representant, Hilde Johnson, och Afrikanska unionen, samt stärkandet av FN-uppdragets undersökningskapacitet för mänskliga rättigheter i Republiken Sydsudan.

               bn)

               Rådet uppmanas att fördöma angreppen på biståndsarbetare och biståndstillgångar, inblandningen i hjälpverksamhet och den omfattande plundringen av förnödenheter som har ägt rum i Sydsudan och som allvarligt hindrar insatserna för att nå behövande civilbefolkning.

               bo)

               Rådet uppmanas att kräva en internationell undersökningskommission som ska undersöka alla påstådda överträdelser av de internationella mänskliga rättigheterna och den humanitära rätten sedan konfliktens inledning. Rådet uppmanas att kräva att de ansvariga ställs till svars.

         Centralafrikanska republiken

               bp)

               Rådet uppmanas att garantera ett bra samarbete och komplementaritet mellan de internationella insatser som krävs för att stabilisera Centralafrikanska republiken och att arbeta för ett övergripande förhållningssätt till denna mångfasetterade kris. Rådet uppmanas att stödja den politiska övergångsprocessen och bidra till inrättandet av fungerande demokratiska institutioner som har förmågan att bekämpa överträdelser av de mänskliga rättigheterna, skydda medborgarna, stoppa våldet och lugna ned de sekteristiska oroligheterna i landet. Rådet uppmanas att fortsätta att ge det ekonomiska stöd som är nödvändigt för att skapa en varaktig ekonomisk utveckling. Rådet uppmanas att gå i täten för insatser för att ta itu med den exempellösa humanitära kris som landet upplever.

               bq)

               Rådet uppmanas att stödja de insatser som har satts in av världssamfundet, särskilt av Afrikanska unionen, FN och Frankrike, och av centralafrikanska myndigheter, för att stabilisera landet. Rådet uppmanas att snabbt genomföra EU-beslutet av den 20 januari 2014 om inrättande av Eufor CAR och påskynda förfarandena för att sätta in marktrupperna.

         Konflikten mellan israeler och palestinier

               br)

               Rådet uppmanas att stödja den pågående förhandlingsprocessen och de aktuella försöken att hitta lösningar på konflikten, samtidigt som det arbetar för den palestinska försoningsprocessen, i syfte att återförena palestinier som bor på Västbanken, i östra Jerusalem och på Gazaremsan.

               bs)

               Rådet uppmanas att se till att FN:s generalförsamling, i samarbete med EU och Förenta staterna, tillhandahåller alla instrument för att se till att en tvåstatslösning, grundad på 1967 års gränser, med Jerusalem som huvudstad i båda staterna, och med staten Israel med säkra och erkända gränser och en oberoende, demokratisk, angränsande och livskraftig palestinsk stat sida vid sida i fred och säkerhet, blir hållbar och effektiv.

               2.

               Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna rekommendation till vice ordföranden för kommissionen/den höga representanten, EU:s särskilda representant för mänskliga rättigheter, rådet och, för kännedom, till kommissionen.

      (1)  Antagna texter, P7_TA(2013)0234.

      (2)  Europeiska unionens råd 11521/13.

      (3)  FN:s generalförsamlings resolution A/RES/65/276.

      (4)  EUT C 377 E, 7.12.2012, s. 66.

      (5)  EUT C 99 E, 3.4.2012, s. 56.

      (6)  EUT C 33 E, 5.2.2013, s. 165.

      (7)  FN:s säkerhetsråds resolution S/RES/2106(2013).

      (8)  Antagna texter, P7_TA(2013)0180.

      (9)  Antagna texter, P7_TA(2013)0394.

      (10)  Antagna texter, P7_TA(2013)0055.

      (11)  FN:s säkerhetsråds resolutioner S/RES/1325(2000), S/RES/1820(2008), S/RES/1888(2009), S/RES/1889(2009), S/RES/1960(2010), S/RES/2106(2013) och S/RES/2122(2013).

      (12)  FN:s generalförsamlings resolution A/C.3/68/L.45/Rev.1.


title: Europeiska centralbankens rekommendation av den 4 oktober 2018 till Europeiska unionens råd om externa revisorer för Lietuvos bankas (ECB/2018/23)

text:
               12.10.2018

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 370/1

      EUROPEISKA CENTRALBANKENS REKOMMENDATION
      av den 4 oktober 2018
      till Europeiska unionens råd om externa revisorer för Lietuvos bankas
      (ECB/2018/23)
      (2018/C 370/01)
      ECB-RÅDET HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
      med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
      med beaktande av stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken, särskilt artikel 27.1, och
      av följande skäl:

                  (1)

                  Räkenskaperna för Europeiska centralbanken (ECB) och de nationella centralbankerna i de medlemsstater som har euron som valuta granskas av oavhängiga externa revisorer som ECB-rådet har rekommenderat och Europeiska unionens råd godkänt.

