title: Rådets rekommendation av den 20 juli 2020 om Nederländernas nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Nederländernas stabilitetsprogram 2020 2020/C 282/19

text:
               26.8.2020

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 282/122

      RÅDETS REKOMMENDATION
      av den 20 juli 2020
      om Nederländernas nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Nederländernas stabilitetsprogram 2020
      (2020/C 282/19)
      EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
      med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,
      med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 5.2,
      med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (2), särskilt artikel 6.1,
      med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,
      med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,
      med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,
      med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,
      med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,
      med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,
      med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och
      av följande skäl:

                  (1)

                  Den 17 december 2019 antog kommissionen den årliga strategin för hållbar tillväxt, som inledde 2020 års europeiska termin för samordningen av den ekonomiska politiken. I den togs vederbörlig hänsyn till den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 17 december 2019 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Nederländerna var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet.

                  (2)

                  Landsrapporten 2020 för Nederländerna offentliggjordes den 26 februari 2020. Den innehöll en bedömning av Nederländernas framsteg avseende de landsspecifika rekommendationer som rådet antog den 9 juli 2019 (3) (de landsspecifika rekommendationerna för 2019), uppföljningen av tidigare års landsspecifika rekommendationer och Nederländernas framsteg när det gäller att uppnå sina nationella Europa 2020-mål. Den innehöll också en fördjupad granskning enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011, vars resultat också offentliggjordes den 26 februari 2020. Av analysen drog kommissionen slutsatsen att Nederländerna har makroekonomiska obalanser. I synnerhet den höga privata skuldsättningen och det stora överskottet i bytesbalansen är källor till obalanser av gränsöverskridande betydelse.

                  (3)

                  Den 11 mars 2020 klassificerade Världshälsoorganisationen officiellt covid-19-utbrottet som en global pandemi. Pandemin utgör ett allvarligt hot mot folkhälsan för medborgare, samhällen och ekonomier. Den leder till hårt ansatta hälso- och sjukvårdssystem, störningar i de globala leveranskedjorna, volatilitet på finansmarknaderna, kraftig påverkan på konsumentefterfrågan och negativa effekter för olika sektorer. Den hotar människors arbeten och inkomster liksom företagens verksamheter. Pandemin har lett till en kraftig ekonomisk chock som redan har fått allvarliga återverkningar i unionen. Den 13 mars 2020 antog kommissionen ett meddelande om en samordnad ekonomisk reaktion på krisen som omfattar alla aktörer på nationell nivå och unionsnivå.

                  (4)

                  Flera medlemsstater har utlyst undantagstillstånd eller infört nödåtgärder. Nödåtgärderna bör vara strikt proportionella, nödvändiga, tidsbegränsade och i linje med europeiska och internationella standarder. De bör vara föremål för demokratisk tillsyn och oberoende rättslig prövning.

                  (5)

                  Den 20 mars 2020 antog kommissionen ett meddelande om aktivering av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten. Den allmänna undantagsklausulen, som fastställs i artiklarna 5.1, 6.3, 9.1 och 10.3 i förordning (EG) nr 1466/97 och artiklarna 3.5 och 5.2 i rådets förordning (EG) nr 1467/97 (4), underlättar samordningen av budgetpolitiken vid en allvarlig konjunkturnedgång. I sitt meddelande av den 20 mars 2020 ansåg kommissionen, mot bakgrund av den förväntade allvarliga konjunkturnedgången till följd av covid-19-pandemin, att villkoren för att aktivera den allmänna undantagsklausulen var uppfyllda och uppmanade rådet att godkänna denna slutsats. Den 23 mars 2020 instämde medlemsstaternas finansministrar i kommissionens bedömning. De var överens om att den allvarliga ekonomiska nedgången kräver beslutsamma, långtgående och samordnade åtgärder. Aktiveringen av den allmänna undantagsklausulen medger en tillfällig avvikelse från anpassningsbanan mot det medelfristiga budgetmålet, förutsatt att detta inte äventyrar de offentliga finansernas hållbarhet på medellång sikt. När det gäller den korrigerande delen kan rådet, på grundval av en rekommendation från kommissionen, även besluta att anta en reviderad finanspolitisk strategi. Den allmänna undantagsklausulen innebär inte att stabilitets- och tillväxtpaktens förfaranden avbryts. Den tillåter att medlemsstaterna avviker från de budgetkrav som normalt skulle gälla, samtidigt som den ger kommissionen och rådet möjlighet att vidta nödvändiga politiska samordningsåtgärder inom ramen för pakten.

                  (6)

                  Det krävs fortsatta åtgärder för att begränsa och bekämpa spridningen av covid-19-pandemin, stärka de nationella hälso- och sjukvårdssystemens resiliens, mildra de socioekonomiska konsekvenserna av pandemin genom stödåtgärder till företag och hushåll och säkerställa adekvata arbetsmiljöförhållanden så att den ekonomiska verksamheten kan återupptas. Unionen bör använda alla tillgängliga verktyg för att stödja medlemsstaternas insatser inom dessa områden. Samtidigt bör medlemsstaterna och unionen samarbeta för att förbereda de åtgärder som krävs för en återgång till normalt fungerande samhällen och ekonomier och till en hållbar tillväxt, varvid bland annat den gröna och digitala omställningen integreras och lärdomar dras av krisen.

                  (7)

                  Covid-19-krisen har visat på den inre marknadens flexibilitet när det gäller att anpassa sig till extraordinära omständigheter. För att säkerställa en snabb och smidig övergång till återhämtningsfasen och fri rörlighet för varor, tjänster och arbetstagare bör dock de extraordinära åtgärder som hindrar den inre marknaden från att fungera normalt upphävas så snart de inte längre är nödvändiga. Den nuvarande krisen har visat på behovet av krisberedskapsplaner inom hälso- och sjukvården. De centrala inslagen i arbetet med att ta fram mer omfattande krisberedskapsplaner innefattar förbättrade inköpsstrategier, diversifierade leveranskedjor och strategiska reserver av viktig utrustning.

                  (8)

                  Unionslagstiftaren har redan ändrat de relevanta lagstiftningsramarna genom Europaparlamentets och rådets förordningar (EU) 2020/460 (5) och (EU) 2020/558 (6) för att ge medlemsstaterna möjlighet att mobilisera alla outnyttjade resurser från de europeiska struktur- och investeringsfonderna så att de kan hantera de extraordinära konsekvenserna av covid-19-pandemin. Dessa ändringar kommer att tillhandahålla ytterligare flexibilitet samt förenklade och effektiviserade förfaranden. För att minska trycket på kassaflödena kan medlemsstaterna också dra nytta av en medfinansieringsgrad på 100 % från unionsbudgeten under räkenskapsåret 2020–2021. Nederländerna uppmanas att fullt ut utnyttja dessa möjligheter för att hjälpa de personer och sektorer som drabbats hårdast.

                  (9)

                  Nederländerna lade fram sitt nationella reformprogram för 2020 den 28 april 2020 och sitt stabilitetsprogram för samma år den 29 april 2020. De två programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas.

                  (10)

                  Nederländerna omfattas för närvarande av stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del och av skuldkriteriet.

                  (11)

                  Enligt stabilitetsprogrammet för 2020 planerar regeringen en försämring av det samlade saldot i de offentliga finanserna från ett överskott på 1,7 % av bruttonationalprodukten (BNP) 2019 till ett överskott på 0,1 % av BNP 2020. Överskottet väntas minska till 0,0 % av BNP 2023. Efter att ha sjunkit till 48,6 % av BNP 2019 väntas den offentliga skuldkvoten enligt stabilitetsprogrammet för 2020 sjunka ytterligare till 46,3 % 2020. Det makroekonomiska scenario som låg till grund för dessa budgetprognoser verkar emellertid inte längre vara realistiskt, och ett stort antal åtgärder som Nederländerna aviserat som reaktion på covid-19-pandemin beaktas inte i stabilitetsprogrammet för 2020. I vårbudgetmemorandumet (7) ingår en uppdatering av budgetprognosen. Enligt vårbudgetmemorandumet beräknas det samlade saldot i de offentliga finanserna försämras till ett underskott på 11,8 % av BNP 2020 och den offentliga skuldkvoten förväntas öka till 65,2 % 2020. De makroekonomiska och finanspolitiska prognoserna påverkas av stor osäkerhet på grund av covid-19-pandemin.

                  (12)

                  Som svar på covid-19-pandemin, och som del av en samordnad unionsstrategi, har Nederländerna antagit budgetåtgärder i god tid för att öka kapaciteten i sitt hälso- och sjukvårdssystem, begränsa pandemin och hjälpa de personer och sektorer som drabbats hårdast. Enligt stabilitetsprogrammen för 2020 och vårbudgetmemorandumet uppgår dessa budgetåtgärder till 2,7 % av BNP. Åtgärderna omfattar en förstärkning av hälso- och sjukvården, nödhjälp till utsatta sektorer samt inkomststöd till egenföretagare och arbetstagare. Dessutom har Nederländerna aviserat åtgärder som, även om de inte har någon direkt budgetpåverkan, kommer att bidra till att tillhandahålla likviditetsstöd till företagen. Åtgärderna omfattar uppskov med företagsskatten (4,6 %–5,9 % av BNP) och lånegarantier (1,8 % av BNP). Sammantaget ligger de åtgärder som Nederländerna har vidtagit i linje med riktlinjerna i kommissionens meddelande av den 13 mars 2020. Ett fullständigt genomförande av nödåtgärderna och de finanspolitiska stödåtgärderna, följt av en omläggning av finanspolitikens inriktning mot att uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt när det ekonomiska läget medger detta, kommer att bidra till att bevara hållbarheten i de offentliga finanserna på medellång sikt.

                  (13)

                  På grundval av kommissionens vårprognos 2020 beräknas Nederländernas saldo i de offentliga finanserna vid oförändrad politik uppgå till -6,3 % av BNP 2020 och -3,5 % av BNP 2021. Skillnaden på 5,5 procentenheter mellan prognosen i vårbudgetmemorandumet och kommissionens prognos beror på att skatteuppskoven beräknats på olika sätt (4,6–5,9 % av BNP). I kommissionens vårprognos 2020 har de inte betraktats som en inkomstminskning för 2020. Den offentliga skuldkvoten väntas uppgå till 62,1 % av BNP 2020 och till 57,6 % 2021.

                  (14)

                  Den 20 maj 2020 utfärdade kommissionen en rapport i enlighet med artikel 126.3 i fördraget på grund av Nederländernas planerade överträdelse av underskottsgränsen på 3 % av BNP 2020. Sammantaget visar kommissionens analys att underskottskriteriet enligt definitionen i fördraget och i förordning (EG) nr 1467/97 inte är uppfyllt.

