title: Rekommendation nr H1 av den 19 juni 2013 om domen i Gottardo-målet, enligt vilken förmåner som föreskrivs för det egna landets medborgare i en bilateral konvention om social trygghet som slutits mellan en medlemsstat och ett tredjeland också ska beviljas arbetstagare som är medborgare i övriga medlemsstater  Text av betydelse för EES och för avtalet mellan EG och Schweiz

text:
               27.9.2013

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 279/13

         REKOMMENDATION nr H1
   av den 19 juni 2013
   om domen i Gottardo-målet, enligt vilken förmåner som föreskrivs för det egna landets medborgare i en bilateral konvention om social trygghet som slutits mellan en medlemsstat och ett tredjeland också ska beviljas arbetstagare som är medborgare i övriga medlemsstater
   (Text av betydelse för EES och för avtalet mellan EG och Schweiz)
   2013/C 279/07
   ADMINISTRATIVA KOMMISSIONEN FÖR SAMORDNING AV DE SOCIALA TRYGGHETSSYSTEMEN UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av artikel 72 a i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 883/2004 av den 29 april 2004 om samordning av de sociala trygghetssystemen (1), enligt vilken administrativa kommissionen ska behandla alla administrativa frågor och tolkningsfrågor som följer av bestämmelserna i förordning (EG) nr 883/2004 och förordning (EG) nr 987/2009 (2),
   med beaktande av artikel 72 c i förordning (EG) nr 883/2004, enligt vilken administrativa kommissionen ska främja och utveckla samarbetet mellan medlemsstaterna och deras institutioner i frågor som rör social trygghet, och
   I enlighet med villkoren i artikel 71.2 i förordning (EG) nr 883/2004.
   av följande skäl:

               (1)

               Principen om likabehandling oavsett medborgarskap är en viktig garanti för utövandet av den fria rörligheten för personer enligt artiklarna 21.1 och 45.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget). Detta innebär undanröjning av all diskriminering mellan medborgare i medlemsstaterna.

               (2)

               I Gottardo-målet (3) drog EG-domstolen slutsatser av tillämpningen av denna princip i artikel 45 i EUF-fördraget för en person som var bosatt i Europeiska unionen och hade arbetat i Frankrike, Italien och Schweiz. Personen i fråga hade inte förvärvat tillräckliga rättigheter för att få pension i Italien och hade därför ansökt om sammanläggning av perioder som fullgjorts i Schweiz och Italien, i enlighet med vad som föreskrivs för landets egna medborgare i den bilaterala konventionen mellan Italien och Schweiz.

               (3)

               Domstolens utslag i detta mål innebär följande: När en medlemsstat ingår en internationell bilateral konvention om social trygghet med ett tredjeland, och det i denna konvention föreskrivs att försäkringsperioder som fullgjorts för förvärv av förmåner vid ålderdom i tredjeländer ska beaktas, måste enligt grundprincipen om likabehandling denna medlemsstat bevilja medborgare från övriga medlemsstater samma förmåner som den beviljar sina egna medborgare i enlighet med konventionen, såvida inte medlemsstaten kan lämna en objektiv motivering till att inte göra detta (4).

               (4)

               I detta sammanhang följer det av domstolens dom att dess tolkning av begreppet ”lagstiftning” i led l i artikel 1 i förordning (EG) nr 883/2004 inte får leda till att varje medlemsstats skyldighet att respektera principen om likabehandling enligt artikel 45.2 i EUF-fördraget åsidosätts.

               (5)

               Domstolen ansåg att en eventuell förändring av jämvikten och ömsesidigheten i en bilateral konvention mellan en medlemsstat och ett tredjeland inte var en objektiv motivering till att en medlemsstat som är part i denna konvention inte utvidgar de förmåner som föreskrivs för landets egna medborgare enligt konventionen till att även gälla medborgare från övriga medlemsstater.

               (6)

               Domstolen godtog inte heller den motivering som gällde en eventuell ökning av den ekonomiska bördan eller den motivering som avsåg administrativa problem vid samarbetet med de behöriga myndigheterna i de berörda tredjeländerna som en anledning för den medlemsstat som är part i den bilaterala konventionen att åsidosätta de skyldigheter som följer av fördraget.

               (7)

               Det är viktigt att alla konsekvenser av denna avgörande dom utreds för de unionsmedborgare som utnyttjat den fria rörligheten och flyttat till en annan medlemsstat.

               (8)

               Det bör därför preciseras att bilaterala konventioner om social trygghet mellan en medlemsstat och ett tredjeland ska tolkas på så sätt att förmåner som föreskrivs för medborgare i den medlemsstat som är part i konventionen i princip också ska beviljas medborgare i en annan medlemsstat som befinner sig i samma objektiva situation.

               (9)

               Utöver denna enhetliga tillämpning av Gottardo-domen i enskilda fall bör även befintliga bilaterala konventioner i princip ses över. I artikel 351 i EUF-fördraget föreskrivs att ”den eller de berörda medlemsstaterna (ska) vidta alla lämpliga åtgärder för att undanröja det som är oförenligt med fördragen” när det gäller konventioner som tidigare slutits, och i artikel 4.3 i fördraget om Europeiska unionen anges att ”medlemsstaterna ska vidta alla lämpliga åtgärder, både allmänna och särskilda, för att säkerställa att de skyldigheter fullgörs som följer av fördragen eller av unionens institutioners akter.”

               (10)

               När det gäller nya bilaterala konventioner om social trygghet som ingås mellan en medlemsstat och ett tredjeland är det viktigt att erinra om att konventionerna bör innehålla en uttrycklig hänvisning till principen om likabehandling oavsett medborgarskap för medborgare i en annan medlemsstat som har utnyttjat rätten till fri rörlighet inom en medlemsstat som är part i den berörda konventionen.

               (11)

               Tillämpningen av domen i Gottardo-målet i enskilda fall beror till stor del på tredjeländernas samarbete, särskilt eftersom tredjeländerna måste bekräfta de försäkringsperioder som personen i fråga har fullgjort i dessa länder.

               (12)

               Administrativa kommissionen bör behandla denna fråga, eftersom domen i Gottardo-målet gäller tillämpningen av principen om likabehandling när det gäller social trygghet.

         HÄRIGENOM rekommenderas behöriga avdelningar och institutioner följande:

               1.

               I enlighet med principen om likabehandling mellan en stats egna medborgare och medborgare i andra medlemsstater som har utnyttjat sin rätt att fritt röra sig i enlighet med artikel 21.1 och artikel 45.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt ska bestämmelserna i en konvention om social trygghet med ett tredjeland i princip också vara tillämpliga på medborgare i övriga medlemsstater som befinner sig i samma situation som statens egna medborgare.

               2.

               Nya bilaterala konventioner om social trygghet som ingås mellan en medlemsstat och ett tredjeland bör i princip innehålla en uttrycklig hänvisning till principen om likabehandling oavsett medborgarskap för medborgare i en annan medlemsstat som har utnyttjat rätten till fri rörlighet till eller från den medlemsstat som är part i den berörda konventionen.

               3.

               Medlemsstaterna bör underrätta institutionerna i de stater med vilka de har slutit konventioner om social trygghet, vars bestämmelser gäller enbart ländernas egna medborgare, om konsekvenserna av denna rekommendation. Medlemsstater som har slutit bilaterala konventioner med samma tredjeländer kan ta gemensamma initiativ för att uppmana till sådant samarbete. Detta samarbete är naturligtvis en nödvändig förutsättning för iakttagandet av EU-rätten.

               4.

               Rekommendation P1 ska upphöra att gälla samma dag som denna rekommendation börjar tillämpas.