                  (2)

                  Förordnandet för Lietuvos bankas nuvarande externa revisorer, UAB PricewaterhouseCoopers, löpte ut efter revisionen avseende räkenskapsåret 2017.

                  (3)

                  I Europeiska centralbankens rekommendation ECB/2018/15 (1), rekommenderade ECB att UAB Deloitte Lietuva utses till externa revisorer för Lietuvos bankas för räkenskapsåren 2018–2021. UAB Deloitte Lietuva tog inte uppdraget och det är därför nödvändigt att utse externa revisorer från och med räkenskapsåret 2018.

                  (4)

                  Lietuvos bankas har utsett UAB Ernst & Young Baltic som sina externa revisorer för räkenskapsåren 2018–2021.

            HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.
      Det rekommenderas att UAB Ernst & Young Baltic utses till externa revisorer för Lietuvos bankas för räkenskapsåren 2018–2021.

         Utfärdad i Frankfurt am Main den 4 oktober 2018.

            Mario DRAGHI

               ECB:s ordförande

         (1)  Europeiska centralbankens rekommendation ECB/2018/15 av den 18 maj 2018 till Europeiska unionens råd om externa revisorer för Lietuvos bankas (EUT C 181, 28.5.2018, s. 1).


title: Rådets rekommendation av den 15 oktober 2018 om ordningsföljden för fullgörandet av de mer bindande åtaganden som gjorts inom ramen för det permanenta strukturerade samarbetet (Pesco) och om fastställande av mer exakta mål

text:
               16.10.2018

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 374/1

      RÅDETS REKOMMENDATION
      av den 15 oktober 2018
      om ordningsföljden för fullgörandet av de mer bindande åtaganden som gjorts inom ramen för det permanenta strukturerade samarbetet (Pesco) och om fastställande av mer exakta mål
      (2018/C 374/01)
      EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
      med beaktande av fördraget om Europeiska unionen, särskilt artikel 46.6,
      med beaktande av protokoll nr 10 om det permanenta strukturerade samarbete som inrättas genom artikel 42 i fördraget om Europeiska unionen, fogat till fördraget om Europeiska unionen och till fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
      med beaktande av rådets beslut (Gusp) 2017/2315 av den 11 december 2017 om upprättande av permanent strukturerat samarbete och om fastställande av förteckningen över deltagande medlemsstater (1),
      med beaktande av förslaget från unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik, och
      av följande skäl:

                  (1)

                  I artikel 4.2 b i beslut (Gusp) 2017/2315 föreskrivs att rådet ska anta beslut och rekommendationer om ordningsföljden för fullgörandet av de mer bindande åtaganden som anges i bilagan till det beslutet under de två på varandra följande inledande etapperna (åren 2018–2020 och 2021–2025) och ange, i början av varje etapp, de mer exakta målen för fullgörandet av de mer bindande åtagandena.

                  (2)

                  I enlighet med rådets rekommendation av den 6 mars 2018 om en färdplan för genomförandet av det permanenta strukturerade samarbetet (2) bör rådet anta en rekommendation om ordningsföljden för fullgörandet av åtagandena, där man även fastställer gemensamt överenskomna indikatorer för att hjälpa de deltagande medlemsstaterna att fullgöra åtagandena och bedöma framstegen i detta avseende.

                  (3)

                  Pescos sekretariat, som enligt artikel 7 i beslut (Gusp) 2017/2315 tillhandahålls gemensamt av Europeiska utrikestjänsten, inklusive Europeiska unionens militära stab (EUMS), och Europeiska försvarsbyrån (EDA), gav i slutet av mars 2018 inledande återkoppling med avseende på typ, detaljnivå och struktur på informationen i de nationella genomförandeplaner som de deltagande medlemsstaterna lämnade in i december 2017, enligt rådets begäran i sin rekommendation av den 6 mars 2018.

                  (4)

                  Den 25 juni 2018 antog rådet beslut (Gusp) 2018/909 (3), som fastställer en gemensam uppsättning styrningsregler för projekt. Samma dag antog rådet slutsatser där man uttryckte att man såg fram emot antagandet av rådets rekommendation om ordningsföljden för fullgörandet av de mer bindande åtaganden som gjorts av de medlemsstater som deltar i Pesco och om fastställande av mer exakta mål.

                  (5)

                  Rådet kommer att uppmanas att i november 2018 enas om det första fullständiga genomförandet av den samordnade årliga försvarsöversikten, som ska inledas under hösten 2019.