                  (15)

                  Covid-19-pandemin har abrupt satt stopp för sex års oavbruten ekonomisk tillväxt i Nederländerna. I år förväntas den nederländska ekonomin uppleva sin kraftigaste tillbakagång sedan andra världskriget. All efterfrågan, utom den offentliga, väntas minska kraftigt i år, och den ekonomiska verksamheten beräknas vara som lägst under det andra kvartalet. Under 2021 kommer ekonomin troligtvis att återhämta sig i en klart snabbare takt än tillväxttrenden och återspegla en gradvis normalisering av den ekonomiska verksamheten och en återhämtning av den inhemska efterfrågan och den globala handeln från en låg nivå. Verksamhetsnivåerna väntas dock vara lägre än under 2019. Enligt kommissionens vårprognos 2020 väntas arbetslösheten öka till 5,9 % 2020, framför allt på grund av att företag har varit tvungna att hålla stängt och den ekonomiska verksamheten plötsligt har minskat, men arbetslösheten förväntas minska igen till 5,3 % 2021. Åtgärder för att upprätthålla sysselsättningen, framför allt de tillfälliga nödåtgärderna för upprätthållandet av sysselsättningen, och ytterligare inkomststöd till egenföretagare, bör kunna minska mängden arbetstillfällen som går förlorade. Läget på arbetsmarknaden väntas dock bli sämre under de kommande månaderna, när företag i hårt drabbade sektorer blir tvungna att säga upp personal, framför allt arbetstagare med flexibla eller tillfälliga kontrakt.

                  (16)

                  Som reaktion på de allvarliga ekonomiska följderna av krisen och den försvunna efterfrågan inom vissa områden har regeringen antagit ett omfattande paket med nödåtgärder för att försöka undvika strukturella skador på ekonomin. Denna kraftiga politiska reaktion inriktas på de områden som drabbats värst av covid-19-krisen och fokuserar på bevarande av sysselsättningen och hushållens köpkraft, direkt ekonomisk kompensation till allvarligt drabbade branscher samt skatteuppskov och lånegarantier för att stödja kreditflödet till den privata sektorn. Målet är att förhindra att tillfälliga likviditetsproblem förvandlas till insolvensproblem. Dessutom bör de automatiska stabilisatorerna bidra till att begränsa konjunkturnedgången. Centralbanken har också minskat de systemiska kapitalbuffertarna för de största bankerna och håller på att skjuta fram en åtgärd för att införa ett riskviktsgolv för bolån, vilket frigör bankkapital och gör det möjligt för bankerna att kraftigt öka utlåningen till hushåll och företag.

                  (17)

                  Hälso- och sjukvårdssystemet klarar jämförelsevis väl av att främja den allmänna folkhälsan och säkerställa tillgången till hälso- och sjukvårdstjänster. Som en del av den omedelbara reaktionen på covid-19-krisen införde Nederländerna en virusbekämpningsstrategi som omfattade allmänna folkhälsoåtgärder, och antog en skräddarsydd finansiering av hälso- och sjukvårdsåtgärder. Covid-19-pandemin har emellertid satt hälso- och sjukvårdssystemets resiliens på prov. Redan befintliga problem har nu fått större uppmärksamhet. Arbetskraftskapaciteten skulle kunna utökas om bristen på personal, framför allt på sjuksköterskor och inom primärvården, åtgärdades. Den övergripande styrningen av hälso- och sjukvårdssystemen och deras förmåga att säkerställa integrerade tjänster inom hela hälso- och sjukvården skulle kunna förbättras genom en ytterligare stärkning av datastyrningen och en utökad användning av e-hälsoverktyg. Covid-19-pandemin har således belyst behovet av att fortsätta förbättra hälso- och sjukvårdssystemets resiliens och krisberedskap genom att åtgärda sådana strukturella utmaningar.

                  (18)

                  Även om arbetsmarknaden förbättrades och på det hela taget fungerade väl under 2019 och i början av 2020 har covid-19-krisen lett till att den ekonomiska tillväxten har minskat och till att arbetslösheten väntas öka. En rad nya ekonomiska åtgärder vidtogs för att skydda sysselsättningen och utkomstmöjligheterna och minimera konsekvenserna för egenföretagare, små och medelstora företag samt stora företag. För att upprätthålla sysselsättningen kan arbetsgivare som väntas förlora minst 20 % av sina inkomster till följd av covid-19-krisen ansöka om stöd (upp till 90 % av företagets totala lönekostnader, beroende på hur mycket omsättningen minskat), vilket gör att de kan betala de anställdas löner under tre månader, en period som nu har förlängts med ytterligare fyra månader. Egenföretagare kan använda sig av ett påskyndat förfarande för att ansöka om ytterligare inkomststöd motsvarande högst den sociala miniminivån, vilket skulle hjälpa dem att täcka levnadskostnaderna under tre månader, en period som nu också har förlängts med fyra månader.

                  (19)

                  En del av återhämtningsstrategin bör gå ut på att mildra covid-19-krisens sysselsättningsrelaterade och sociala konsekvenser för dem som drabbats hårdast. Trots åtgärdspaketet för att upprätthålla sysselsättningen har människor som befinner sig i en mindre gynnsam ställning på arbetsmarknaden och/eller är socialt utsatta drabbats hårdare. Arbetslösheten har ökat, framför allt bland dem med flexibla kontrakt, t.ex. unga, arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag och personer med invandrarbakgrund. Covid-19-krisen har också visat att det är viktigt att egenföretagare har tillgång till ett ändamålsenligt socialt skydd eftersom de ofta är underförsäkrade (eller saknar försäkring) när det gäller sjukdom, funktionsnedsättning, arbetslöshet och pension.

                  (20)

                  Det har satsats mycket på likviditetsstöd till företag genom lån och garantier, med tyngdpunkt på små och medelstora företag. Mellanhänderna måste fördela stödet snabbt och effektivt till företagen samtidigt som företagens motståndskraft upprätthålls. Om uppskov beviljas med betalningen av skatt och sociala avgifter och de offentliga myndigheternas avtalsenliga betalningar påskyndas kan kassaflödet för små och medelstora företag ytterligare förbättras. Nygrundade uppstartsföretag och expanderande företag kan behöva särskilt stöd, t.ex. i form av aktieposter som innehas av offentliga institutioner och incitament för riskkapitalfonder att öka sina investeringar i dessa företag. På så sätt kan kanske en panikförsäljning av strategiskt viktiga europeiska företag undvikas. Enligt villkoren och vad som tillåts i den tillfälliga ramen för statliga stödåtgärder till stöd för ekonomin under det pågående utbrottet av covid-19 (8) bör stöd som tillhandahålls genom eget kapital eller kapital likställt med eget kapital säkerställas för alla företag (9) och inte enbart för de företag som uppfyller kommissionens definition av små och medelstora företag. Insatserna bör också upprätthållas för att ge enskilda och företag tillträde till effektiva digitala offentliga tjänster.

                  (21)

                  För att främja den ekonomiska återhämtningen kommer det vara viktigt att tidigarelägga mogna offentliga investeringsprojekt och stimulera privata investeringar, inbegripet genom relevanta reformer. Riktade politiska åtgärder, bl.a. investeringar i sektorer med de största förutsättningarna att skapa en eventuell tillväxt för ekonomin som helhet, kan bidra till att möta de utmaningar som blivit större till följd av den aktuella covid-19-krisen. Framför allt kan investeringar i FoU, som ingår i den uppdragsinriktade politiken för viktiga sektorer och innovation (10), och humankapital stödja långsiktig produktionstillväxt och upprätthålla en stark innovationsförmåga. Detta gäller särskilt för uppstartsföretag och expanderande företag samt innovativa små och medelstora företag som är mycket viktiga för att förbättra konkurrenskraften och skapa sysselsättning. Investeringar i det nederländska klimatavtalets och den nationella energi- och klimatplanens initiativ för att motverka klimatförändringarna och främja energiomställningen kan starkt bidra till bredare samhällsmål, bl.a. behovet av att säkerställa en hållbar och resurseffektiv ekonomisk tillväxt. Slutligen behövs investeringar i nya bostäder för att minska bostadsbristen. Programplaneringen för Fonden för en rättvis omställning, som är föremål för ett förslag från kommissionen, för perioden 2021–2027 kan hjälpa Nederländerna att hantera en del av de utmaningar som omställningen till en klimatneutral ekonomi innebär, särskilt inom de områden som anges i bilaga D till landsrapporten 2020. Detta skulle ge Nederländerna möjlighet att på bästa sätt använda den fonden.

                  (22)

                  Teknisk och digital kompetens och kvalificerad personal är viktigt för innovationsförmågan och en hållbar och inkluderande produktivitetsökning i den nederländska ekonomin. Investeringar i grundläggande och/eller digitala kunskaper, utbildning och vidareutbildning, bl.a. kompetensutveckling och omskolning för alla, är också fortsatt avgörande för att tillträdet till arbetsmarknaden ska kunna förbättras, framför allt för att öka anställbarheten för dem som befinner sig i utkanten av arbetsmarknaden (inbegripet personer med invandrarbakgrund och personer med funktionsnedsättning), samtidigt som lika möjligheter för alla och aktiv inkludering främjas.

                  (23)

                  Även om Nederländerna har vidtagit åtgärder mot aggressiv skatteplanering genom att genomföra internationella och europeiska initiativ som man tidigare kommit överens om, tyder den stora andelen utdelningar, royalties och räntor som görs via Nederländerna på att landets skattebestämmelser utnyttjas av företag med aggressiv skatteplanering. En stor del av de utländska direktinvesteringarna innehas av företag för särskilda ändamål. Det faktum att ingen källskatt uppbärs vid utbetalning av royalties och räntor till utlandet (dvs. från personer bosatta i EU till personer bosatta i tredjeland) kan leda till att ingen skatt över huvud taget uppbärs för utbetalningarna, om de inte heller omfattas av skatt i den mottagande jurisdiktionen. Den nyligen antagna reformen som ska genomföras från och med den 1 januari 2021 och som går ut på att källskatt under vissa omständigheter kan tas ut vid utbetalningar av royalties och räntor vid missbruk eller utbetalningar till lågskatteländer eller jurisdiktioner som står med på unionsförteckningen över icke samarbetsvilliga jurisdiktioner, är ett positivt steg mot att minska den aggressiva skatteplaneringen. Reformens inverkan bör noga övervakas.