               5.

               Denna rekommendation ska offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning. Den ska tillämpas från och med den första dagen i den andra månaden efter dess offentliggörande.

            Administrativa kommissionens ordförande

         Anne McMANUS

      (1)  EUT L 166, 30.4.2004, s. 1.

      (2)  EUT L 284, 30.10.2009, s. 1.

      (3)  Dom av den 15 januari 2002 i mål C-55/00, Elide Gottardo mot Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS), REG 2002, s. I-413 ff.

      (4)  Dom av den 15 januari 2002 i mål C-55/00, Elide Gottardo mot Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS), REG 2002, s. I-413, punkt 34.


title: Rådets rekommendation av den 14 juli 2015 om Tjeckiens nationella reformprogram 2015, med avgivande av rådets yttrande om Tjeckiens konvergensprogram 2015

text:
               18.8.2015

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 272/32

         RÅDETS REKOMMENDATION
   av den 14 juli 2015
   om Tjeckiens nationella reformprogram 2015, med avgivande av rådets yttrande om Tjeckiens konvergensprogram 2015
   (2015/C 272/09)
   EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,
   med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 9.2,
   med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,
   med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,
   med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,
   med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,
   med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,
   med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,
   med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och
   av följande skäl:

               (1)

               Den 26 mars 2010 antog Europeiska rådet kommissionens förslag till en ny strategi för tillväxt och sysselsättning, Europa 2020, som bygger på ökad samordning av den ekonomiska politiken. Strategin fokuserar på de nyckelområden där åtgärder behövs för att stärka förutsättningarna för hållbar tillväxt och konkurrenskraft i Europa.

               (2)

               Den 14 juli 2015 antog rådet, på grundval av kommissionens förslag, en rekommendation om de allmänna riktlinjerna för medlemsstaternas och unionens ekonomiska politik och den 21 oktober 2010 ett beslut om riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik (2). Tillsammans utgör dessa de integrerade riktlinjer som medlemsstaterna uppmanades att beakta i sin nationella ekonomiska politik och sysselsättningspolitik.

               (3)

               Den 8 juli 2014 antog rådet en rekommendation (3) om Tjeckiens nationella reformprogram för 2014 och avgav ett yttrande om Tjeckiens uppdaterade konvergensprogram för 2014.

               (4)

               Den 28 november 2014 antog kommissionen den årliga tillväxtöversikten, som markerar inledningen av 2015 års europeiska planeringstermin för samordning av den ekonomiska politiken. Samma dag antog kommissionen, på grundval av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 (4), även rapporten om varningsmekanismen, i vilken Tjeckien inte angavs som en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning.

               (5)

               Den 18 december 2014 godkände Europeiska rådet prioriteringarna för att främja investeringar, intensifiera strukturreformerna och fortsätta med en ansvarsfull, tillväxtfrämjande konsolidering av de offentliga finanserna.

               (6)

               Den 26 februari 2015 offentliggjorde kommissionen 2015 års landsrapport för Tjeckien. Den innehöll en bedömning av hur väl Tjeckien har lyckats med de landspecifika rekommendationer som antogs den 8 juli 2014.

               (7)

               Den 30 april 2015 lade Tjeckien fram sitt nationella reformprogram 2015 och sitt konvergensprogram 2015. För att beakta deras inbördes samband har de båda programmen bedömts samtidigt.

               (8)

               Tjeckien omfattas för närvarande av stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del. I sitt konvergensprogram för 2015 planerar regeringen att successivt förbättra det nominella underskottet till 1,9 % av BNP 2015 och ytterligare till 0,6 % av BNP år 2018. Regeringen redovisar sin avsikt att uppfylla det medelfristiga målet – ett strukturellt underskott på1 % av BNP – 2018, men enligt det omräknade strukturella saldot (5) beräknas målet nås 2016. Enligt konvergensprogrammet förväntas den offentliga skuldkvoten att uppgå till närmare 41 % år 2015 och gradvis sjunka till 40,2 % år 2018. Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetberäkningarna är rimligt och åtgärderna för att stödja de planerade underskottsmålen från och med 2016 är tillräckligt specificerade. Det finns dock en risk att effekterna av de planerade åtgärderna på inkomstsidan kan bli lägre än beräknat. På grundval av kommissionens vårprognos 2015, förväntas referensvärdet för utgifter vara uppfyllt 2015. Under 2016 förväntas en viss avvikelse eftersom utgiftsökningarna netto överstiger referensvärdet på 0,3 % av BNP. Det kommer därför att krävas ytterligare åtgärder 2016.
               Rådet anser, på grundval av sin bedömning av konvergensprogrammet och kommissionens vårprognos 2015, att Tjeckien i stort sett kan förväntas följa stabilitets- och tillväxtpaktens regler. De viktigaste delarna av den nuvarande finanspolitiska ramen är på plats. Den medelfristiga budgetplaneringen och de numeriska finanspolitiska reglerna har dock en begränsad räckvidd och genomförandet har varit svagt. Ett förslag till reformpaket har flera gånger ändrats och skjutits upp och dess antagande planeras för närvarande till 2015. Tjeckien står fortfarande inför utmaningar vad gäller de offentliga finansernas hållbarhet på lång sikt, framför allt på grund av beräknade ökade utgifter för pensioner och hälso- och sjukvård. Utsikterna för pensionssystemet har förbättrats något till följd av mer gynnsamma demografiska prognoser. Man har lagstiftat om att den lagstadgade pensionsåldern ska höjas successivt men de förändringar som planeras på medellång sikt är alltför långsamma. Förändringar i det nuvarande systemet för indexering av pensioner diskuteras för närvarande, men inga åtgärder har ännu antagits. Även om vissa åtgärder har vidtagits för att förbättra kostnadseffektiviteten och förvaltningen i hälso- och sjukvårdssektorn har endast begränsade framsteg gjorts på detta område. Indikatorer som används för att mäta sjukhussektorns resultat visar att medicinsk behandling inte alltid ges på ett kostnadseffektivt sätt, samtidigt som tilldelningen av resurser hindras av pågående svårigheter med att genomföra ett system för ersättning av sjukhusens kostnader. Det finns också tecken på att allmänläkare inte på ett tillfredsställande sätt uppfyller sin roll som portvakter. Offentliga upphandlingar inom hälso- och sjukvårdssektorn kännetecknas ofta av oegentligheter, vilket tyder på otillräcklig styrning och tillsyn.

               (9)

               De viktigaste utmaningarna på skatteområdet är att minska skatteundandragande och att göra skatteuppbörden billigare och mindre tidskrävande, både för skattebetalare och myndigheter. Tjeckien har identifierat efterlevnaden av skattelagstiftningen och kampen mot skatteundandragande som prioriteringar, och håller på att vidta ett antal åtgärder på dessa områden. Ett antal åtgärder infördes 2015, avseende såväl direkta som indirekta skatter, och ytterligare åtgärder planeras för 2016. Kostnaden för efterlevnad av skattelagstiftningen är dock fortfarande för hög. Att harmonisera skattebaserna för inkomstskatter, sociala avgifter och avgifter till hälso- och sjukvård skulle bidra till att förenkla skattesystemet, men denna ändring har inte införts och det finns för närvarande inga planer på att ta itu med denna fråga. Arbetet med att förenkla självdeklarationer och öka användningen av förtryckta formulär genomförs inte på ett systematiskt sätt. I stället för att förenkla momssystemet införde Tjeckien en tredje momssats 2014. Begränsade framsteg har gjorts i arbetet med att minska olikheterna i skattebehandlingen av anställda och egenföretagare. Skatteintäkter i Tjeckien bygger fortfarande till stor del på beskattningen av arbete och låginkomsttagare, särskilt sådana som saknar barn, bär en relativt tung skattebörda. Åtgärder som något minskar beskattningen av arbete för specifika grupper träder i kraft under 2015, men dessa kommer att ha en begränsad inverkan totalt sett. Fastighets- och miljöskatter (utom på bränsle) är fortfarande låga, vilket pekar på möjligheten att genomföra en skatteväxling från skatt på arbete till andra skatter.