                  (6)

                  Rådet bör därför anta en rekommendation om ordningsföljden för fullgörandet av de mer bindande åtaganden som gjorts inom ramen för Pesco och om fastställande av mer exakta mål.

            HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.
      I.   Syfte och tillämpningsområde

                  1.

                  Syftet med denna rekommendation är att säkerställa ett gemensamt tillvägagångssätt och möjliggöra för de deltagande medlemsstaterna att fullgöra de mer bindande åtaganden som anges i bilagan till beslut (Gusp) 2017/2315 samt att underlätta den årliga utvärderingsprocess som föreskrivs i artikel 6 i det beslutet, på grundval av en komplett uppsättning relevanta uppgifter, inbegripet färdplaner, som i förekommande fall återspeglar etappmål och milstolpar. Dessa uppgifter bör tillhandahållas årligen av de deltagande medlemsstaterna i deras nationella genomförandeplaner, som ska ses över och uppdateras i enlighet med artikel 3 i det beslutet. Säkerhetsbestämmelserna i rådets beslut 2013/488/EU (4) bör även tillämpas på de nationella genomförandeplanerna. De deltagande medlemsstaterna bör med stöd av Pescos sekretariat säkerställa öppenhet och ytterligare utveckla samstämmighet och enhetlighet med avseende på den information som krävs och tillhandahålls inom ramen för Pesco och andra försvarsrelaterade initiativ, till exempel den samordnade årliga försvarsöversikten. Samstämmigheten mellan olika försvarsrelaterade initiativ bör med beaktande av de lärdomar som dragits i slutet av första etappen av det permanenta strukturerade samarbetet (2018–2020) utvecklas och stärkas ytterligare, bland annat vad gäller medlemsstaternas rapportering.

                  2.

                  I enlighet med de åtaganden som anges i bilagan till beslut (Gusp) 2017/2315, och utan att ändra dessa eller införa nya åtaganden, ger denna rekommendation vägledning om ordningsföljden för fullgörandet av dessa åtaganden för etapperna 2018–2020 och 2021–2025 och fastställer mer exakta mål för varje åtagande, inbegripet de åtaganden som ska fullgöras före 2020. I denna rekommendation anges även framstegsindikatorer för att hjälpa de deltagande medlemsstaterna att planera fullgörandet av åtagandena och underlätta utvärderingen av framstegen i detta avseende.

                  3.

                  De mer exakta mål som avses i avsnitt II, som i tillämpliga fall även omfattar framstegsindikatorer för särskilda åtaganden, kommer att göra det möjligt för de deltagande medlemsstaterna att på ett strukturerat och transparent sätt planera för fullgörandet av de mer bindande åtagandena och att tillhandahålla detaljerade och bedömningsbara uppgifter om de framsteg som gjorts i fråga om fullgörandet av varje åtagande i deras nationella genomförandeplaner.

                  4.

                  Syftet är att uppnå de första resultaten vad gäller fullgörandet av de mer bindande åtagandena i slutet av 2020 och att utarbeta en solid plan för att säkerställa kontinuerliga framsteg i fullgörandet av dem efter den första etappen. I slutet av den första etappen kommer rådet, i enlighet med artikel 4.2 c i beslut (Gusp) 2017/2315, att uppdatera och om så är nödvändigt förbättra de mer bindande åtaganden som anges i det beslutet mot bakgrund av det som uppnåtts genom Pesco, så att åtagandena återspeglar unionens förmågebehov, operativa behov och föränderliga säkerhetsmiljö. Ett sådant beslut kommer att grundas på en strategisk översynsprocess, vid vilken de enskilda deltagande medlemsstaternas fullgörande av åtagandena inom Pesco bedöms. I början av nästa etapp bör rådet anta en andra uppsättning mer exakta mål för etappen 2021–2025, uppdaterade och förbättrade om så är nödvändigt, och därvid ta hänsyn till artikel 4.2 c i beslut (Gusp) 2017/2315.

            II.   Ordningsföljd för fullgörandet av åtagandena genom fastställande av mer exakta mål
      Åtaganden 1–5

                  5.

                  Åtagande 1: De deltagande medlemsstaterna bör i sina nationella genomförandeplaner ange exakta finansiella uppgifter om utvecklingen av de sammanlagda försvarsutgifterna i reala termer (5) jämfört med föregående år, inklusive i absoluta tal, och därigenom visa en plan för en regelbunden ökning av utgifterna. De deltagande medlemsstaterna bör i sina nationella genomförandeplaner även ange de utgiftsprognoser som de har enats om på nationell nivå för kommande år. De deltagande medlemsstater som även är medlemmar i Nato och som har utgifter som motsvarar eller överstiger Natos tillämpliga riktlinjer för försvarsutgifter bör ge en indikation på om de planerar att bibehålla eller ändra denna nivå av försvarsutgifter. Med utgångspunkt i den information som anges i de nationella genomförandeplanerna kommer den höga representantens årliga rapport även att ge en detaljerad översyn över utvecklingen av varje deltagande medlemsstats försvarsutgifter i enlighet med artikel 6.3 i beslut (Gusp) 2017/2315.