                  (24)

                  Ett antal finansinstitut i Nederländerna har nyligen varit inblandade i penningtvättaffärer. Trots de insatser som nyligen gjorts lyfter dessa fall fram behovet av att ytterligare öka övervakningen av finansinstitut och utreda och lagföra fall av penningtvätt. Utanför den finansiella sektorn är den nederländska ekonomin öppen för utländska direktinvesteringar och landets rättsstruktur är komplex, vilket avsevärt ökar riskerna för penningtvätt. Tjänsteleverantörer till truster och bolag och skatterådgivare rapporterar ytterst sällan om ovanliga transaktioner samtidigt som deras riskexponering är mycket hög, och övervakningen av dem borde därför stå i proportion till risken. Mot bakgrund av att de rättsliga strukturerna ofta är komplexa skulle ett välfungerande register över verkliga huvudmän motverka missbruk av dessa strukturer, men ett sådant register saknas fortfarande.

                  (25)

                  Medan de landsspecifika rekommendationer som anges i denna rekommendation (de landsspecifika rekommendationerna för 2020) är inriktade på hur de socioekonomiska effekterna av covid-19-pandemin ska hanteras och den ekonomiska återhämtningen underlättas, berörde de landsspecifika rekommendationerna för 2019 också reformer som är avgörande för att kunna hantera strukturella utmaningar på medellång och lång sikt. De landsspecifika rekommendationerna för 2019 är fortsatt aktuella och kommer att fortsätta att övervakas inom ramen för nästa års europeiska planeringstermin. Detta inbegriper de landsspecifika rekommendationerna för 2019 avseende investeringsrelaterade ekonomiska strategier. 2019 års landsspecifika rekommendationer bör beaktas i sin helhet vid den strategiska programplaneringen för sammanhållningspolitiska medel efter 2020, inbegripet riskreducerande åtgärder och strategier för att lätta på restriktionerna med avseende på den rådande krisen.

                  (26)

                  Den europeiska planeringsterminen utgör en ram för en kontinuerlig samordning av den ekonomiska politiken och sysselsättningspolitiken i unionen, vilket kan bidra till en hållbar ekonomi. I sina nationella reformprogram för 2020 har medlemsstaterna utvärderat de framsteg som gjorts med genomförandet av FN:s mål för hållbar utveckling. Genom att säkerställa ett fullständigt genomförande av de landsspecifika rekommendationerna för 2020 kommer Nederländerna att bidra till att uppnå målen för hållbar utveckling och till de gemensamma insatserna för att säkerställa en konkurrenskraftig hållbarhet i unionen.

                  (27)

                  Det är viktigt med en nära samordning mellan ekonomierna i Ekonomiska och monetära unionen för att man ska kunna åstadkomma en snabb återhämtning från de ekonomiska konsekvenserna av covid-19-pandemin. I egenskap av en medlemsstat som har euron som valuta bör Nederländerna säkerställa att dess politik förblir i linje med rekommendationerna för euroområdet 2020 och samordnas med övriga medlemsstater som har euron som valuta samtidigt som den politiska vägledningen från Eurogruppen beaktas.

                  (28)

                  Kommissionen har inom ramen för 2020 års europeiska planeringstermin gjort en omfattande analys av Nederländernas ekonomiska politik och redogjort för den i 2020 års landsrapport. Kommissionen har även bedömt stabilitetsprogrammet för 2020, det nationella reformprogrammet för 2020 och uppföljningen av de landsspecifika rekommendationer Nederländerna har fått tidigare år. Kommissionen har beaktat inte bara deras relevans för hållbarheten i finanspolitiken och den socioekonomiska politiken i Nederländerna utan också att unionens regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i unionen genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på unionsnivå.

                  (29)

                  Mot bakgrund av denna bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet för 2020, och dess yttrande (11) återspeglas särskilt i rekommendation 1 nedan.

                  (30)

                  Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och denna bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet för 2020 och stabilitetsprogrammet för 2020. I de landsspecifika rekommendationerna för 2020 beaktas behovet av att bekämpa covid-19-pandemin och underlätta den ekonomiska återhämtningen som ett nödvändigt första steg för att möjliggöra en justering av obalanserna. De landsspecifika rekommendationer för 2020 som är direkt inriktade på att korrigera de makroekonomiska obalanser som kommissionen identifierat enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 återspeglas i rekommendation 3.

            HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Nederländerna att 2020 och 2021 vidta följande åtgärder:

                  1.

                  Vidta alla nödvändiga åtgärder, i enlighet med den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten, för att effektivt hantera covid-19-pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. När de ekonomiska förhållandena medger det, driva en finanspolitik som syftar till att nå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas. Stärka hälso- och sjukvårdssystemets resiliens, bl.a. genom att åtgärda bristen på vårdpersonal och påskynda utvecklandet av relevanta e-hälsoverktyg.

                  2.

                  Lindra covid-19-krisens sysselsättningsrelaterade och sociala konsekvenser och främja ett ändamålsenligt socialt skydd för egenföretagare.

                  3.

                  Tidigarelägga mogna offentliga investeringsprojekt och främja privata investeringar för att stödja den ekonomiska återhämtningen. Inrikta investeringarna på den gröna och digitala omställningen, särskilt utvecklingen av digitala kunskaper, hållbar infrastruktur, ren och effektiv produktion och användning av energi samt uppdragsinriktad forskning och innovation.

                  4.

                  Till fullo åtgärda inslag i skattesystemet som underlättar aggressiv skatteplanering, särskilt i samband med utlandsbetalningar, framför allt genom att tillämpa de åtgärder som antagits och se till att de är verkningsfulla. Säkerställa effektiv tillsyn och kontroll av efterlevnaden av regelverket mot penningtvätt.

         Utfärdad i Bryssel den 20 juli 2020.

               På rådets vägnar

            J. KLOECKNER

               Ordförande

         (1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

         (2)  EUT L 306, 23.11.2011, s. 25.

         (3)  EUT C 301, 5.9.2019, s. 112.

         (4)  Rådets förordning (EG) nr 1467/97 av den 7 juli 1997 om påskyndande och förtydligande av tillämpningen av förfarandet vid alltför stora budgetunderskott (EGT L 209, 2.8.1997, s. 6).

         (5)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/460 av den 30 mars 2020 om ändring av förordningarna (EU) nr 1301/2013, (EU) nr 1303/2013 och (EU) nr 508/2014 vad gäller särskilda åtgärder för att mobilisera investeringar i medlemsstaternas hälso- och sjukvårdssystem samt i andra sektorer av deras ekonomier som reaktion på covid-19-utbrottet (Investeringsinitiativ mot effekter av coronavirus) (EUT L 99, 31.3.2020, s. 5).

         (6)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/558 av den 23 april 2020 om ändring av förordningarna (EU) nr 1301/2013 och (EU) nr 1303/2013 vad gäller särskilda åtgärder för att tillhandahålla extraordinär flexibilitet vid användningen av de europeiska struktur- och investeringsfonderna för att hantera covid-19-utbrottet (EUT L 130, 24.4.2020, s. 1).

         (7)  Vårbudgetmemorandumet 2020 (Voorjaarsnota 2020), inlämnat till andra kammaren för översyn av finansminister W. Hoekstra den 25 april 2020.

         (8)  EUT C 91I, 20.3.2020, s. 1.

         (9)  Inklusive för uppstartsföretag och expanderande företag med konkurrenskraftiga affärsmodeller vars kassaflöden har påverkats negativt av covid-19-pandemin.

         (10)  Denna nya politik har som mål att ytterligare främja investeringar i FoU i syfte att nå långsiktiga mål när det gäller viktiga utmaningar i samhället som delats in i fyra ”uppdrag”: i) energiomställning och hållbarhet, ii) jordbruk, vatten och livsmedel, iii) hälso- och sjukvård och iv) säkerhet. Politiken ses som ytterst viktig för att öka konkurrenskraften och tackla de sociala utmaningarna (Finansministeriet (EZK) (2018), Kamerbrief: Naar Missiegedreven Innovatiebeleid met Impact, den nederländska regeringen, Haag.)

         (11)  Enligt artikel 5.2 i förordning (EG) nr 1466/97.


title: Rådets rekommendation av den 20 juli 2020 om Österrikes nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Österrikes stabilitetsprogram 2020 2020/C 282/20

text:
               26.8.2020

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 282/129

      RÅDETS REKOMMENDATION
      av den 20 juli 2020
      om Österrikes nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Österrikes stabilitetsprogram 2020
      (2020/C 282/20)
      EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
      med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,
      med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 5.2,d
      med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,
      med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,
      med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,
      med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,
      med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,
      med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,
      med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och
      av följande skäl:

                  (1)

                  Den 17 december 2019 antog kommissionen den årliga strategin för hållbar tillväxt, som inledde 2020 års europeiska termin för samordningen av den ekonomiska politiken. I den togs vederbörlig hänsyn till den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 17 december 2019 antog kommissionen, på grundval av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 (2), även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Österrike inte var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning. Samma dag antog kommissionen också en rekommendation till rådets rekommendation om den ekonomiska politiken i euroområdet.

                  (2)

                  Landsrapporten 2020 för Österrike offentliggjordes den 26 februari 2020. Den innehöll en bedömning av Österrikes framsteg avseende de landsspecifika rekommendationer som rådet antog den 9 juli 2019 (3) (de landsspecifika rekommendationerna för 2019), uppföljningen av tidigare års landsspecifika rekommendationer och Österrikes framsteg när det gäller att uppnå sina nationella Europa 2020-mål.

                  (3)

                  Den 11 mars 2020 klassificerade Världshälsoorganisationen officiellt covid-19-utbrottet som en global pandemi. Pandemin utgör ett allvarligt hot mot folkhälsan för medborgare, samhällen och ekonomier. Den leder till hårt ansatta hälso- och sjukvårdssystem, störningar i de globala leveranskedjorna, volatilitet på finansmarknaderna, kraftig påverkan på konsumentefterfrågan och negativa effekter för olika sektorer. Den hotar människors arbeten och inkomster liksom företagens verksamheter. Pandemin har lett till en kraftig ekonomisk chock som redan har fått allvarliga återverkningar i unionen. Den 13 mars 2020 antog kommissionen ett meddelande om en samordnad ekonomisk reaktion på krisen som omfattar alla aktörer på nationell nivå och unionsnivå.

                  (4)

                  Flera medlemsstater har utlyst undantagstillstånd eller infört nödåtgärder. Nödåtgärderna bör vara strikt proportionella, nödvändiga, tidsbegränsade och i linje med europeiska och internationella standarder. De bör vara föremål för demokratisk tillsyn och oberoende rättslig prövning.