               (10)

               Begränsade framsteg gjordes under 2014 för att påskynda reformen av reglerade yrken, men den nationella handlingsplan som antogs i april 2015 innehåller ett antal konkreta åtgärder och insatser som är utformade för att förbättra regelverket och undanröja omotiverade eller oproportionerliga krav.

               (11)

               Det arbete som gjorts under de senaste åren för att ta itu med korruptionen har försenats kraftigt. Den senaste handlingsplanen mot korruption omfattade ett antal prioriterade områden. Den innehöll lagar om finansiell kontroll, åklagarmyndigheter, finansiering av politiska partier, skydd för personer som slår larm om missförhållanden, förvaltning av statsägda företag och en ändring av lagen om fri tillgång till information. Det förefaller dock som om mycket lite görs för att få dessa lagar antagna. Antagandet och genomförandet av lagen om den offentliga förvaltningen och därmed sammanhängande åtgärder innebär att Tjeckien börjar ta itu med problemen med effektivitet och stabilitet i den offentliga förvaltningen. De offentliga investeringarna hämmas av både administrativa och lagstiftningsmässiga hinder för investeringsplanering samt av de utdragna förfarandena för att få bygglov och markanvändningstillstånd och dessa förfarandens brist på transparens. Offentlig upphandling har stått i fokus för ett antal initiativ under de senaste åren, men farhågor kring bristande insyn kvarstår fortfarande. Framför allt offentliggörs offentliga kontrakt fortfarande inte i ett centralt register. Effektiviteten i förfarandena för offentlig upphandling hämmas av otillräcklig styrning och utbildning av de upphandlande institutionerna. Översynen av systemet är fortfarande svagt utvecklad.

               (12)

               Den totala sysselsättningsnivån är för närvarande hög, men vissa missgynnade grupper fortsätter att vara underrepresenterade på arbetsmarknaden. Bland dessa återfinns småbarnsföräldrar, lågutbildade arbetstagare, personer med funktionsnedsättning och romer. Vissa åtgärder har vidtagits för att stärka de offentliga arbetsförmedlingarnas effektivitet och ändamålsenlighet. Sysselsättningsnivån bland ungdomar ökar och de offentliga arbetsförmedlingarna försöker särskilt rikta sig till ungdomar. Bristen på barnomsorg av hög kvalitet och till rimliga priser och en begränsad användning av flexibla arbetstidslösningar gör det svårt för kvinnor med barn att delta på arbetsmarknaden. Åtgärder har vidtagits för att öka tillgången till barnomsorg, men de politiska åtgärderna till stöd för offentlig barnomsorg för de yngsta barnen är fortfarande otillräckliga.

               (13)

               Utbildningsresultaten i Tjeckien har förbättrats under de senaste åren, men strukturella utmaningar kvarstår. Deltagandet i eftergymnasial utbildning har ökat snabbt, men vissa problem har uppstått i samband med försämrad kompetens hos unga högskoleutbildade. Planen är att den försenade reformen av den högre utbildningen kommer att antas under 2015 och med den institutionell ackreditering, starkare intern kvalitetssäkring, större användning av profilanalyser av studerande och förbättrade finansieringssystem. Fler lärare måste rekryteras till den obligatoriska utbildningssektorn, men låga löner och en negativ syn på läraryrket gör det svårt att locka till sig sökande med talang för yrket. Ett nytt karriärsystem som utformats för att förbättra både rekryteringen av lärare och deras fortbildning bör vara klart under första halvåret 2015 och kunna införas i september 2016. Dess totala effekt beror dock i stor utsträckning på tillgänglig finansiering. Samtidigt saknas fortfarande en övergripande strategi för utvärdering av och stöd till lågpresterande skolor och elever. Införandet av en sådan strategi skulle kunna bidra till att öka effektiviteten och jämställdheten inom utbildningssektorn. Trots att regeringen har antagit en övergripande strategi för utbildning har endast begränsade framsteg gjorts när det gäller att göra utbildningssystemet mer inkluderande. Ungdomar med en mindre gynnad socioekonomisk bakgrund, inbegripet romer, lyckas sämre inom utbildningssystemet och på arbetsmarknaden.

               (14)

               Kommissionen har inom ramen för den europeiska planeringsterminen gjort en omfattande analys av Tjeckiens ekonomiska politik och offentliggjort den i 2015 års landsrapport. Kommissionen har också bedömt konvergensprogrammet och det nationella reformprogrammet samt uppföljningen av de rekommendationer Tjeckien har fått under tidigare år. Kommissionen har inte bara beaktat programmens relevans för hållbarheten i finanspolitiken och den socioekonomiska politiken i Tjeckien, utan även i vilken utsträckning EU:s regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i unionen genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på EU-nivå. Kommissionens rekommendationer inom ramen för den europeiska planeringsterminen återspeglas i rekommendationerna 1–4 nedan.

               (15)

               Mot bakgrund av denna bedömning har rådet granskat konvergensprogrammet och dess yttrande (6) återspeglas särskilt i rekommendation 1 nedan.

         HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Tjeckien att under perioden 2015–2016 vidta följande åtgärder:

               1.

               Uppnå en korrigering av de offentliga finanserna på 0,5 % av BNP år 2016. Ytterligare förbättra kostnadseffektiviteten och förvaltningen i hälso- och sjukvården.

               2.

               Bekämpa skatteundandragande, förenkla skattesystemet och genomföra handlingsplanen mot korruption. Vidta åtgärder för att öka öppenheten och effektiviteten vid offentliga upphandlingar, särskilt genom att upprätta ett centralt register över offentliga kontrakt och stärka styrning och tillsyn.

               3.

               Sänka de höga skatter som tas ut på låginkomsttagare genom skatteväxling till andra områden. Ytterligare förbättra tillgången på barnomsorg till överkomliga priser.

               4.

               Anta reformen av den högre utbildningen. Garantera lämplig utbildning för lärare, stödja lågpresterande skolor och vidta åtgärder för att öka andelen missgynnade barn, inbegripet romer, som deltar i utbildningssystemet.

      Utfärdad i Bryssel den 14 juli 2015.

            På rådets vägnar

         P. GRAMEGNA

            Ordförande

      (1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Upprätthålls genom rådets beslut 2014/322/EU av den 6 maj 2014 om riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik för 2014 (EUT L 165, 4.6.2014, s. 49).

      (3)  Rådets rekommendation av den 8 juli 2014 om Tjeckiens nationella reformprogram 2014, med avgivande av rådets yttrande om Tjeckiens konvergensprogram för 2014 (EUT C 247, 29.7.2014, s. 12).

      (4)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (EUT L 306, 23.11.2011, s. 25).

      (5)  Det strukturella saldot omräknat av kommissionen på grundval av uppgifterna i konvergensprogrammet enligt den allmänt vedertagna metoden.

      (6)  Enligt artikel 9.2 i förordning (EG) nr 1466/97.