                  6.

                  Åtagande 2: Var och en av de deltagande medlemsstaterna bör ange exakta finansiella uppgifter i sina nationella genomförandeplaner om hur de har för avsikt att bidra till det gemensamma riktmärket (6) på 20 % för försvarsinvesteringar. Dessa uppgifter bör ge en prognos om ökningen jämfört med det föregående året, i reala termer, som procentandel av den sammanlagda försvarsbudgeten. De siffror som tillhandahålls bör omfatta investeringar för försvarsupphandling och forskning och utveckling (FoU). De deltagande medlemsstater vars utgifter redan uppgår till eller överstiger (det gemensamma) riktmärkets nivå bör ge en indikation på om de planerar att bibehålla eller ändra utgiftsnivåerna.

                  7.

                  Åtagande 3: De deltagande medlemsstaterna bör i sina nationella genomförandeplaner tillhandahålla detaljerade uppgifter om hur och genom vilka metoder de strävar efter att öka antalet gemensamma och samverkansinriktade strategiska försvarsförmågeprojekt, samt deras storlek och inverkan, även med angivelse av budgetsiffror och de särskilda projekt som får eller har fått ekonomiskt bistånd frånunionen. I detta sammanhang bör var och en av de deltagande medlemsstaterna tillhandahålla exakta finansiella uppgifter om hur de planerar att bidra till att man i reala termer uppnår det gemensamma riktmärket för materielupphandling inom det europeiska samarbetet – 35 % av de sammanlagda utgifterna för materiel – och det gemensamma riktmärket för det europeiska samarbetet inom forskning och teknisk utveckling (FoTU) på försvarsområdet – 20 % av de sammanlagda försvarsutgifterna inom FoTU. De deltagande medlemsstater vars utgifter redan uppgår till dessa nivåer bör ge en indikation om de planerar att bibehålla eller ändra dessa utgiftsnivåer.

                  8.

                  Åtagande 4: Var och en av de deltagande medlemsstaterna bör tydligt i sina nationella genomförandeplaner ange exakta finansiella uppgifter om hur de kommer att bidra så att man kan närma sig det gemensamma riktmärket på 2 % av de sammanlagda försvarsutgifterna som en andel av de sammanlagda försvarsutgifterna för FoTU på försvarsområdet, inklusive utgiftsprognoser, i syfte att underlätta övervakningen av de faktiska årliga framstegen.

                  9.

                  Åtagande 5: De deltagande medlemsstaterna uppmanas att varje år utnyttja sina nationella genomförandeplaner för att dela med sig av sina erfarenheter när det gäller att planera och bidra till fullgörandet av åtagandena 1–4 mot bakgrund av de mer exakta mål som anges ovan. I slutet av 2020 kommer en genomgång att göras av dessa åtaganden på grundval av de uppgifter om utgifter som anges i de nationella genomförandeplanerna i syfte att vid behov anpassa indikatorerna och målen för åtagandena, inför rådets godkännande.

            Åtaganden 6–11

                  10.

                  Åtagande 6: Senast 2020 kommer de deltagande medlemsstaterna att ha ökat användningen av och deltagandet i unionens verktyg för förmågeutveckling såsom förmågeutvecklingsplanen och den samordnade årliga försvarsöversikten, för att skapa underlag för beslutsfattandet och försvarsplaneringen på nationell nivå samt utvecklingen av samverkansinriktad försvarsförmågeverksamhet inom unionen. De deltagande medlemsstaterna bör i detta sammanhang ange i sina nationella genomförandeplaner hur de genomför unionens prioriteringar för förmågeutveckling i förmågeutvecklingsplanen, inbegripet genom de nationella prioriteringarna, och redogöra för sina planer och mål för de respektive prioriteringar som ska uppnås under de kommande åren.

                  11.

                  Åtagande 7: Senast 2020 bör varje deltagande medlemsstat på bästa sätt ha utnyttjat tillgängliga verktyg och processer för att tillhandahålla all relevant information som begärts inom ramen för den samordnade årliga försvarsöversikten, inklusive genom bilaterala dialoger. De deltagande medlemsstaterna bör ha beaktat de lärdomar som dragits under provomgången av den samordnade årliga försvarsöversikten och bör i de nationella genomförandeplanerna informera om sitt stöd till provomgången och i möjligaste mån den första fullständiga cykeln 2019–2020 av den samordnade årliga försvarsöversikten, inklusive användningen av rekommendationerna i rapporteringen om den samordnade årliga försvarsöversikten nationellt och multinationellt för att fatta lämpliga beslut.