                  (5)

                  Den 20 mars 2020 antog kommissionen ett meddelande om aktivering av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten. Den allmänna undantagsklausulen, som fastställs i artiklarna 5.1, 6.3, 9.1 och 10.3 i förordning (EG) nr 1466/97 och artiklarna 3.5 och 5.2 i rådets förordning (EG) nr 1467/97 (4), underlättar samordningen av budgetpolitiken vid en allvarlig konjunkturnedgång. I sitt meddelande av den 20 mars 2020 ansåg kommissionen, mot bakgrund av den förväntade allvarliga konjunkturnedgången till följd av covid-19-pandemin, att villkoren för att aktivera den allmänna undantagsklausulen var uppfyllda och uppmanade rådet att godkänna denna slutsats. Den 23 mars 2020 instämde medlemsstaternas finansministrar i kommissionens bedömning. De var överens om att den allvarliga ekonomiska nedgången kräver beslutsamma, långtgående och samordnade åtgärder. Aktiveringen av den allmänna undantagsklausulen medger en tillfällig avvikelse från anpassningsbanan mot det medelfristiga budgetmålet, förutsatt att detta inte äventyrar de offentliga finansernas hållbarhet på medellång sikt. När det gäller den korrigerande delen kan rådet, på grundval av en rekommendation från kommissionen, även besluta att anta en reviderad finanspolitisk strategi. Den allmänna undantagsklausulen innebär inte att stabilitets- och tillväxtpaktens förfaranden avbryts. Den tillåter att medlemsstaterna avviker från de budgetkrav som normalt skulle gälla, samtidigt som den ger kommissionen och rådet möjlighet att vidta nödvändiga politiska samordningsåtgärder inom ramen för pakten.

                  (6)

                  Det krävs fortsatta åtgärder för att begränsa och bekämpa spridningen av covid-19-pandemin, stärka de nationella hälso- och sjukvårdssystemens resiliens, mildra de socioekonomiska konsekvenserna av pandemin genom stödåtgärder till företag och hushåll och säkerställa adekvata arbetsmiljöförhållanden så att den ekonomiska verksamheten kan återupptas. Unionen bör använda alla tillgängliga verktyg för att stödja medlemsstaternas insatser inom dessa områden. Samtidigt bör medlemsstaterna och unionen samarbeta för att förbereda de åtgärder som krävs för en återgång till normalt fungerande samhällen och ekonomier och till en hållbar tillväxt, varvid bland annat den gröna och digitala omställningen integreras och lärdomar dras av krisen.

                  (7)

                  Covid-19-krisen har visat på den inre marknadens flexibilitet när det gäller att anpassa sig till extraordinära omständigheter. För att säkerställa en snabb och smidig övergång till återhämtningsfasen och fri rörlighet för varor, tjänster och arbetstagare bör dock de extraordinära åtgärder som hindrar den inre marknaden från att fungera normalt upphävas så snart de inte längre är nödvändiga. Den nuvarande krisen har visat på behovet av tydliga krisberedskapsplaner, särskilt inom hälso- och sjukvården. De centrala inslagen i arbetet med att ta fram mer omfattande krisberedskapsplaner innefattar förbättrade inköpsstrategier, diversifierade leveranskedjor och strategiska reserver av viktig utrustning.

                  (8)

                  Unionslagstiftaren har redan ändrat de relevanta lagstiftningsramarna genom Europaparlamentets och rådets förordningar (EU) 2020/460 (5) och (EU) 2020/558 (6) för att ge medlemsstaterna möjlighet att mobilisera alla outnyttjade resurser från de europeiska struktur- och investeringsfonderna så att de kan hantera de extraordinära konsekvenserna av covid-19-pandemin. Dessa ändringar kommer att tillhandahålla ytterligare flexibilitet samt förenklade och effektiviserade förfaranden. För att minska trycket på kassaflödena kan medlemsstaterna också dra nytta av en medfinansieringsgrad på 100 % från unionsbudgeten under räkenskapsåret 2020–2021. Österrike uppmanas att fullt ut utnyttja dessa möjligheter för att hjälpa de personer och sektorer som drabbats hårdast.

                  (9)

                  Covid-19-pandemins socioekonomiska konsekvenser kommer troligtvis att vara ojämnt fördelade mellan regioner på grund av olika specialiseringsmönster – i synnerhet i regioner som är påtagligt beroende av turism. Detta medför en risk för ökande regionala skillnader inom Österrike. I kombination med risken för en tillfällig upplösning av konvergensprocessen mellan medlemsstaterna krävs i den nuvarande situationen riktade politiska insatser.

                  (10)

                  Österrike lade fram sitt nationella reformprogram för 2020 den 14 april 2020 och sitt stabilitetsprogram för samma år den 30 april 2020. De två programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas.

                  (11)

                  Österrike omfattas för närvarande av stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del och av skuldkriteriet.

                  (12)

                  Enligt den tekniska uppdateringen av stabilitetsprogrammet för 2020 planerar regeringen en försämring av det samlade saldot i de offentliga finanserna från ett överskott på 0,7 % av bruttonationalprodukten (BNP) 2019 till ett underskott på 8,0 % av BNP 2020. Underskottet väntas minska till 1,9 % av BNP 2021. Efter att ha sjunkit till 70,4 % av BNP 2019 väntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP öka till 81,4 % 2020 enligt stabilitetsprogrammet för 2020. De makroekonomiska och finanspolitiska prognoserna påverkas av stor osäkerhet på grund av covid-19-pandemin.

                  (13)

                  Som svar på covid-19-pandemin, och som del av en samordnad unionsstrategi, har Österrike antagit budgetåtgärder i god tid för att öka kapaciteten i sitt hälso- och sjukvårdssystem, begränsa pandemin och hjälpa de personer och sektorer som drabbats hårdast. Enligt stabilitetsprogrammet för 2020 uppgick dessa budgetåtgärder till 5,0 % av BNP. Åtgärderna omfattar en förstärkning av hälso- och sjukvården, nödhjälp till utsatta företag och system för korttidsarbete. Dessutom har Österrike aviserat åtgärder som, även om de inte har någon direkt budgetpåverkan, kommer att bidra till att tillhandahålla likviditetsstöd till företagen och som enligt stabilitetsprogrammet för 2020 uppskattas till 5,0 % av BNP. Dessa åtgärder omfattar anstånd med inkomstskatt för privatpersoner och företag (2,6 % av BNP) samt lånegarantier (2,4 % av BNP). Sammantaget ligger de åtgärder som Österrike har vidtagit i linje med riktlinjerna i kommissionens meddelande av den 13 mars 2020. Ett fullständigt genomförande av nödåtgärderna och de finanspolitiska stödåtgärderna, följt av en omläggning av finanspolitikens inriktning mot att uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt när det ekonomiska läget medger detta, kommer att bidra till att bevara hållbarheten i de offentliga finanserna på medellång sikt.

                  (14)

                  På grundval av kommissionens vårprognos 2020 beräknas Österrikes saldo i de offentliga finanserna vid oförändrad politik uppgå till -6,1 % av BNP 2020 och -1,9 % av BNP 2021. Den offentliga skuldkvoten väntas uppgå till 78,8 % av BNP 2020 och 75,8 % av BNP 2021.

                  (15)

                  Den 20 maj 2020 utfärdade kommissionen en rapport i enlighet med artikel 126.3 i fördraget på grund av Österrikes planerade överträdelse av underskottsgränsen på 3 % av BNP 2020. Sammantaget visar kommissionens analys att underskottskriteriet enligt definitionen i fördraget och i förordning (EG) nr 1467/97 inte är uppfyllt.

                  (16)

                  Österrikes regering har vidtagit extraordinära åtgärder för att bekämpa spridningen av covid-19. Den har infört strikta regler gällande karantän och social distansering, och frigjort betydande medel till hälso- och sjukvårdssystemet för inköp av utrustning och material, förstärkt laboratoriekapaciteten och stärkt personalkapaciteten. Primärvården har haft en osedvanligt hög belastning på grund av en drastisk ökning av behovet av distanskonsultationer, läkarbesök och förfrågningar om hembesök. Den snabba spridningen av covid-19-pandemin har haft en kraftig påverkan på Österrikes ekonomi. Nationella och internationella åtgärder för att begränsa spridningen av viruset har drabbat både utbuds- och efterfrågesidan, vilket har lett till en omfattande nedgång. BNP beräknas därför minska med 5,5 % för 2020, vilket är mer än under den ekonomiska och finansiella krisen 2008–2009. Mot bakgrund av den relativt snabba minskningen av nya smittofall var Österrike en av de första medlemsstaterna att avisera lättnader i restriktionerna med början i mitten av april. För att undvika långvarig ekonomisk skada och för att dämpa krisens effekter på sysselsättning och samhälle har regeringen antagit ett omfattande åtgärdspaket (cirka 10 % av BNP) för att stödja Österrikes ekonomi. Paketet inbegriper ett system för korttidsarbete (Kurzarbeit), där arbetstiden kan minskas med upp till 90 % i genomsnitt under en angiven period och arbetsgivarna ersätts med 80–90 % av den anställdas senaste nettoinkomst, beroende på den senaste bruttoinkomsten. Det omfattande åtgärdspaketet för företag och egenföretagare syftar till att förebygga tillfälliga likviditetsproblem och ger direkt stöd i synnerhet till hårt drabbade företag och branscher, med ett särskilt fokus på små och medelstora företag. Åtgärderna inbegriper transfereringar, likviditetsstöd genom lån, garantier, kapitaltillskott och skatteuppskov. Vid utformningen och genomförandet av åtgärderna måste banksektorns motståndskraft beaktas.

                  (17)

                  Österrikes hälso- och sjukvårdssystem har hittills hanterat covid-19-pandemin med gott resultat. En utökning av primär- och öppenvårdstjänster med fokus på hälsofrämjande och sjukdomsförebyggande insatser skulle bidra till att ytterligare förbättra folkhälsan. Genom mer ändamålsenliga offentliga upphandlingar och generiska läkemedel skulle kostnadseffektiviteten kunna öka samtidigt som hög kvalitet bevaras. Dessutom står Österrikes system för långvarig vård och omsorg inför strukturella och offentligfinansiella utmaningar, vilka hittills inte har hanterats i tillräcklig omfattning. Genom systemet tillhandahålls tjänster av jämförelsevis hög kvalitet, men man har bemanningsproblem, som har blivit ännu mer påtagliga och tydliga under den rådande krisen. Sektorn för långvarig vård och omsorg förlitar sig i hög grad på arbetstagare från andra medlemsstater, vilket visar på behovet av att säkra fri rörlighet för gränsöverskridande arbetare. En skälig ersättning skulle dessutom bidra till att göra sjuksköterskeyrket mer attraktivt.