               3.10.2008

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 251/1

         Europeiska centralbankens rekommendation till rådets förordning om ändring av förordning (EG) nr 2533/98 om Europeiska centralbankens insamling av statistiska uppgifter
   (ECB/2008/9)
   (2008/C 251/01)
   MOTIVERING
   1.   INLEDNING
   Den 23 november 1998 antog Europeiska unionens råd förordning (EG) nr 2533/98 om Europeiska centralbankens insamling av statistiska uppgifter (1). Ett antal ändringar bör nu övervägas för att förordning (EG) nr 2533/98 även fortsättningsvis ska fungera som ett effektivt instrument för Europeiska centralbankssystemets (ECBS) insamling av statistiska uppgifter.
   I enlighet med artikel 107.6 i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen har ECB tidigare lagt fram sin rekommendation ECB/1998/10 avseende rådets förordning (EG) om Europeiska centralbankens insamling av statistisk information (2) till rådet. Det är därför lämpligt att använda samma förfarande för att presentera de ändringar som föreslås av förordning (EG) nr 2533/98.
   2.   KOMMENTARER TILL ARTIKLARNA
   Artikel 1
   Allmän hänvisning till ECBS uppgifter
   Av artikel 5.4. i stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken (nedan kallad ECBS-stadgan) framgår att rådet ska fastställa kretsen av uppgiftsskyldiga fysiska och juridiska personer. Av artikel 5.1 i ECBS-stadgan och artikel 2.1 i förordning (EG) nr 2533/98 framgår att ECB får samla in de statistiska uppgifter som krävs för att fullgöra ECBS uppgifter. Artikel 2.2 i förordning (EG) nr 2533/98 anger den referenspopulation av uppgiftslämnare från vilken ECB samlar in statistiken och räknar upp specifika statistiska ändamål för vilka uppgifter får samlas in. För att minska rapporteringsbördan blir det dock allt vanligare att uppgifter bara samlas in en gång men används för olika statistiska ändamål. Till följd av detta har det tydliga sambandet mellan referenspopulationen av uppgiftslämnare och specifika typer av statistik gått förlorad och bestämmelserna bör därför ändras.
   Trots denna allmänna hänvisning till ECBS uppgifter rekommenderar ECB att man i vägledande syfte tar fram en förteckning över de statistiska ändamål för vilka statistik får samlas in från referenspopulation av uppgiftslämnare. Dessa skulle inkludera:

               —

               monetär och finansiell statistik: mot bakgrund av finansmarknadernas integration och de allt mer komplexa finansiella instrumenten är denna term lämpligare än den term som används för närvarande (”penning- och bankstatistik”),

               —

               betalnings- och betalningssystemsstatistik: genom att använda denna term istället för den aktuella termen ”betalningssystemsstatistik” förtydligas att den statistik som får samlas in omfattar uppgifter om betalningar som en del av betalningssystemsstatistiken. Enligt artikel 105.2 i fördraget ska ECBS främja väl fungerande betalningssystem. ECB behöver omfattande information om både betalningsinfrastrukturen och de betalningar som utförs via denna infrastruktur för sitt beslutsfattande och tillsynen över dessa marknadsstrukturer,

               —

               statistik över betalningsbalansen och utlandsställningen,

               —

               statistik avseende finansiell stabilitet: eftersom artikel 105.5 i fördraget stadgar att ECBS ska medverka till att de behöriga myndigheterna smidigt kan genomföra sin politik när det gäller tillsyn över kreditinstitut och det finansiella systemets stabilitet kan det bli aktuellt att samla in statistiska uppgifter för makroekonomisk analys.

         Justering av referenspopulationen av uppgiftslämnare
   De finansiella marknaderna blir alltmer komplexa, med allt starkare kopplingar mellan finansiella transaktioner och balansräkningspositioner för olika typer av finansförmedlare som monetära finansinstitut, försäkringsföretag och finansiella företag. Detta medför att ECB behöver tillgång till jämförbar, frekvent och aktuell statistik för dessa undersektorer så att man även i framtiden kan utföra sina uppgifter. ECB bör därför ha möjlighet att samla in nödvändig statistisk information under förutsättning att fördelarna med detta överväger kostnaderna och denna information ännu ej samlats in av andra enheter. Med anledning av detta måste nu referenspopulationen av uppgiftslämnare omfatta hela den sektor som de finansiella företagen utgör. Detta gäller särkilt försäkringsföretag och pensionsinstitut som, sett till de finansiella tillgångarna, är den näst största undersektorn inom sektorn finansiella företag. På grund av den ökande medvetenheten om de ekonomiska konsekvenserna av en åldrande befolkning och en allmän trend mot fonderade pensionssystem kommer sektorn försäkringsföretag och pensionsinstitut dessutom sannolikt att få allt större betydelse för ECB:s beslutsfattande. Dessa företag och institut har också blivit betydligt mer aktiva i förvaltningen av sina tillgångar, vilket ökar deras betydelse ur penningpolitiskt perspektiv.
   Därutöver har finansiella serviceföretag en viktig funktion på finansmarknaderna och i sitt samarbete med andra finansiella undersektorer. Det är därför viktigt att också kunna samla in statistik från dessa enheter om detta bedöms som nödvändigt.
   Mot bakgrund av att rådets förordning (EG) nr 2223/96 av den 25 juni 1996 om det europeiska national- och regionalräkenskapssystemet i gemenskapen (3) snart kommer att ändras bör den här förordningen göra en dynamisk hänvisning till den förordningen.
   Övergångsbestämmelser bör permanentas
   Rapportering av positioner inom länder i euroområdet och tillhörande transaktioner bör tillåtas och ske på permanent basis. Detta är nödvändigt för att kunna ta fram en betalningsbalans och finansräkenskaper för euroområdet som håller hög kvalitet. Det gällande regelverket etablerade denna rapportering för en övergångsperiod under de första åren efter det att den gemensamma valutan införts. Erfarenheterna har dock visat att sådan rapportering är absolut nödvändig för att undvika begränsningar i uppgiftsinsamlingssystemen och för att minimera rapporteringsbördan.
   Statistiska principer
   Förordning (EG) nr 2533/98 bör hänvisa till de statistiska principer som styr utveckling, framtagning och spridning av den statistik som behövs för att uppfylla ECBS uppgifter. Varken artikel 5 i ECBS-stadgan eller förordning (EG) nr 2533/98 innehåller för närvarande några bestämmelser om statistiska principer, medan artikel 285.2 i fördraget, som styr statistiken inom europeiska statistiksystemet (ESS), uttryckligen anger de principer som gäller för framställningen av gemenskapsstatistik (4). Genom att inkludera ECBS statistiska principer i förordning (EG) nr 2533/98 skulle man tydliggöra att ECBS statistikarbete styrs av dessa principer. Detta skulle även understryka att all europeisk statistik styrs av samma grundläggande idéer, även om den organisatoriskt sett är uppdelad i två parallella system med olika ledning.
   Föreskrifter om insynsskydd
   Utbyte av insynsskyddade uppgifter inom ECBS
   För att minimera rapporteringsbördan och bara samla in uppgifter en gång samtidigt som man säkerställer en hög kvalitet på den statistik som tas fram samt att ECBS uppgifter utförs väl, är det nödvändigt att öka utbytet av insynsskyddade statistiska uppgifter inom ECBS. Ett entydigt rättsläge krävs också för överföringen av insynsskyddade uppgifter mellan ECB och de nationella centralbankerna samt mellan olika nationella centralbanker. För detta ändamål bör en överföring av insynsskyddade statistiska uppgifter som samlats in i enlighet med artikel 5 i ECBS-stadgan vara möjlig, förutsatt att den är nödvändig för att utföra ECBS uppgifter eller för att effektivt utveckla, ta fram och sprida statistik eller höja dess kvaliteten på statistiken. Av samma skäl bör information som redan är tillgänglig utnyttjas maximalt, oavsett för vilket ändamål den ursprungligen samlades in, samtidigt som man säkerställer att konfidentiell informationen inte blir offentlig. I realiteten är det så att information blir statistisk information genom att den används för att sammanställa statistik, oavsett för vilket ändamål den ursprungligen samlats in.
   Utbyte av insynsskyddade uppgifter mellan ECBS och ESS
   Ett utvidgat utbyte av insynsskyddade uppgifter mellan ECBS och ESS är nödvändigt för att minska rapporteringsbördan, för att effektivt utveckla, framställa eller sprida europeisk statistik samt för att öka dess kvalitet. Ett sådant informationsutbyte måste organiseras på ett sådant sätt att uppgiftslämnarnas förtroende för skyddet av de insynsskyddade uppgifterna upprätthålls. Bestämmelser med motsvarande ordalydelse som möjliggör ett sådant utbyte av insynsskyddade uppgifter mellan ESS och ECBS bör tas med både i förordning (EG) nr 2533/98 och i förslaget till förordning om europeisk statistik. Följande riktlinjer bör gälla:

               1.