                  12.

                  Åtagande 8: I slutet av 2020 kommer de deltagande medlemsstaterna att på bästa sätt använda, och säkerställa uppföljning av, resultaten av både den förberedande åtgärden för försvarsrelaterad forskning (2017–2019) och det europeiska försvarsindustriella utvecklingsprogrammet (2019–2020) för samverkansprojekt med ett fastställt EU-mervärde. För att stödja de förmågeprioriteringar som härrör från förmågeutvecklingsplanen, och även beakta den samordnade årliga försvarsöversikten, bör de deltagande medlemsstaterna i de nationella genomförandeplanerna ange i vilka samverkansinriktade förmågeutvecklingsprojekt (för vilka medfinansiering med ekonomiskt stöd från unionen mottas eller planeras) de deltar och/eller planerar att delta. De bör också i möjligaste mån ange hur stor andel av de nationella försvarsinvesteringarna som de har avsatt eller planerar att avsätta till dessa samverkansinriktade projekt.

                  13.

                  Åtagande 9: De deltagande medlemsstaterna bör upprätta en förteckning över relevanta pågående samverkansinriktade förmågeutvecklingsprojekt i enlighet med förmågeutvecklingsplanen i Pesco samt inom andra ramar och ange planerad start för och planerat slutförande av harmoniseringen av kraven. Den planerade starten för harmoniseringen av förmågekraven bör också anges för planerade och avsedda projekt. Detta bör göras för de kommande åren, och man bör särskilt inrikta sig på att åtgärda de förmågebrister som identifierats genom förmågeutvecklingsplanen och beakta den samordnade årliga försvarsöversikten.

                  14.

                  Åtagande 10: De deltagande medlemsstaterna bör i sina nationella genomförandeplaner kartlägga de förmågor och anläggningar som har gjorts tillgängliga och tillhandahålls för att användas gemensamt av andra deltagande medlemsstater, med konkreta exempel som utbildning och övningar, militärbaser och logistiskt stöd, inklusive när det gäller insatser, även i syfte att främja användningen av samarbetsdatabasen (Codaba) för att underlätta de deltagande medlemsstaternas informationsutbyte om deras försvarsplaner och försvarsprogram inom förmågeutveckling. I de nationella genomförandeplanerna skulle de deltagande medlemsstaterna också kunna kartlägga vilka förmågor, inklusive infrastruktur, som tillhandahålls av andra deltagande medlemsstater, som skulle kunna utgöra en grund för samarbete. I de nationella genomförandeplanerna bör man ange hur ett sådant samarbete skulle kunna optimera de tillgängliga resurserna och förbättra deras övergripande effektivitet, bland annat genom att man informerar om potentiella besparingar och planerat ekonomiskt utrymme i absoluta tal för de kommande åren, om denna information är tillgänglig.

                  15.

                  Åtagande 11: I de nationella genomförandeplanerna bör de deltagande medlemsstaterna redogöra för hur de kommer att utöka samarbetet om it-försvar, inklusive genom befintliga initiativ eller nya samarbetsverksamheter, bland annat genom att ange deltagandenivån i multinationella cyberövningar. Senast 2020 bör varje deltagande medlemsstat ha meddelat om den har för avsikt att delta i ett Pesco-projekt om it-försvar och tillhandahållit stöd beträffande cyberhot till andra deltagande medlemsstater, till exempel genom informationsutbyte. Senast 2020 bör varje deltagande medlemsstat även kartlägga de resurser som den gjort tillgängliga för samarbete inom ramen för antingen EDA eller en ny plattform för it-försvar inom Europeiska säkerhets- och försvarsakademin och som använts för att förbättra it-försvaret.

            Åtaganden 12–14

                  16.