                  (18)

                  Skattepolitiken spelar en viktig roll i att stödja hushåll och företag under åtgärderna för att motverka covid-19-pandemin och kommer att vara en viktig bidragande faktor för den ekonomiska återhämtningen efter covid-19-krisen. Österrike har en skattemix som kännetecknas av en hög beskattning av arbete, medan inkomstpotentialen hos förmögenhets- och miljöskatter fortfarande är i stort sett outnyttjad. Dessutom skulle konsumtionsskatterna kunna effektiviseras. Skattereformer kan bidra till en skatteväxling mot källor som är mindre skadliga för en inkluderande och hållbar tillväxt och ge en stabil grund för återhämtning. I synnerhet tyder en bristande användning av skatter på alkohol och tobak, föroreningar och resursförbrukning på outnyttjade styreffekter och inkomstpotential. Den ojämna, men generellt låga, nivån på energibeskattningen undergräver dess effektivitet och ändamålsenlighet som politiskt verktyg för att skapa incitament till en miljövänlig förbrukning. I synnerhet kan en enhetlig beskattning av koldioxidutsläpp göra klimatvänliga energikällor mer konkurrenskraftiga och skapa utrymme i de offentliga finanserna för en sänkning av skatter med mer snedvridande effekter. Högre koldioxidskatter kan bidra till en internalisering av föroreningarnas sociala kostnader, få konsumenterna att i högre grad använda förnybara källor och uppmuntra investerare att satsa på klimatvänlig teknik. Slutligen kan en ökad användning av förmögenhetsskatter bidra till ett rättvisare skattesystem, särskilt med tanke på Österrikes fortsatt höga förmögenhetsklyftor. I synnerhet har de periodiska fastighets- och arvsskatterna visat sig vara relativt tillväxtfrämjande och progressiva, och de bör inte förbises när det handlar om att generera skatteintäkter för att återställa de offentliga finanserna.

                  (19)

                  Österrike har visserligen uppnått goda resultat vad gäller den sociala resultattavlan för den europeiska pelaren för sociala rättigheter, men brister i omfattningen kan innebära att utsatta grupper saknar inkomstskydd under covid-19-krisen och kan komma att kräva ytterligare åtgärder. Samtidigt som ungdomsarbetslösheten ökar är det arbetslösa, långtidsarbetslösa, arbetstagare med atypisk anställning och utlandsfödda som löper särskilt stor risk att drabbas av fattigdom. Aktiva arbetsmarknadsåtgärder som ger möjligheter till livslångt lärande och kompetensutveckling kommer att ha fortsatt stor betydelse. Missgynnade elever, vilket inbegriper elever med funktionsnedsättning, drabbas särskilt hårt i omständigheter som kräver distansundervisning. Omkring 10 % av eleverna under 15 år saknar tillgång till en virtuell inlärningsmiljö, och Österrikes regering har som en reaktion på covid-19-krisen vidtagit åtgärder för att ge berörda elever tillgång till datorer. Redan befintliga skillnader i utbildningsnivå, som är kopplade till socioekonomisk bakgrund och migrantbakgrund, riskerar dock att förvärras. En återhämtningsstrategi som förbättrar tillgången till inkluderande förskoleverksamhet och barnomsorg av god kvalitet, som har visat sig motverka sociala skillnader, kan ge socioekonomiska fördelar på medellång och lång sikt och ge kvinnor möjlighet att få fullständig tillgång till arbetsmarknaden. Den totala sysselsättningsgraden för kvinnor var hög före krisen men närmare hälften av dem arbetade deltid (vilket hänger samman med skolornas och barnomsorgens korta öppettider), något som har lett till en betydande ojusterad löneklyfta mellan könen.

                  (20)

                  Hur verkningsfulla stödåtgärderna till följd av covid-19 är, i fråga om att hjälpa hårt pressade företag, bevara företagsklimatet och undvika insolvens, beror på om offentliga myndigheter och förmedlare kan genomföra dem snabbt och utan onödig byråkrati. Uppstartsföretag och expanderande företag kan behöva särskilt stöd, t.ex. i form av att offentliga institutioner förvärvar aktieposter och incitament för riskkapitalfonder att investera mer i sådana företag. Syftet är att stärka dessa företag, som är avgörande för återhämtningen, men också att undvika nödförsäljningar av strategiskt viktiga europeiska företag. Utöver finansieringsstöd behöver hårt pressade företag, särskilt mindre företag, även ett gynnsamt företagsklimat. Administrativa bördor och tunga regelverk medför kostnader som företagen inte har råd med i detta läge. Insatser för att minska onödiga bördor och tillhandahålla effektiva digitala offentliga tjänster är ett verkningsfullt sätt att ge företagen omedelbart och konkret stöd utan att det belastar skattebetalarna. Insolvensreglerna bör vara inriktade på förebyggande åtgärder men också på en snabb avveckling och möjlighet till en andra chans. Problemlösningsnätverk, t.ex. Solvit, hjälper företag när det råder störningar på den inre marknaden, och de behöver adekvata resurser.

                  (21)

                  För att främja den ekonomiska återhämtningen kommer det att vara viktigt att tidigarelägga mogna offentliga investeringsprojekt och stimulera privata investeringar, inbegripet genom relevanta reformer. Den här satsningen kommer att vara mest verkningsfull när den fokuseras på innovation, digitalisering och den gröna omställningen så att produktiviteten kan öka och en hållbar konkurrenskraft säkerställas. Österrikes forsknings- och utvecklingsintensitet har varit en av de högsta inom unionen, men man har släpat efter innovationsledare när det gäller innovationsresultat. Även om många företags forskningsbudgetar är pressade nu, är det ännu viktigare att omsätta Österrikes FoU-insatser i vetenskaplig spetskompetens och avancerad innovation, bevara de offentliga investeringarna i grundforskning och tillämpad forskning och säkerställa finansiering med eget kapital för innovativa tillväxtföretag. Digitaliseringen är fortfarande mycket viktig för att man ska kunna öppna ekonomin och göra förberedelser för ”det nya normalläget” efter nedstängningen med anledning av covid-19. Dålig spridning av digital teknik och digitala affärsmodeller bland mindre företag utgör en flaskhals för produktivitetstillväxten. Även om österrikarnas digitala färdigheter generellt ligger över EU-genomsnittet är det inte tillräckligt många studenter som tar examen från datautbildningar för att det ska räcka till alla lediga platser. En ökning av t.ex. e-handel, arbete från hemmet och e-förvaltning kommer att kräva större investeringar i infrastruktur (inbegripet 5G och bredband på landsbygden), utrustning och kompetens.

                  (22)

                  Österrikes omställning till en klimatneutral ekonomi kommer att kräva avsevärda privata och offentliga investeringar under lång tid. Österrikes nationella energi- och klimatplan innehåller betydande utmaningar när det gäller att nå målet 2030 för utsläpp av växthusgaser som inte omfattas av EU:s utsläppshandelssystem. En förbättring av resursproduktiviteten är en viktig drivkraft för framtida tillväxt samtidigt som effekterna på miljön minimeras. Det är viktigt att minska de transportrelaterade utsläppen för att man ska kunna uppfylla luftkvalitetsnormer och klimatmål. Genom att tidigarelägga och eftersträva nya investeringar som stöd för den gröna omställningen kan nya gröna jobb skapas och ekonomin snabbt få upp farten, i nästa skede efter hanteringen av covid-19-krisen. Investeringar i miljöinnovation skulle öka produktiviteten samtidigt som Österrikes ekologiska fotavtryck skulle bli mindre. Programplaneringen för Fonden för en rättvis omställning, som är föremål för ett förslag från kommissionen, för perioden 2021–2027 kan hjälpa Österrike att hantera en del av de utmaningar som omställningen till en klimatneutral ekonomi innebär, särskilt inom de områden som anges i bilaga D till landsrapporten 2020. Detta skulle ge Österrike möjlighet att på bästa sätt använda den fonden.

                  (23)

                  Medan de landsspecifika rekommendationer som anges i denna rekommendation (de landsspecifika rekommendationerna för 2020) är inriktade på hur de socioekonomiska effekterna av covid-19-pandemin ska hanteras och den ekonomiska återhämtningen underlättas, berörde de landsspecifika rekommendationerna för 2019 också reformer som är avgörande för att kunna hantera strukturella utmaningar på medellång och lång sikt. De landsspecifika rekommendationerna för 2019 är fortsatt aktuella och kommer att fortsätta att övervakas inom ramen för nästa års europeiska planeringstermin. Detta inbegriper de landsspecifika rekommendationerna för 2019 avseende investeringsrelaterade ekonomiska strategier. 2019 års landsspecifika rekommendationer bör beaktas i sin helhet vid den strategiska programplaneringen för sammanhållningspolitiska medel efter 2020, inbegripet riskreducerande åtgärder och strategier för att lätta på restriktionerna med avseende på den rådande krisen.

                  (24)

                  Den europeiska planeringsterminen utgör en ram för en kontinuerlig samordning av den ekonomiska politiken och sysselsättningspolitiken i unionen, vilket kan bidra till en hållbar ekonomi. I sina nationella reformprogram för 2020 har medlemsstaterna utvärderat de framsteg som gjorts med genomförandet av FN:s mål för hållbar utveckling. Genom att säkerställa ett fullständigt genomförande av de landsspecifika rekommendationerna för 2020 kommer Österrike att bidra till att uppnå målen för hållbar utveckling och till de gemensamma insatserna för att säkerställa en konkurrenskraftig hållbarhet i unionen.

                  (25)

                  Det är viktigt med en nära samordning mellan ekonomierna i Ekonomiska och monetära unionen för att man ska kunna åstadkomma en snabb återhämtning från de ekonomiska konsekvenserna av covid-19-pandemin. I egenskap av en medlemsstat som har euron som valuta bör Österrike säkerställa att dess politik förblir i linje med rekommendationerna för euroområdet 2020 och samordnas med övriga medlemsstater som har euron som valuta samtidigt som den politiska vägledningen från Eurogruppen beaktas.

                  (26)

                  Kommissionen har inom ramen för 2020 års europeiska planeringstermin gjort en omfattande analys av Österrikes ekonomiska politik och redogjort för den i 2020 års landsrapport. Kommissionen har även bedömt stabilitetsprogrammet för 2020, det nationella reformprogrammet för 2020 och uppföljningen av de landsspecifika rekommendationer Österrike har fått tidigare år. Kommissionen har beaktat inte bara deras relevans för hållbarheten i finanspolitiken och den socioekonomiska politiken i Österrike utan också att unionens regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i unionen genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på unionsnivå.

                  (27)

                  Mot bakgrund av denna bedömning har rådet granskat stabilitetsprogrammet för 2020, och dess yttrande (7) återspeglas särskilt i rekommendation 1 nedan.

            HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Österrike att 2020 och 2021 vidta följande åtgärder:

                  1.

                  Vidta alla nödvändiga åtgärder, i enlighet med den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten, för att effektivt hantera covid-19-pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. När de ekonomiska förhållandena medger det, driva en finanspolitik som syftar till att nå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas. Förbättra hälso- och sjukvårdens resiliens genom att stärka folkhälsan och primärvården.

                  2.

                  Säkerställa lika möjligheter inom utbildning och ökat digitalt lärande.

                  3.