               Utbyte av insynsskyddade uppgifter mellan ECBS och ESS får ske om detta är nödvändigt för att minimera rapporteringsbördan eller för att effektivt utveckla, framställa eller sprida europeisk statistik eller för att öka dess kvalitet.

               2.

               Utbyte av insynsskyddade uppgifter mellan ECBS och ESS bör endast ske för statistiska ändamål, d.v.s. uteslutande för sammanställning av statistik inom deras respektive kompetensområden.

               3.

               Insynsskyddade uppgifter som ingår i ett informationsutbyte får inte yppas i strid med gällande lagstiftning.

               4.

               ECBS och ESS bör informera uppgiftslämnarna om att insynsskyddade uppgifter kan bli föremål för informationsutbyte.

               5.

               Av tydlighetsskäl bör samma åtgärder avseende insynsskydd tillämpas på insynsskyddade uppgifter som omfattas av ett informationsutbyte mellan ECBS och ESS. Dessa skyddsåtgärder framgår av artikel 19 i förordning (EG) nr [XX] om europeisk statistik.

         Utöver den information som omfattas av denna rekommendation påverkar de föreslagna rättsliga bestämmelserna inte sådana eventuella överenskommelser på nationell nivå som gäller utbytet av insynsskyddade statistiska uppgifter.
   Den nya regleringen av insynsskyddet avser att spegla motsvarande bestämmelser som föreslagits i ECB:s yttrande CON/2007/35 av den 14 november 2007 på begäran av Europeiska unionens råd över ett förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om europeisk statistik (5) så att samma överföringsmekanism används för att överföra uppgifter från ESS till ECBS som för att överföra uppgifter från ECBS till ESS.
   Tillgång till inte direkt identifierbara insynsskyddade statistiska uppgifter för forskningsändamål
   Tillgång till inte direkt identifierbara insynsskyddade statistiska uppgifter efterfrågas allt oftare för forskningsändamål, t.ex. för att analysera och förstå utvecklingen inom olika sektorer och länder. För närvarande är den rättsliga regleringen sådan att forskare i allmänhet får decentraliserad tillgång till sådana statistiska uppgifter på nationell nivå. Detta bör kompletteras med lämpliga rättsliga regler på ECBS-nivå som, under upprätthållande av insynsskyddet, gör det möjligt för forskare att få tillgång till sådana uppgifter.

      Europeiska centralbankens rekommendation till:

         ”RÅDETS FÖRORDNING
         om ändring av förordning (EG) nr 2533/98 om Europeiska centralbankens insamling av statistiska uppgifter
         EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR FATTAT DETTA BESLUT
         med beaktande av stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken (nedan kallad stadgan), särskilt artikel 5.4 i denna,
         med beaktande av Europeiska centralbankens (ECB) rekommendation,
         med beaktande av Europaparlamentets yttrande,
         med beaktande av kommissionens yttrande,
         med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr (XX) om europeisk statistik,
         i enlighet med förfarandet i artikel 107.6 i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen samt artikel 42 i stadgan, och
         av följande skäl:

                     (1)

                     Rådets förordning (EG) nr 2533/98 av den 23 november 1998 om Europeiska centralbankens insamling av statistiska uppgifter (6) är en av hörnstenarna i det statistiska regelverk enligt vilket ECB, med de nationella centralbankernas stöd, samlar in statistiska uppgifter. ECB har baserat sitt arbete på denna förordning för att genomföra och kontrollera den samordnade insamlingen av statistiska uppgifter som behövs för att kunna utföra Europeiska centralbankssystemets (ECBS) uppgifter.

                     (2)

                     För att förordning (EG) nr 2533/98 även fortsättningsvis ska fungera som ett effektivt instrument för ECB:s insamling av statistiska uppgifter åt ECBS, är det viktigt att se över omfattningen på de rapporteringskrav som förordningen uppställer och att säkerställa att ECB även i framtiden har tillgång till statistisk information av tillräckligt hög kvalitet som omfattar alla ECBS-uppgifter. I detta sammanhang måste man ta hänsyn inte bara till genomförandet av ECBS uppgifter och dess oberoende, utan även till de statistiska principer som framgår av den förordningen.

                     (3)

                     Det är nödvändigt att ändra förordning (EG) nr 2533/98 så att ECB kan samla in de statistiska uppgifter som behövs för att utföra ECBS uppgifter enligt stadgan. I enlighet med detta bör de mål för vilka statistiska uppgifter får samlas in även omfatta sammanställningen av uppgifter för makroekonomisk analys som behövs för att utföra ECBS uppgifter enligt artikel 105.5 i fördraget.

                     (4)

                     Rapporteringskraven som är nödvändiga för att utföra ECBS uppgifter bör även ta hänsyn till strukturella utvecklingar på finansmarknaderna och till relaterade behov av statistisk information som inte var lika uppenbara när förordning (EC) nr 2533/98 antogs. Mot bakgrund av detta är det nödvändigt att tillåta insamling av statistiskt information från hela sektorn av finansiella företag, särkilt från försäkringsföretag och pensionsinstitut som, sett till de finansiella tillgångarna, är den näst största undersektorn inom sektorn finansiella företag i euroområdet.

                     (5)

                     För att möjliggöra en fortsatt sammanställning av statistik över betalningsbalansen av tillräcklig kvalitet är det nödvändigt förtydliga de rapporteringskrav som uppställs i samband med uppgifter om alla positioner och transaktioner mellan hemmahörande i deltagande medlemsstater.

                     (6)

                     Forskare behöver i allt större uträckning tillgång till inte direkt identifierbara insynsskyddade statistiska uppgifter för att analysera och förstå utvecklingen inom olika sektorer och länder. Det är därför viktigt att ECB och de nationella centralbankerna, under upprätthållande av insynsskyddet, får bevilja forskare tillgång till sådana detaljerade statistiska uppgifter på ECBS-nivå.

                     (7)

                     För att minimera rapporteringsbördan för uppgiftslämnarna och för att möjliggöra effektiv utveckling, framtagning och spridning av högkvalitativ statistik samt för att säkerställa att ECBS uppgifter kan utföras på ett smidigt sätt, är det nödvändigt att tillåta en maximal användning av existerande uppgifter för att sammanställa statistik, vilket även inkluderar ett utbyte av insynsskyddade uppgifter inom ECBS.

                     (8)

                     Mot bakgrund av artikel 285 i fördraget och artikel 5 i stadgan är det också viktigt att säkerställa ett nära samarbete mellan ECBS och det europeiska statistiksystemet (ESS), främst för att utveckla ett utbyte av insynsskyddade uppgifter mellan de två systemen för statistikändamål.