                  Åtagande 12: Senast 2020 bör de deltagande medlemsstaterna ha gjort följande:

                              a)

                              I enlighet med EU:s militära koncept för snabbinsatser ha kompletterat databasen för snabbinsatser för att göra den till ett användbart verktyg för militär planering och därmed bidra till att EU:s ambitionsnivå uppfylls. Genom att medverka till databasen för snabbinsatser, och utan att det påverkar tillämpningen av några nationella konstitutionella krav när det gäller beslut om insättande, signalerar de deltagande medlemsstaterna sitt potentiella bidrag i form av tillgängliga enheter, förmågor och relevant stödinfrastruktur som snabbt kan sättas in eller användas i militära uppdrag eller insatser inom ramen för den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken (GSFP) för att stödja EU:s ambitionsnivå. I detta syfte bör varje deltagande medlemsstat under den årliga konferensen för samordning av militära snabbinsatser uppdatera databasen med en förteckning över sina tillgängliga militära enheter och förmågor. Detta vedertagna förfarande inbegriper komplettering av databaser avseende land, hav och luft och angivande av beredskapsnivån för förmågor och styrkor i förekommande fall. Utan att det påverkar kraven på klassificering bör denna del av databasen för snabbinsatser vara tillgänglig för de deltagande medlemsstaterna för att det ska bli lättare att kunna göra en första bedömning av möjligheten att inleda ett militärt GSFP-uppdrag eller en militär GSFP-insats. De deltagande medlemsstaterna bör ta upp sina bidrag till denna databas i sina nationella genomförandeplaner.

                              b)

                              Bedömt huruvida påskyndad politisk uppslutning på nationell nivå är genomförbar, med samtidig respekt för sina konstitutionella krav, bland annat genom en eventuell översyn (om detta inte redan har gjorts) av sitt nationella beslutsförfarande i syfte att skapa förbättringar. I tillämpliga fall bör även beslutsförfaranden inom ramen för snabbinsatser genom övningar av Polex-typ och relevanta resultat tas upp i de nationella genomförandeplanerna.

                              c)

                              Efter resurser och förmåga ha tillhandahållit väsentligt stöd till militära GSFP-insatser och -uppdrag i syfte att helt uppfylla förteckningen över krav och på så sätt tillhandahålla en skälig andel till respektive styrkebidrag samt rapportera detta i de nationella genomförandeplanerna.

                              d)

                              Bekräfta sina betydande och återkommande bidrag till EU:s stridsgrupper i princip minst fyra år i förväg och förbereda och utbilda de styrkor och förmågor de bidrar med i enlighet med stridsgruppskonceptet och EU:s vägledning för förberedelser för stridsgrupper. I detta syfte bör de deltagande medlemsstaterna ta upp de halvårsvisa uppdateringarna av tjänstgöringslistan för EU:s stridsgrupper i sina nationella genomförandeplaner.

                              e)

                              På ett konkret sätt ha bidragit till genomförandet av EU:s handlingsplan om militär rörlighet och Pesco-projekten på detta område, med förbehåll för nationell suveränitet, nationellt beslutsfattande och nationella lagar och förordningar, bland annat genom att – så snart som möjligt och senast 2024 – på nationell nivå arbeta vidare med de fyra åtgärder som man enades om i rådets slutsatser om säkerhet och försvar av den 25 juni 2018, särskilt i punkt 18. De bör också sträva efter att uppnå de nämnda första åtgärderna senast vid utgången av 2019, vilket inbegriper att utarbeta en nationell genomförandeplan för militär rörlighet. Dessa nationella bidrag bör fastställas mer i detalj i de nationella genomförandeplanerna.

                  17.

                  Åtagande 13: När det gäller styrkors interoperabilitet bör de deltagande medlemsstaterna göra följande:

                              a)

                              Använda EU:s vägledning för förberedelser för stridsgrupper, inbegripet de gemensamma utvärderings- och valideringskriterierna för stridsgruppsstyrkepaketet, vilka överensstämmer med Nato-standarder, samtidigt som den nationella certifieringen bibehålls. De deltagande medlemsstaterna bör i sina nationella genomförandeplaner ange hur de utbildar och certifierar sina styrkor, till exempel genom att utveckla ett EU-övningsprogram för stridsgrupper för förberedelsefasen och genom att genomföra en slutlig Livex-övning som en del av paketet för certifiering av stridsgrupper.

                              b)

                              I sina nationella genomförandeplaner ange hur de avser att enas om gemensamma tekniska standarder och driftsstandarder som ska användas av alla de deltagande medlemsstaternas styrkor, samtidigt som behovet av att säkerställa interoperabilitet och samstämmighet mellan EU och Nato och behovet av att ha de nödvändiga förutsättningarna för maximal interoperabilitet erkänns, så att alla deltagande medlemsstater kan fullgöra sina åtaganden.

                              c)

                              I sina nationella genomförandeplaner ange det aktuella deltagandet och sin avsikt att där så är möjligt förbättra deltagandet och bidraget till berörda europeiska multinationella strukturer, särskilt de som är tillgängliga för unionen.

                  18.