                  Säkerställa ett effektivt genomförande av likviditets- och stödåtgärder, särskilt för små och medelstora företag, och minska den administrativa bördan och regelbördan. Tidigarelägga mogna offentliga investeringsprojekt och främja privata investeringar för att stödja den ekonomiska återhämtningen. Inrikta investeringarna på den gröna och digitala omställningen, särskilt grundforskning och tillämpad forskning, innovation, hållbara transporter samt ren och effektiv produktion och användning av energi.

                  4.

                  Skapa en effektivare skattemix som bättre stöder en hållbar tillväxt för alla.

         Utfärdad i Bryssel den 20 juli 2020.

               På rådets vägnar

            J. KLOECKNER

               Ordförande

         (1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

         (2)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (EUT L 306, 23.11.2011, s. 25).

         (3)  EUT C 301, 5.9.2019, s. 117.

         (4)  Rådets förordning (EG) nr 1467/97 av den 7 juli 1997 om påskyndande och förtydligande av tillämpningen av förfarandet vid alltför stora budgetunderskott (EGT L 209, 2.8.1997, s. 6).

         (5)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/460 av den 30 mars 2020 om ändring av förordningarna (EU) nr 1301/2013, (EU) nr 1303/2013 och (EU) nr 508/2014 vad gäller särskilda åtgärder för att mobilisera investeringar i medlemsstaternas hälso- och sjukvårdssystem samt i andra sektorer av deras ekonomier som reaktion på covid-19-utbrottet (Investeringsinitiativ mot effekter av coronavirus) (EUT L 99, 31.3.2020, s. 5).

         (6)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/558 av den 23 april 2020 om ändring av förordningarna (EU) nr 1301/2013 och (EU) nr 1303/2013 vad gäller särskilda åtgärder för att tillhandahålla extraordinär flexibilitet vid användningen av de europeiska struktur- och investeringsfonderna för att hantera covid-19-utbrottet (EUT L 130, 24.4.2020, s. 1).

         (7)  Enligt artikel 5.2 i förordning (EG) nr 1466/97.


title: Rådets rekommendation av den 20 juli 2020 om Polens nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Polens konvergensprogram 2020 2020/C 282/21

text:
               26.8.2020

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 282/135

      RÅDETS REKOMMENDATION
      av den 20 juli 2020
      om Polens nationella reformprogram 2020 med avgivande av rådets yttrande om Polens konvergensprogram 2020
      (2020/C 282/21)
      EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
      med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,
      med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 9.2,
      med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,
      med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,
      med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,
      med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,
      med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,
      med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,
      med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och
      av följande skäl:

                  (1)

                  Den 17 december 2019 antog kommissionen den årliga strategin för hållbar tillväxt, som inledde 2020 års europeiska termin för samordningen av den ekonomiska politiken. I den togs vederbörlig hänsyn till den europeiska pelaren för sociala rättigheter som proklamerades av Europaparlamentet, rådet och kommissionen den 17 november 2017. Den 17 december 2019 antog kommissionen, på grundval av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 (2), även rapporten om förvarningsmekanismen, enligt vilken Polen inte var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning.

                  (2)

                  Landsrapporten 2020 för Polen offentliggjordes den 26 februari 2020. Den innehöll en bedömning av Polens framsteg avseende de landsspecifika rekommendationer som rådet antog den 9 juli 2019 (3) (de landsspecifika rekommendationerna för 2019), uppföljningen av tidigare års landsspecifika rekommendationer och Polens framsteg när det gäller att uppnå sina nationella Europa 2020-mål.

                  (3)

                  Den 11 mars 2020 klassificerade Världshälsoorganisationen officiellt covid-19-utbrottet som en global pandemi. Pandemin utgör ett allvarligt hot mot folkhälsan för medborgare, samhällen och ekonomier. Den leder till hårt ansatta hälso- och sjukvårdssystem, störningar i de globala leveranskedjorna, volatilitet på finansmarknaderna, kraftig påverkan på konsumentefterfrågan och negativa effekter för olika sektorer. Den hotar människors arbeten och inkomster liksom företagens verksamheter. Pandemin har lett till en kraftig ekonomisk chock som redan har fått allvarliga återverkningar i unionen. Den 13 mars 2020 antog kommissionen ett meddelande om en samordnad ekonomisk reaktion på krisen som omfattar alla aktörer på nationell nivå och unionsnivå.

                  (4)

                  Flera medlemsstater har utlyst undantagstillstånd eller infört nödåtgärder. Nödåtgärderna bör vara strikt proportionella, nödvändiga, tidsbegränsade och i linje med europeiska och internationella standarder. De bör vara föremål för demokratisk tillsyn och oberoende rättslig prövning.

                  (5)

                  Den 20 mars 2020 antog kommissionen ett meddelande om aktivering av den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten. Den allmänna undantagsklausulen, som fastställs i artiklarna 5.1, 6.3, 9.1 och 10.3 i förordning (EG) nr 1466/97 och artiklarna 3.5 och 5.2 i rådets förordning (EG) nr 1467/97 (4), underlättar samordningen av budgetpolitiken vid en allvarlig konjunkturnedgång. I sitt meddelande av den 20 mars 2020 ansåg kommissionen, mot bakgrund av den förväntade allvarliga konjunkturnedgången till följd av covid-19-pandemin, att villkoren för att aktivera den allmänna undantagsklausulen var uppfyllda och uppmanade rådet att godkänna denna slutsats. Den 23 mars 2020 instämde medlemsstaternas finansministrar i kommissionens bedömning. De var överens om att den allvarliga ekonomiska nedgången kräver beslutsamma, långtgående och samordnade åtgärder. Aktiveringen av den allmänna undantagsklausulen medger en tillfällig avvikelse från anpassningsbanan mot det medelfristiga budgetmålet, förutsatt att detta inte äventyrar de offentliga finansernas hållbarhet på medellång sikt. När det gäller den korrigerande delen kan rådet, på grundval av en rekommendation från kommissionen, även besluta att anta en reviderad finanspolitisk strategi. Den allmänna undantagsklausulen innebär inte att stabilitets- och tillväxtpaktens förfaranden avbryts. Den tillåter att medlemsstaterna avviker från de budgetkrav som normalt skulle gälla, samtidigt som den ger kommissionen och rådet möjlighet att vidta nödvändiga politiska samordningsåtgärder inom ramen för pakten.

                  (6)

                  Det krävs fortsatta åtgärder för att begränsa och bekämpa spridningen av covid-19-pandemin, stärka de nationella hälso- och sjukvårdssystemens resiliens, mildra de socioekonomiska konsekvenserna av pandemin genom stödåtgärder till företag och hushåll och säkerställa adekvata arbetsmiljöförhållanden så att den ekonomiska verksamheten kan återupptas. Unionen bör använda alla tillgängliga verktyg för att stödja medlemsstaternas insatser inom dessa områden. Samtidigt bör medlemsstaterna och unionen samarbeta för att förbereda de åtgärder som krävs för en återgång till normalt fungerande samhällen och ekonomier och till en hållbar tillväxt, varvid bland annat den gröna och digitala omställningen integreras och lärdomar dras av krisen.

                  (7)

                  Covid-19-krisen har visat på den inre marknadens flexibilitet när det gäller att anpassa sig till extraordinära omständigheter. För att säkerställa en snabb och smidig övergång till återhämtningsfasen och fri rörlighet för varor, tjänster och arbetstagare bör dock de extraordinära åtgärder som hindrar den inre marknaden från att fungera normalt upphävas så snart de inte längre är nödvändiga. Den nuvarande krisen har visat på behovet av krisberedskapsplaner inom hälso- och sjukvården. De centrala inslagen i arbetet med att ta fram mer omfattande krisberedskapsplaner innefattar förbättrade inköpsstrategier, diversifierade leveranskedjor och strategiska reserver av viktig utrustning.

                  (8)

                  Unionslagstiftaren har redan ändrat de relevanta lagstiftningsramarna genom Europaparlamentets och rådets förordningar (EU) 2020/460 (5) och (EU) 2020/558 (6) för att ge medlemsstaterna möjlighet att mobilisera alla outnyttjade resurser från de europeiska struktur- och investeringsfonderna så att de kan hantera de extraordinära konsekvenserna av covid-19-pandemin. Dessa ändringar kommer att tillhandahålla ytterligare flexibilitet samt förenklade och effektiviserade förfaranden. För att minska trycket på kassaflödena kan medlemsstaterna också dra nytta av en medfinansieringsgrad på 100 % från unionsbudgeten under räkenskapsåret 2020–2021. Polen uppmanas att fullt ut utnyttja dessa möjligheter för att hjälpa de personer och sektorer som drabbats hårdast.

                  (9)

                  Covid-19-pandemins socioekonomiska konsekvenser kommer troligtvis att vara ojämnt fördelade mellan regioner på grund av olika specialiseringsmönster. Detta medför en risk för ökande territoriella skillnader inom Polen. I kombination med risken för en tillfällig upplösning av konvergensprocessen mellan medlemsstaterna krävs i den nuvarande situationen riktade politiska insatser.

                  (10)

                  Polen lade fram sitt nationella reformprogram för 2020 den 29 april 2020 och sitt konvergensprogram för samma år den 30 april 2020. De två programmen har bedömts samtidigt för att deras inbördes kopplingar ska kunna beaktas.

                  (11)

                  Polen omfattas för närvarande av stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del.

                  (12)

                  Den 13 juli 2018 rekommenderade rådet Polen att säkerställa att den nominella ökningen av de primära offentliga nettoutgifterna (7) inte överstiger 4,2 % 2019, vilket motsvarar en årlig strukturell anpassning på minst 0,6 % av bruttonationalprodukten (BNP). I kommissionens samlade bedömning bekräftas en betydande avvikelse från den rekommenderade anpassningsbanan mot det medelfristiga budgetmålet 2019 samt 2018 och 2019 sammantaget. Eftersom den allmänna undantagsklausulen aktiverats är det emellertid inte motiverat med fler åtgärder inom ramen för förfarandet vid betydande avvikelse för Polen.

                  (13)

                  Enligt konvergensprogrammet för 2020 planerar regeringen en försämring av det samlade saldot i de offentliga finanserna från ett underskott på 0,7 % av BNP 2019 till ett underskott på 8,4 % av BNP 2020. Efter att ha sjunkit till 46,0 % av BNP 2019 väntas den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP öka till 55,2 % 2020. De makroekonomiska och finanspolitiska prognoserna påverkas av stor osäkerhet på grund av covid-19-pandemin.