                     (9)

                     Europeisk statistik kommer sålunda att utvecklas, produceras och spridas av både ECBS och ESS, som dock arbetar enligt olika rättsliga förutsättningar som speglar de strukturer som respektive system omfattas av. Denna förordning bör därför gälla utan att det påverkar tillämpningen av förordning (EG) nr (XX).

               HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE:
         Artikel 1
         Förordning (EG) nr 2533/98 ska ändras på följande sätt:

                     1.

                     Artikel 1.4 ska ändras på följande sätt: orden ’i bilaga A’ ska ersättas med ’i rådets förordning (EG) nr 2223/96 av den 25 juni 1996 om det europeiska national- och regionalräkenskapssystemet i gemenskapen’.

                     2.

                     Artikel 2 ska ändras på följande sätt:

                                 a)

                                 Punkt 1 ska ersättas med följande:
                                 ’1.   För att ECB:s rapporteringskrav ifråga om statistiska uppgifter ska efterlevas har ECB rätt att med hjälp av de nationella centralbankerna i överensstämmelse med artikel 5.2 i stadgan insamla statistiska uppgifter för att utveckla, framställa eller sprida europeisk statistik inom ramen för referenspopulationen av uppgiftslämnare och för vad som krävs för att utföra ECBS uppgifter. Uppgifter får särskilt insamlas för att fullgöra ECB:s rapporteringskrav avseende statistik inklusive områdena monetär och finansiell statistik, betalnings- och betalningssystemsstatistik och statistik över finansiell stabilitet, betalningsbalans samt utlandsställningen.’.

                                 b)

                                 Punkt 2 ska ersättas med följande:
                                 ’2.   I den utsträckning som statistiska uppgifter som ska inlämnas är nödvändiga för att fullgöra ECB:s rapporteringskrav i fråga om statistik, ska referenspopulationen av uppgiftslämnare omfatta följande uppgiftslämnare:

                                             a)

                                             Fysiska och juridiska personer som har sitt hemvist i en medlemsstat och som hör till sektorn ’finansiella företag’ enligt definitionen i ENS 95.

                                             b)

                                             Postgiroinstitut.

                                             c)

                                             Fysiska och juridiska personer som har sitt hemvist i en medlemsstat, om de innehar s.k. cross-borderpositioner eller har utfört s.k. cross-bordertransaktioner.

                                             d)

                                             Fysiska och juridiska personer som har sitt hemvist i en medlemsstat, om de har emitterat värdepapper eller elektroniska pengar.

                                             e)

                                             Fysiska och juridiska personer som har sitt hemvist i en deltagande medlemsstat om de innehar finansiella positioner gentemot hemmahörande i andra deltagande medlemsstater eller har genomfört finansiella transaktioner med hemmahörande i andra deltagande medlemsstater.’.

                     3.

                     Artikel 3 ska ändras på följande sätt:

                                 a)

                                 Följande mening ska läggas till i början:
                                 ’Principerna om opartiskhet, objektivitet, yrkesmässigt oberoende, kostnadseffektivitet, insynsskydd för statistiska uppgifter ska, tillsammans med principerna om minimering av rapporteringsbördan och hög kvalitet på slutprodukten, vara vägledande vid utveckling, framställning och spridning av statistik inom ECBS.’.

                                 b)

                                 Punkt a ska ersättas med följande:

                                             ’a)

                                             ska ECB i görligaste mån använda befintlig statistik,’.

                     4.

                     Artikel 8 ska ändras på följande sätt:

                                 a)

                                 Punkt 2 ska ersättas med följande:
                                 ’2.   Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 20 i förordning (EG) nr (XX)

                                             a)

                                             ska översändande av insynsskyddade statistiska uppgifter inom ECBS som samlats in enligt artikel 5 i stadgan äga rum i) i den utsträckning och på den detaljnivå som är nödvändig för att utföra ECBS uppgifter enligt artikel 105 i fördraget eller ii) om sådant översändande är nödvändigt för att effektivt utveckla, ta fram eller sprida statistik enligt artikel 5 eller för att öka dess kvalitet,

                                             b)

                                             får ECB-rådet besluta att, inom ECBS, samla in och överföra insynsskyddade uppgifter som ursprungligen samlats in för något annat ändamål än vad som framgår av artikel 5 i stadgan, förutsatt att detta är nödvändigt för att effektivt utveckla eller ta fram statistik eller för att öka statistikens kvalitet samt att statistiken är nödvändig för att utföra ECBS uppgifter enligt artikel 105 i fördraget.’.

                                 b)

                                 Punkt 3 ska ersättas med följande:
                                 ’3.   Utan att det påverkar tillämpningen av förordning (EG) nr (XX) ska uppgiftslämnare underrättas om vad de statistiska uppgifter som de lämnat kan komma att användas till på det statistiska området liksom övriga administrativa områden. Uppgiftslämnare ska ha rätt att erhålla information om den rättsliga grunden för överlämnandet och de vidtagna skyddsåtgärderna.’.

                                 c)

                                 Punkt 4 ska ersättas med följande:
                                 ’4.   Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 12 i denna artikel, ska ECBS använda de insynsskyddade statistiska uppgifter som överlämnats till dem uteslutande för ECBS uppgifter, utom i följande situationer:

                                             a)

                                             Om uppgiftslämnaren eller annan juridisk eller fysisk person, enhet eller filial som kan identifieras, uttryckligen har givit sitt samtycke till att sagda statistiska uppgifter får användas för andra ändamål.

                                             b)

                                             Överföring till medlemmar av det europeiska statistiksystemet (ESS) i enlighet med punkt 11.

                                             c)

                                             För att bevilja vetenskapliga forskningsorgan tillgång till insynsskyddade statistiska uppgifter som inte medger direkt identifiering förutsatt att ett i förväg uttryckligen givet samtycke från den nationella myndighet som tillhandahöll uppgifterna föreligger.

                                             d)

                                             När det gäller nationella centralbanker, om de statistiska uppgifterna används inom tillsynsverksamheten eller för utövande, i överensstämmelse med artikel 14.4 i stadgan, av andra uppgifter än de som nämns i stadgan.’.

                                 d)

                                 Punkt 5 ska ersättas med följande:
                                 ’5.   Utbyte av insynsskyddade statistiska uppgifter får ske inom ECBS för att ge forskare tillgång till sådana uppgifter i enlighet med punkterna 3 och 4 c i denna artikel.’.

                                 e)

                                 Punkt 8 ska ersättas med följande:
                                 ’8.   Denna förordning ska tillämpas utan att det påverkar tillämpningen av direktiv 95/46/EG och Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001 av den 18 december 2000 om skydd för enskilda då gemenskapsinstitutionerna och gemenskapsorganen behandlar personuppgifter och om den fria rörligheten för sådana uppgifter (7).’.

                                 f)

                                 I punkt 9 ska de två sista meningarna ersättas med följande mening:
                                 ’ECB ska utforma gemensamma regler och införa minimistandarder för att förhindra olagligt röjande och otillåten användning av uppgifter som överförts enligt punkterna 1 och 2.’.