                  Åtagande 14: De deltagande medlemsstaterna bör bidra till utvecklingen av en ambitiös strategi när det gäller gemensam finansiering av militära GSFP-insatser och -uppdrag och lägga fram alternativ och möjligheter som går utöver vad som kommer att fastställas som gemensam kostnad i enlighet med rådets beslut (Gusp) 2015/528 (7), som för närvarande ses över. De deltagande medlemsstaterna uppmanas att lägga fram förslag i detta hänseende före utgången av 2018. Senast i början av 2020 bör de deltagande medlemsstaterna ha behandlat dessa förslag för att i förekommande fall underlätta rådets beslutfattande.

            Åtaganden 15–17

                  19.

                  Åtagande 15: Senast 2020 bör de deltagande medlemsstaterna ha ökat antalet och omfattningen av sina förmågeutvecklingsprojekt, vilka bidrar till att fylla de luckor i förmåga som har konstaterats i förmågeutvecklingsplanen och som beskrivs i unionens förmågeutvecklingsprioriteringar, inbegripet relaterade strategiska sammanhangsfall (SCC) och genom den samordnade årliga försvarsöversikten. De av unionens förmågeutvecklingsprioriteringar som härrör från översynen av förmågeutvecklingsplanen beaktar även de prioriterade förmågebristerna och förmågemålen med hög påverkansgrad. De deltagande medlemsstaterna bör tillhandahålla sina respektive planer för de kommande åren genom att i finansiella termer beskriva antalet och den uppskattade omfattningen av sina samverkansprojekt samt tillhandahålla information om sina nationella projekt för att åtgärda förmågebrister som identifierats i förmågeutvecklingsplanen. De deltagande medlemsstaterna bör också ge en bedömning av hur viktiga dessa projekt är för att uppnå förbättrad strategisk autonomi i Europa och en stärkt europeisk försvarsteknisk och försvarsindustriell bas. När det gäller de verksamheter som har en industriell eller teknisk dimension bör de deltagande medlemsstaterna ange vilken typ av europeisk industrisektor eller teknik som man avser att stärka.

                  20.

                  Åtagande 16: Senast 2020 bör de deltagande medlemsstaterna i sina nationella genomförandeplaner återspegla lämpliga beslut som har fattats och åtgärder som har vidtagits på nationell nivå för att prioritera en samverkansinriktad europeisk strategi i samband med framtida projekt som syftar till att fylla de luckor i förmåga som har konstaterats på nationell nivå. En aktiv användning av Codaba skulle kunna underlätta fullgörandet av detta åtagande. För åren 2019 och 2020 bör de deltagande medlemsstaterna i sina nationella genomförandeplaner upprätta en förteckning över samverkansprojekt och multinationella verksamheter med vilka de avser att fylla de brister som konstaterats på nationell nivå samt ange hur de avser att öka användningen av samverkansinriktade strategier i detta avseende.

                  21.

                  Åtagande 17: Eftersom alla deltagande medlemsstater bidrar till ett eller flera Pesco-projekt bör det i de nationella genomförandeplanerna i detalj anges med vilka resurser och med vilken expertis de deltagande medlemsstaterna totalt bidrar eller avser att bidra, och vilken strategisk inverkan de avser att uppnå med bidraget.

            Åtaganden 18–20

                  22.

                  Åtagande 18: Senast 2020 bör de deltagande medlemsstaterna säkerställa att de utnyttjar EDA på bästa sätt som europeiskt forum för gemensam förmågeutveckling. De deltagande medlemsstaterna bör i det syftet i sina nationella genomförandeplaner ange vilka projekt de deltar i samt den därmed sammanhängande finansiella volym som kanaliseras via EDA, med siffrorna för 2018 som referensvärde och med angivande av den planerade verksamheten för 2019 och 2020, inklusive förmågeområden och typ av verksamhet som planeras. Medlemsstaterna uppmanas att i sina nationella genomförandeplaner ange på vilket sätt och under vilka omständigheter de överväger att som samverkansinriktad programledningsorganisation i första hand använda Organisationen för gemensamt försvarsmaterielsamarbete (Occar) samt informera om de beslut som har fattats i samband med valet av multinationell programledningsorganisation i vilka Occar har övervägts som ett alternativ. Detta påverkar inte tillämpningen av Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/81/EG (8).

                  23.

                  Åtagande 19: Senast 2020 bör de deltagande medlemsstaterna visa att deras samverkansinriktade förmågeprojekt, inbegripet förmågeprojekt inom ramen för Pesco, bidrar till att främja konkurrenskraft, effektivitet och innovation inom försvarsindustrin i hela unionen.

                              a)

                              I de nationella genomförandeplanerna bör det anges närmare hur en lämplig industripolitik, om en sådan finns, styr utvecklingen av samverkansinriktade förmågeutvecklingsprojekt för att undvika onödiga överlappningar, varvid det bör anges vilka områden av industrin som stärks och de områden inom vilka överlappningar har förhindrats.