                  (14)

                  Som svar på covid-19-pandemin, och som del av en samordnad unionsstrategi, har Polen antagit budgetåtgärder i god tid för att öka kapaciteten i sitt hälso- och sjukvårdssystem, begränsa pandemin och hjälpa de personer och sektorer som drabbats hårdast. Enligt konvergensprogrammet för 2020 uppgår dessa budgetåtgärder till 3,2 % av BNP, och inbegriper bidrag till egenföretagare och anställda med atypiska anställningsformer, dispens för företag gällande sociala avgifter (de ska betalas av staten) och lönestödssystem för vissa företag. Dessutom har Polen aviserat åtgärder som, även om de inte har någon direkt budgetpåverkan, kommer att bidra till att tillhandahålla likviditetsstöd till företagen, såsom lånegarantier för företag. De varierande effekterna på de offentliga finanserna av de budgetåtgärder som anges i konvergensprogrammet beror främst på hanteringen av lån till företag. I enlighet med myndigheternas tillkännagivanden utgår kommissionens vårprognos 2020 från antagandet att lån motsvarande cirka 2,75 procentenheter av BNP kommer att omvandlas till bidrag och därmed redovisas som utgifter för 2020. Sammantaget ligger de åtgärder som Polen har vidtagit i linje med riktlinjerna i kommissionens meddelande av den 13 mars 2020. Ett fullständigt genomförande av nödåtgärderna och de finanspolitiska stödåtgärderna, följt av en omläggning av finanspolitikens inriktning mot att uppnå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt när det ekonomiska läget medger detta, kommer att bidra till att bevara hållbarheten i de offentliga finanserna på medellång sikt.

                  (15)

                  På grundval av kommissionens vårprognos 2020 beräknas Polens saldo i de offentliga finanserna vid oförändrad politik uppgå till -9,5 % av BNP 2020 och -3,8 % av BNP 2021. Den offentliga skuldkvoten väntas ligga kvar under 60 % av BNP 2020 och 2021.

                  (16)

                  Den 20 maj 2020 utfärdade kommissionen en rapport i enlighet med artikel 126.3 i fördraget på grund av Polens planerade överträdelse av underskottsgränsen på 3 % av BNP 2020. Sammantaget visar kommissionens analys att underskottskriteriet enligt definitionen i fördraget och i förordning (EG) nr 1467/97 inte är uppfyllt.

                  (17)

                  Covid-19-pandemin har gjort att Polen hamnat i en ny social och ekonomisk situation. För första gången på nästan trettio år väntas en konjunkturnedgång under 2020. Enligt regeringens uppgifter har pandemins inverkan på befolkningens hälsa varit jämförelsevis liten, bland annat tack vare att man tidigt vidtog extraordinära åtgärder, såsom strikt karantän och social distansering. Hittills har de mest negativa konsekvenserna märkts av inom tjänstesektorn (inbegripet transport, grossist- och detaljhandel och nöjen) och inom produktion, på grund av avbrott i leveranskedjorna. För att balansera den ekonomiska effekten av de införda restriktionerna har regeringen vidtagit åtgärder motsvarande cirka 9 % av Polens BNP (underskottsökande åtgärder och likviditetsåtgärder sammantaget), vilket inbegriper unionsfinansiering. Detta stöds även av åtgärder för likviditetsstöd från Polens centralbank. Regeringens stöd fokuserar på att stabilisera ekonomin på kort sikt genom att stödja anställdas inkomst, bistå med finansiering för företag som riskerar minskade intäkter, stärka hälso- och sjukvårdssektorns resiliens och reaktionsförmåga samt stärka det finansiella systemet. Det inbegriper även ett investeringsprogram för att stödja ekonomisk återhämtning på medellång sikt. Det råder en hög allmän efterfrågan på politiska åtgärder, t.ex. befrielse från sociala avgifter, förmåner för anställda i företag som avbryter sin verksamhet samt tillgång till lån för mikroföretag. Covid-19-pandemin beräknas bidra till en minskning av BNP med 4,3 % 2020, följt av en återhämtning på 4,1 % 2021.

                  (18)

                  Covid-19-pandemin har gjort det nödvändigt att vidta extraordinära åtgärder i hälso- och sjukvårdssystemet. Det har lagts betydande belopp på exempelvis inköp av hälso- och sjukvårdsrelaterad utrustning och förnödenheter, en ökad sjukhus- och laboratoriekapacitet samt en stärkt bemanningskapacitet. Dessutom behöver ytterligare resurser anslås för att kompensera för andra hälso- och sjukvårdstjänster och för investeringar som senarelagts eller omriktats. Före covid-19-utbrottet uppgick de offentliga utgifterna för hälso- och sjukvårdssystemet till 4,8 % av BNP, vilket är under unionsgenomsnittet på 7 % av BNP 2018. Detta och en mindre optimal fördelning av medel begränsar hälso- och sjukvårdssystemets verksamhet och tillgången till det. Under 2018 rapporterade 4,2 % av befolkningen i Polen icke tillgodosedda vårdbehov, vilket avsevärt överstiger unionsgenomsnittet på 2 %. Antalet praktiserande läkare och sjuksköterskor i förhållande till befolkningsmängden är fortfarande bland de lägsta i unionen, och fördelningen av vårdpersonal är ojämn runt om i landet. Folkhälsovården, e-hälsovården och primärvården, som är avgörande för att förbättra förebyggande insatser och tillgång och för att göra systemet resilient mot framtida utmaningar, är fortfarande underutvecklade. Pandemin har påverkat inrättningar för långvarig vård och omsorg, där många boende tillhör en högriskgrupp.

                  (19)

                  Covid-19-pandemin kommer att ha en betydande påverkan på arbetsmarknaden och bryta de senaste årens trend med minskande arbetslöshet. Arbetslösheten beräknas öka från 3,3 % 2019 till runt 7,5 % 2020, för att därefter återhämta sig något, till 5,3 % 2021. Denna kortsiktiga påverkan riskerar att bli mer strukturell på medellång sikt, i synnerhet för utsatta grupper. Tillfälliga system för korttidsarbete kan vara ett ändamålsenligt verktyg för att bevara jobb, om företagen får tillräckliga incitament att utnyttja dem. Samtidigt har arbetsmarknadsdeltagandet hos vissa grupper, särskilt kvinnor, lågutbildade, äldre och personer med funktionsnedsättning och deras omsorgsgivare, varit fortsatt lågt, trots en fördelaktig utveckling före covid-19-krisen. Migration från länder utanför unionen har hjälpt till att minska bristen på arbetskraft, men ett fortsatt inflöde av migrerande arbetstagare kan vara svårt att uppnå på grund av striktare gränskontroller. Ökade möjligheter till flexibla arbetsformer, t.ex. distansarbete och system för flexibel arbetstid (särskilt för fast anställda), kan därför bidra till att hantera krisen och även underlätta för grupper med lågt arbetskraftsdeltagande att hitta fast anställning. Detta skulle också förbättra arbetsmarknadens motståndskraft under framtida nedgångar.

                  (20)

                  För att mildra de sociala konsekvenserna av covid-19-pandemin, upprätthålla den sociala sammanhållningen och stödja den ekonomiska återhämtningen krävs det betydande skyddsnät. Under senare år har Polen infört ett omfattande program för sociala transfereringar (motsvarande nästan 2,5 % av BNP per år), inbegripet allmänt barnbidrag och en kompletterande engångsersättning som betalas ut till pensionärer varje år. Dessa åtgärder lämnar utrymme för bättre riktat socialt skydd. Samtidigt är andelen som omfattas av sociala förmåner låg för de personer som har lägst inkomst. Den största ökningen av extrem fattigdom som rapporterades i hushållsbudgetundersökningen 2019 var för personer och familjer som lever på bidrag (utom pension och invaliditetspension), vilket visar på svagheterna i det sociala trygghetssystemet. Dessutom ger inte alla slags anställningsavtal tillgång till socialt skydd, som exempelvis lämplig arbetslöshetsersättning, moderskapsförmåner samt förmåner vid sjukdom och invaliditet. Det gör vissa arbetstagare som påverkas av nödåtgärderna mer sårbara och gör att de riskerar att hamna i fattigdom. Nivån på minimiinkomstförmånerna är dessutom under unionsgenomsnittet.

                  (21)

                  Det plötsliga avbrottet i undervisningen på alla utbildningsnivåer har inneburit utmaningar för utbildningssystemet vad gäller att tillhandahålla distansundervisning. För att förebygga ökade ojämlikheter är det viktigt att säkerställa att alla studerande, i synnerhet de med sämre förutsättningar, har tillgång till distansundervisning. Under 2018 levde dock totalt nästan 330 000 elever i hushåll som inte hade någon dator med internetåtkomst. En stor andel av lärarna saknar kompetens att tillhandahålla distansundervisning. Samtidigt kämpar många föräldrar med att stödja digitalt lärande och hemundervisning. Fortsatta åtgärder för att utrusta skolor och lärare med digital infrastruktur och undervisningsmaterial på nätet skulle kunna motverka några av dessa problem och säkerställa kvalitet. Covid-19-krisen belyser den övergripande strukturella utmaningen med att uppnå digital kompetens: nära hälften av den vuxna befolkningen saknar grundläggande digitala färdigheter, och totalt sett är andelen vuxna som deltar i utbildning betydligt lägre än unionsgenomsnittet. De nyligen genomförda reformerna av yrkesutbildningen har inte skapat tillräckliga incitament för arbetsgivare att delta i sådan utbildning, och den arbetsförlagda utbildningen förblir underutnyttjad. Begynnande lärarbrist visar på behovet av att göra läraryrket mer attraktivt.

                  (22)

                  Covid-19-pandemin har kraftigt påverkat arbetsvillkoren för företag, i synnerhet små och medelstora företag och mikroföretag. Att erbjuda arrangemang för distansarbete utgör en utmaning, och endast en tiondel av de polska företagen är tillräckligt digitaliserade för att snabbt kunna anpassa sig till nya förutsättningar. Det främsta hindret för digitaliseringen av små och medelstora företag är den låga nivån av digital kompetens bland ägare, chefer och anställda. Bruket av digital teknik inom den offentliga förvaltningen är viktigt för att kunna säkerställa tillhandahållandet av offentliga tjänster och för att styra de åtgärder som behövs för att övervaka och hantera krisen. Effektiva digitala offentliga tjänster leder dessutom till en minskning av onödiga regelbördor och administrativa bördor, vilket kan vara avgörande under återhämtningsfasen.

                  (23)

                  För att mildra effekterna av covid-19-krisen har Polens regering erbjudit betydande likviditetsstöd genom garantier, lån och villkorade bidrag till drabbade företag, huvudsakligen inriktat mot små och medelstora företag och mikroföretag. De statliga åtgärderna stöds av Polens centralbank, bland annat genom programmet för köp av statsobligationer på sekundärmarknaden samt betydande räntesänkningar. Ett ändamålsenligt och snabbt genomförande av dessa åtgärder med verkningsfullt stöd från förmedlare är väsentligt för att kunna hjälpa företagssektorn att bedriva sin verksamhet och underlätta återhämtningen. Vid utformningen och genomförandet av åtgärderna måste banksektorns motståndskraft beaktas och det finansiella systemets stabilitet övervakas. Möjligheten att bevilja uppskov med betalning av skatt och sociala avgifter och snabbare avtalsenliga utbetalningar från de offentliga myndigheterna innebär också att de drabbade företagens kassaflöde förbättras.