                                 g)

                                 Följande punkter 11 till 13 ska läggas till:
                                 ’11.   Utan att det påverkar tillämpningen av nationella bestämmelser om utbyte av andra uppgifter än sådana insynsskyddade statistiska uppgifter som omfattas av den här förordningen, får överföring av insynsskyddade statistiska uppgifter mellan en ECBS-medlem som samlat in uppgifterna och en ESS-myndighet ske om överföringen är nödvändig för att effektivt utveckla, ta fram eller sprida europeisk statistik eller för att öka dess kvalitet inom ESS och ECBS respektive kompetensområde. All överföring utöver den första överföringen måste uttryckligen godkännas av den ECBS-medlem som samlat in uppgifterna.
                                 12.   Om insynsskyddade statistiska uppgifter överförs mellan en ESS-myndighet och en ECBS-medlem, ska dessa uppgifter uteslutande användas för statistiska ändamål och får endast användas av sådan personal som arbetar med statistik inom sitt respektive arbetsområde.
                                 13.   De skyddsåtgärder som avses i artikel 19 i förordning (EG) nr (XX) ska gälla alla insynsskyddade uppgifter som överförs mellan en ESS-myndighet och en ECBS-medlem enligt punkterna 11 och 12 ovan samt artikel 20.1 a i förordning (EG) nr (XX). ECB ska årligen publicera en rapport om insynsskyddet som beskriver de åtgärder som vidtagits för att garantera insynsskyddet för de statistiska uppgifterna.’.

                     5.

                     Bilagorna A och B ska utgå.

               Artikel 2
         Denna förordning träder i kraft den [datum].
         Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.”

      Utfärdad i Frankfurt am Main den 15 september 2008.

         Jean-Claude TRICHET

            ECB:s ordförande

      (1)  EGT L 318, 27.11.1998, s. 8.

      (2)  EGT C 246, 6.8.1998, s. 12.

      (3)  EGT L 310, 30.11.1996, s. 1.

      (4)  ”Gemenskapsstatistik” utgör en del av ”europeisk statistik” som man hänvisar till i skälen till förordning (EG) nr [XX] om europeisk statistik.

      (5)  EUT C 291, 5.12.2007, s. 1.

      (6)  EGT L 318, 27.11.1998, s. 8.

      (7)  EGT L 8, 12.1.2001, s. 1.


title: Rekommendation till rådets yttrande enligt artikel 9.3 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Lettlands uppdaterade konvergensprogram för 2006-2009

text:
Viktigt rättsligt meddelande

|

52007SC0290

Rekommendation till Rådets yttrande enligt artikel 9.3 i Rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Lettlands uppdaterade konvergensprogram för 2006-2009  /* SEK/2007/0291 slutlig */