                              b)

                              De deltagande medlemsstaterna kommer att rapportera om vilka samarbetsprogram som mottar samfinansiering från unionen genom det europeiska försvarsindustriella utvecklingsprogrammet i enlighet med åtagande 8.

                  24.

                  Åtagande 20:

                              a)

                              Senast 2020 bör de deltagande medlemsstaterna visa att deras samarbetsprogram gagnar enheter som genererar ett mervärde på EU:s territorium (t.ex. aspekter som rör genererade resultat och immateriella rättigheter, tekniska förbättringar och skapande av marknadsmöjligheter). I de nationella genomförandeplanerna bör, där så är lämpligt, anges vilka relevanta enheter som omfattas av samarbetsprogram samt hur detta inverkar på den europeiska försvarstekniska och försvarsindustriella basen.

                              b)

                              De deltagande medlemsstaterna kommer att visa att de anskaffningsstrategier som de har genomfört 2018–2020 inverkar positivt på den europeiska försvarstekniska och försvarsindustriella basen. Detta kan ske genom en förteckning över försvarsinvesteringens absoluta volym och den relativa andel som anslagits för lösningar som har utvecklats och framställts inom unionen. I synnerhet bör de nationella genomförandeplanerna innehålla information om förmågeområde och teknikområde i enlighet med vad som överenskommits i förmågeutvecklingsplanen samt om anskaffningsstrategi när det gäller förmågeprojekt med en industriell dimension.

            III.   Kommande åtgärder

                  25.

                  Efter antagandet av denna rekommendation kommer de deltagande medlemsstaterna att se över och uppdatera sina nationella genomförandeplaner i enlighet därmed samt, senast den 10 januari 2019, överlämna dem till Pescos sekretariat, i enlighet med artikel 3.2 i beslut (Gusp) 2017/2315, inför den bedömningsprocess som föreskrivs i artikel 6.3 i det beslutet. I enlighet med punkt 14 i färdplanen av den 6 mars 2018 för genomförandet av Pesco och mot bakgrund av denna rekommendation kommer Pescos sekretariat att uppdatera mallen för de nationella genomförandeplanerna.

                  26.

                  Den höga representanten bör beakta denna rekommendation i den årliga rapporten om Pesco, som kommer att ligga till grund för bedömningen av varje deltagande medlemsstats fullgörande av de mer bindande åtagandena och som ska läggas fram i enlighet med punkterna 14–16 i färdplanen för genomförandet av Pesco.

                  27.

                  Denna rekommendation kommer att ses över och vid behov uppdateras i början av nästa etapp 2021.

         Utfärdad i Luxemburg den 15 oktober 2018.

               På rådets vägnar

            F. MOGHERINI

               Ordförande

         (1)  EUT L 331, 14.12.2017, s. 57.

         (2)  EUT C 88, 8.3.2018, s. 1.

         (3)  Rådets beslut (Gusp) 2018/909 av den 25 juni 2018 om fastställande av en gemensam uppsättning styrningsregler för projekt inom ramen för permanent strukturerat samarbete (EUT L 161, 26.6.2018, s. 37).

         (4)  Rådets beslut 2013/488/EU av den 23 september 2013 om säkerhetsbestämmelser för skydd av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter (EUT L 274, 15.10.2013, s. 1).

         (5)  I enlighet med Europeiska försvarsbyråns förteckning över definitioner av försvarsuppgifter (EDA201807105).

         (6)  I november 2007 godkände EDA:s styrelse fyra gemensamma riktmärken för investeringar: 20 % av de sammanlagda försvarsutgifterna för materielupphandling (inklusive FoU/FoTU), 35 % av de sammanlagda utgifterna för materiel vid materielupphandling inom det europeiska samarbetet, 2 % av de sammanlagda försvarsutgifterna för FoTU på försvarsområdet, och 20 % av de sammanlagda utgifterna för FoTU på försvarsområdet för europeiskt samarbete inom FoTU på försvarsområdet.

         (7)  Rådets beslut (Gusp) 2015/528 av den 27 mars 2015 om inrättande av en mekanism för att förvalta finansieringen av de gemensamma kostnaderna för Europeiska unionens operationer med militära eller försvarsmässiga konsekvenser (Athena) och om upphävande av beslut 2011/871/Gusp (EUT L 84, 28.3.2015, s. 39).

         (8)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/81/EG av den 13 juli 2009 om samordning av förfarandena vid tilldelning av vissa kontrakt för byggentreprenader, varor och tjänster av upphandlande myndigheter och enheter på försvars- och säkerhetsområdet och om ändring av direktiven 2004/17/EG och 2004/18/EG (EUT L 216, 20.8.2009, s. 76).