                  (24)

                  För att främja den ekonomiska återhämtningen kommer det att vara viktigt att tidigarelägga mogna offentliga investeringsprojekt och stimulera privata investeringar, inbegripet genom relevanta reformer. Den polska ekonomin är koldioxidintensiv och landets luftkvalitet är bland de sämsta i unionen och medför stora miljö- och hälsoproblem. Att planera och anta ambitiösa åtgärder med avseende på övergången till ren energi i god tid enligt den europeiska gröna given och den nationella energi- och klimatplanen är därför väsentligt. Trots att utbyggnaden av fibernätet i Polen är större än unionsgenomsnittet och betydande framsteg har gjorts de senaste åren vad gäller användningen av ultrasnabbt och mobilt bredband är Polen fortfarande långt från sina uppsatta uppkopplingsmål. Återhämtningen skulle kunna stödjas ytterligare av betydande investeringar i hållbar transportinfrastruktur för att förbättra förbindelserna mellan ytterområden och centrum för ekonomisk verksamhet. Polen kommer allt mer att förlita sig på vetenskap och innovation för att säkerställa långsiktig hållbar ekonomisk tillväxt och konkurrenskraft. De allmänna utgifterna för forskning och utveckling i förhållande till BNP ligger fortfarande under unionsgenomsnittet och trots synbara framsteg på många politiska delområden inom landets innovationsekosystem är samarbetet mellan forskning och näringsliv fortfarande ett stort hinder på Polens väg mot stärkt innovation. Programplaneringen för Fonden för en rättvis omställning, som är föremål för ett förslag från kommissionen, för perioden 2021–2027 kan hjälpa Polen att hantera en del av de utmaningar som omställningen till en klimatneutral ekonomi innebär, särskilt inom de områden som anges i bilaga D till landsrapporten 2020. Detta skulle ge Polen möjlighet att på bästa sätt använda den fonden.

                  (25)

                  Ett stabilt och förutsägbart företagsklimat och ett gott investeringsklimat är viktiga faktorer under den ekonomiska återhämtningen efter pandemin. Rättssystemets oberoende, effektivitet och kvalitet är väsentliga beståndsdelar i detta avseende. Rättssäkerhet, inbegripet tillgång till oberoende domstolar, och förtroende för kvaliteten och förutsägbarheten hos lagstiftande politik och institutioner är också avgörande faktorer för en fungerande inre marknad och för att säkra Polens ställning i europeiska leveranskedjor efter pandemin. Kommissionen har under lång tid uttryckt oro över rättsstatsprincipen i Polen (vissa ärenden har redan tagits upp i domar från Europeiska unionens domstol) och den senaste tidens utveckling väcker ytterligare oro när det gäller den polska rättsordningens och unionsrättens funktion.

                  (26)

                  Ett sunt och stabilt regelverk är grunden för en hållbar ekonomisk tillväxt och privata investeringar. Avsaknaden av lämpliga offentliga samråd och samråd med arbetsmarknadens parter har en skadlig inverkan på företagsklimatets stabilitet och hållbarhet samt på lagstiftningskvaliteten. Offentliga samråd har blivit obligatoriska för ministerrådets lagförslag, men antingen genomförs de inte, eller så är de inte obligatoriska för förslag som läggs fram på alternativa sätt, till exempel av parlamentsledamöter. Denna inkonsekvens inverkar ytterligare på kvaliteten på den resulterande lagstiftningen. Dessutom har kvaliteten på den sociala dialogen försämrats, främst på grund av avsaknad av, eller mycket korta, samråd under den politiska beslutsprocessen. Att säkerställa tillräcklig tid för samråd, i ökad utsträckning beakta berörda parters synpunkter på lagar och policydokument och minimera antalet lagar som undantas från samråd skulle kunna bidra till att stärka arbetsmarknadens parters deltagande och hjälpa till att förbättra lagstiftningskvaliteten. Rådet för social dialog utgör en institutionell ram för den sociala trepartsdialogen. Rättsliga bestämmelser som antogs i april 2020 påverkar dock arbetsmarknadens parters oberoende i rådet för social dialog och riskerar att ytterligare försämra den sociala dialogens ändamålsenlighet i landet.

                  (27)

                  Medan de landsspecifika rekommendationer som anges i denna rekommendation (de landsspecifika rekommendationerna för 2020) är inriktade på hur de socioekonomiska effekterna av covid-19-pandemin ska hanteras och den ekonomiska återhämtningen underlättas, berörde de landsspecifika rekommendationerna för 2019 också reformer som är avgörande för att kunna hantera strukturella utmaningar på medellång och lång sikt. De landsspecifika rekommendationerna för 2019 är fortsatt aktuella och kommer att fortsätta att övervakas inom ramen för nästa års europeiska planeringstermin. Detta gäller även de landsspecifika rekommendationerna för 2019 avseende investeringsrelaterade ekonomiska strategier. 2019 års landsspecifika rekommendationer bör beaktas i sin helhet vid den strategiska programplaneringen för sammanhållningspolitiska medel efter 2020, inbegripet riskreducerande åtgärder och strategier för att lätta på restriktionerna med avseende på den rådande krisen.

                  (28)

                  Den europeiska planeringsterminen utgör en ram för en kontinuerlig samordning av den ekonomiska politiken och sysselsättningspolitiken i unionen, vilket kan bidra till en hållbar ekonomi. I sina nationella reformprogram för 2020 har medlemsstaterna utvärderat de framsteg som gjorts med genomförandet av FN:s mål för hållbar utveckling. Genom att säkerställa ett fullständigt genomförande av de landsspecifika rekommendationerna för 2020 kommer Polen att bidra till att uppnå målen för hållbar utveckling och till de gemensamma insatserna för att säkerställa en konkurrenskraftig hållbarhet i unionen.

                  (29)

                  Kommissionen har inom ramen för 2020 års europeiska planeringstermin gjort en omfattande analys av Polens ekonomiska politik och redogjort för den i 2020 års landsrapport. Kommissionen har även bedömt konvergensprogrammet för 2020, det nationella reformprogrammet för 2020 och uppföljningen av de landsspecifika rekommendationer Polen har fått tidigare år. Kommissionen har beaktat inte bara deras relevans för hållbarheten i finanspolitiken och den socioekonomiska politiken i Polen utan också att unionens regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i unionen genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på unionsnivå.

                  (30)

                  Mot bakgrund av denna bedömning har rådet granskat konvergensprogrammet för 2020, och dess yttrande (8) återspeglas särskilt i rekommendation 1 nedan.

            HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Polen att 2020 och 2021 vidta följande åtgärder:

                  1.

                  Vidta alla nödvändiga åtgärder, i enlighet med den allmänna undantagsklausulen i stabilitets- och tillväxtpakten, för att effektivt hantera covid-19-pandemin, upprätthålla ekonomin och stödja den påföljande återhämtningen. När de ekonomiska förhållandena medger det, driva en finanspolitik som syftar till att nå en återhållsam offentligfinansiell ställning på medellång sikt och säkerställa en hållbar skuldsättning, samtidigt som investeringarna ökas. Förbättra hälso- och sjukvårdssystemets resiliens, tillgänglighet och ändamålsenlighet, även genom att tillhandahålla tillräckliga resurser, och påskynda utbyggnaden av e-hälsotjänster.

                  2.

                  Minska krisens effekter på sysselsättningen, särskilt genom att öka möjligheterna till flexibla arbetsformer och system för korttidsarbete. Rikta sociala förmåner bättre och säkerställa tillgång för dem som behöver det. Förbättra den digitala kompetensen. Ytterligare främja den digitala omställningen hos företag och inom offentlig förvaltning.

                  3.

                  Fortsätta insatserna för att säkerställa tillgång till finansiering och likviditet för företag. Tidigarelägga mogna offentliga investeringsprojekt och främja privata investeringar för att stödja den ekonomiska återhämtningen. Inrikta investeringarna på den gröna och digitala omställningen, särskilt inom digital infrastruktur, ren och effektiv produktion och användning av energi och hållbara transporter, för att bidra till en gradvis utfasning av fossila bränslen i ekonomin, även i koldistrikten.

                  4.

                  Förbättra investeringsklimatet, i synnerhet genom att säkra rättsväsendets oberoende. Säkerställa ändamålsenliga offentliga samråd och deltagandet av arbetsmarknadens parter i den politiska beslutsprocessen.

         Utfärdad i Bryssel den 20 juli 2020.

               På rådets vägnar

            J. KLOECKNER

               Ordförande

         (1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

         (2)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (EUT L 306, 23.11.2011, s. 25).

         (3)  EUT C 301, 5.9.2019, s. 123.

         (4)  Rådets förordning (EG) nr 1467/97 av den 7 juli 1997 om påskyndande och förtydligande av tillämpningen av förfarandet vid alltför stora budgetunderskott (EGT L 209, 2.8.1997, s. 6).

         (5)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/460 av den 30 mars 2020 om ändring av förordningarna (EU) nr 1301/2013, (EU) nr 1303/2013 och (EU) nr 508/2014 vad gäller särskilda åtgärder för att mobilisera investeringar i medlemsstaternas hälso- och sjukvårdssystem samt i andra sektorer av deras ekonomier som reaktion på covid-19-utbrottet (Investeringsinitiativ mot effekter av coronavirus) (EUT L 99, 31.3.2020, s. 5).

         (6)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/558 av den 23 april 2020 om ändring av förordningarna (EU) nr 1301/2013 och (EU) nr 1303/2013 vad gäller särskilda åtgärder för att tillhandahålla extraordinär flexibilitet vid användningen av de europeiska struktur- och investeringsfonderna för att hantera covid-19-utbrottet (EUT L 130, 24.4.2020, s. 1).

         (7)  De primära offentliga nettoutgifterna består av de totala offentliga utgifterna exklusive ränteutgifter, utgifter för unionsprogram som motsvaras fullt ut av inkomster från unionsmedel och icke-diskretionära förändringar i utgifterna för arbetslöshetsförmåner. Nationellt finansierade fasta bruttoinvesteringar är utjämnade över en fyraårsperiod. Diskretionära åtgärder på inkomstsidan eller lagstadgade inkomstökningar är inräknade. Engångsåtgärder på såväl inkomst- som utgiftssidan är avräknade.

         (8)  Enligt artikel 9.2 i förordning (EG) nr 1466/97.