	[pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |Bryssel den 7.3.2007SEK(2007) 290 slutligRekommendation tillRÅDETS YTTRANDEenligt artikel 9.1 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Bulgariens konvergensprogram för 2006–2009(framlagt av kommissionen)MOTIVERING1. ALLMÄN BAKGRUNDStabilitets- och tillväxtpakten, som trädde i kraft den 1 juli 1998, syftar till att genom sunda offentliga finanser stärka förutsättningarna för prisstabilitet och stark hållbar tillväxt som kan bidra till ökad sysselsättning. Reformen av pakten 2005 genomfördes mot bakgrund av att den hade visat sig användbar för att förankra budgetdisciplin, men syftade till att stärka dess effektivitet och ekonomiska underbyggnad och säkerställa de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet.Enligt rådets förordning (EG) nr 1466/97 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken[1], som utgör en del av stabilitets- och tillväxtpakten, skall medlemsstaterna lägga fram stabilitets- eller konvergensprogram och årliga uppdateringar av dessa för rådet och kommissionen (medlemsstater som redan har övergått till den gemensamma valutan lägger fram (uppdaterade) stabilitetsprogram och medlemsstater som ännu inte har gjort det lägger fram (uppdaterade) konvergensprogram).Bulgarien gick med i EU den 1 januari 2007 och landets första konvergensprogram lades fram den 5 januari. I enlighet med förordningen skall rådet yttra sig om programmet på grundval av en rekommendation från kommissionen och efter att ha hört Ekonomiska och finansiella kommittén (se faktaruta för de viktigaste punkterna i programmet).2. BAKGRUND TILL BEDÖMNINGEN AV PROGRAMMETI detta avsnitt sammanfattas den ekonomiska utvecklingen och utvecklingen av de offentliga finanserna under de senaste tio åren för att beskriva den bakgrund mot vilken konvergensprogrammets strategi för de offentliga finanserna bedöms.Bulgarien har uppnått en hög grad av makroekonomisk stabilitet stödd av sunda offentliga finanser. Den ekonomiska tillväxten har varit stark och stabil och under senare år ökat till cirka 5½ % även om BNP per capita (uttryckt i köpkraftspariteter) fortfarande ligger på en låg nivå, för 2005 32,9 % av genomsnittsnivån i EU-25. Arbetet med att hämta in denna eftersläpning är därför fortfarande mycket omfattande och utgör Bulgariens allt annat överskuggande utmaning på medellång och lång sikt. Sysselsättningen har stadigt ökat, men även om arbetslösheten har kunnat minskas betydligt ligger sysselsättningsgraden fortfarande under genomsnitt i EU. Geografiska och utbildningsmässiga obalanser hämmar arbetsmarknadsflexibilitet och brist på arbetskraft är ett ökande problem, särskilt inom arbetsmarknadssegment som kräver hög utbildning. Emigration och sjunkande födelsetal har bidragit till snabbt minskande befolkningstal och en snabbt åldrande befolkning. Den genomsnittliga ökningen av arbetsproduktiviteten var tämligen låg under perioden 1996-2005, men har på den senaste tiden stigit till närmare 4 % mot bakgrund av stigande såväl utländska som inhemska investeringar. Införandet av sedelfonden 1997 bidrog till att inflationen reducerades till ensiffriga tal 1999, men desinflationsprocessen har på senare år dock avstannat. En mycket hög kredittillväxt och stigande underskott i bytesbalansen – dock i förening med mycket höga utländska direktinvesteringar – har utgjort en oroskälla för den makroekonomiska stabiliteten. Ett betydande mått av finanspolitisk konsolidering har uppnåtts genom att landet har bedrivit en budgetpolitik med näst intill balans eller överskott i de offentliga finanserna sedan 1998. Skuldkvoten har reducerats från över 100 % till under 30 %. Vidare har vissa steg tagits för att ta itu med de utmaningar pensionssystemet ställs inför på grund av de demografiska förändringarna.Faktaruta: De viktigaste punkterna i bedömningen I enlighet med artikel 5.1 (stabilitetsprogram) och artikel 9.1 (konvergensprogram) i rådets förordning (EG) nr 1466/97 tas följande punkter upp i bedömningen: Är de ekonomiska antaganden som programmet bygger på rimliga? Vilket är medlemsstatens medelfristiga mål för de offentliga finanserna? Är anpassningsplanen lämplig för att uppnå detta mål? Är de vidtagna eller föreslagna åtgärderna för att följa denna plan tillräckliga för att nå det medelfristiga målet för de offentliga finanserna över konjunkturcykeln? I bedömningen av anpassningsplanen uppmärksammas om en större anpassning görs i ekonomiskt goda tider och en mer begränsad i ekonomiskt dåliga tider. För de medlemsstater som deltar i eurosamarbetet eller i ERM II uppmärksammas vidare om medlemsstaten som riktvärde eftersträvar en årlig förbättring av det konjunkturrensade saldot, exklusive engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder, motsvarande 0,5 % av BNP för att uppnå sitt medelfristiga mål för de offentliga finanserna. När anpassningsplanen fastställs (för medlemsstater som ännu inte har uppnått målet), eller vid beslut om en tillfällig avvikelse från målet (för medlemsstater som har uppnått målet), ingår det ett genomförande av större strukturreformer som har direkta kostnadsbesparande effekter på lång sikt (t.ex. genom att öka den potentiella tillväxten) och därigenom påvisbara effekter på de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet (under iakttagande av villkoret att en tillräcklig säkerhetsmarginal för referensvärdet på 3 % av BNP skall behållas och att situationen för de offentliga finanserna förväntas återgå till det medelfristiga målet under programperioden)? Särskild uppmärksamhet ägnas här pensionsreformer som syftar till att införa system med flera pelare, varav en obligatorisk pelare som fullständigt täcks av fondmedel. Är medlemsstatens ekonomiska politik förenlig med de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken? Rimligheten i programmets makroekonomiska antaganden bedöms med utgångspunkt i kommissionens höstprognos 2006 och i enlighet med den allmänt vedertagna metoden för beräkning av potentiell total produktion och konjunkturrensade saldon. Bedömningen av förenligheten med de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken bygger på de allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken när det gäller de offentliga finanserna som ingår i de integrerade riktlinjerna för perioden 2005–2008. Bedömningen tar också upp följande: Utvecklingen av skuldkvoten och utsikterna för de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet, vilket man ”vid övervakningen av de offentliga finanserna [bör] ägna tillräcklig uppmärksamhet” enligt rådets rapport av den 20 mars 2005 ”Att förbättra genomförandet av stabilitets- och tillväxtpakten”. I ett meddelande från kommissionen av den 12 oktober 2006 anges metoden för att bedöma den långsiktiga hållbarheten[2]. Efterlevnaden av uppförandekoden[3], som bl.a. föreskriver en gemensam struktur och uppsättning tabeller för stabilitets– och konvergensprogrammen. |-  Rekommendation tillRÅDETS YTTRANDEenligt artikel 9.1 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Bulgariens konvergensprogram för 2006–2009EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR AVGIVIT FÖLJANDE YTTRANDEmed beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken[4], särskilt artikel 9.1,med beaktande av kommissionens rekommendation, ochefter att ha hört Ekonomiska och finansiella kommittén.HÄRIGENOM FRAMFÖRS FÖLJANDE.1.  Den [27 mars 2007] granskade rådet Bulgariens konvergensprogram, som omfattar perioden 2006-2009.2.  Bulgarien har uppnått en stor grad av makroekonomisk stabilitet stödd av sunda offentliga finanser. De ekonomiska tillväxten har varit stark och stabil, med en årlig ökningstakt på omkring 5 ½ % de senaste åren, samtidigt som BNP per capita (uttryckt i köpkraftspariteter) fortfarande ligger på en låg nivå, år 2005 på motsvarande 32,9 % av genomsnittet i EU-25. Det föreligger därför en betydande eftersläpning att hämta in, vilket utgör Bulgariens allt annat överskuggande utmaning på medellång och lång sikt. Införandet av sedelfonden 1997 ledde till att inflationen 1999 hade reducerats till ensiffriga tal. Under senare år har desinflationsprocessen emellertid avstannat, och för 2006 uppgick KPI-inflationen till 7,3 %.3.  I programmets bakomliggande makroekonomiska scenario räknar man med att den reala BNP-tillväxten kommer att fortsätta att ligga på en hög nivå och öka något från 5,9 % för 2006 till i genomsnitt 6,1 % under resten av programperioden. Mot bakgrund av nu tillgängliga uppgifter förefaller scenariot bygga på rimliga tillväxtantaganden. Höga obalanser i de utrikes affärerna utgör dock fortfarande en riskfaktor på medellång sikt, särskilt eftersom underskottet i bytesbalansen för varor, tjänster och transfereringar uppgick till 16 % av BNP 2006 i stället för tidigare beräknade 14,1 % av BNP, även om finansieringen av underskottet fullt ut säkerställts genom inflöde av utländska direktinvesteringar. Inflationsberäkningarna i programmet förefaller vara realistiska.4.  Enligt kommissionens höstprognos 2006 beräknas överskottet i de offentliga finanserna 2006 att uppgå till 3,3% av BNP, vilket kan jämföras med målet om budgetbalans i det ekonomiska programmet inför anslutningen från december 2005 och ett beräknat överskott på 3,2 % av BNP i konvergensprogrammet. Detta betydligt bättre budgetutfall är främst ett resultat av att inkomsterna blivit högre än beräknat, vilket förklaras av att prognoserna i det ekonomiska programmet inför anslutningen var försiktiga, att produktionstillväxten blev högre än väntat och av att skatteuppbörden förbättrats. Även utgifterna understiger beräkningarna i det ekonomiska programmet inför anslutningen med omkring 1 % av BNP, främst på grund av lägre löpande utgifter.5.  Den strategi för de offentliga finanserna på medellång sikt som fastställs i konvergensprogrammet syftar till att bibehålla ett överskott i de offentliga finanserna inom intervallet 0,8–1,5 % av BNP för att garantera makroekonomisk stabilitet och hållbara offentliga finanser. Finanspolitiken beräknas bli betydligt mer expansiv under 2007, med ett överskott i de offentliga finanserna på 0,8 % av BNP, en minskning från 3,2 % av BNP 2006. För 2008 och 2009 beräknas överskottet i de offentliga finanserna åter öka och stabiliseras på 1,5 % av BNP. Samtidigt som ränteutgifterna minskar med omkring ¼ % av BNP under programperioden beräknas det primära överskottet minska från 4½ % av BNP 2006 till 2¼ % av BNP 2007 och därefter åter öka till omkring 2¾ % av BNP 2008–2009. Lättnaden i finanspolitiken under 2007 förväntas nästan uteslutande bero på ökade utgifter. Utgifterna beräknas öka med 2¾ % av BNP och bara en del av denna ökning, omkring ¾ % av BNP, planeras att vändas under 2008. Den beräknade ökningen av de offentliga utgifterna under 2007 beräknas huvudsakligen komma från utgiftsslagen "övriga utgifter" (+2½ % av BNP) och subventioner (+½ % av BNP). Ökningen i "övriga utgifter" avspeglar Bulgariens bidrag till EU (1¼ % av BNP), en ökning av utgifterna för EU:s strukturfondsprojekt (¼ % av BNP), som helt beräknas att täckas av högre inkomster från EU-bidrag, samt en ökning av "övriga löpande utgifter" (1 % av BNP). Planerade sänkningar av bolags- och inkomstskattesatser 2007 beräknas nästan fullt ut kompenseras av förbättrad skattemoral och effektivare skatteuppbörd. De totala inkomsterna förväntas följaktligen förbli i det närmaste oförändrade (uttryckta i procent av BNP) över programperioden. I programmet anges också att trots att man i budgeten för 2007 anger ett offentligt överskott på 0,8 % av BNP, kommer målsättningen vid budgetgenomförandet vara att faktiskt nå ett högre överskott på 2 % av BNP. Detta skulle ske med tillämpning av bestämmelser i budgetlagen, som gör det möjligt att hålla inne 10 % av de budgeterade löpande primära utgifterna om underskottet i bytesbalansen skulle komma att öka ytterligare. Målen för de offentliga finanserna har reviderats uppåt betydligt jämfört med 2005 års ekonomiska program inför anslutningen, vilket avspeglar ett väsentligt bättre inkomstutfall 2006 med överskjutande effekter för kommande år och något gynnsammare utsikter i fråga om produktionstillväxt.6.  Enligt beräkningar med den allmänt vedertagna metoden planeras det strukturella saldot (dvs. det konjunkturrensade saldot exklusive engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder) att minska från omkring 3¼% av BNP 2006 till 1 % 2007 och därefter åter öka till omkring 2 % av BNP 2008 och 2009. Anpassningen skulle gå smidigare om man under budgetgenomförandet 2007 uppnår ett högre nominellt överskott på 2 % av BNP, vilket anges som ett mål i programmet. Programmets mål på medellång sikt för de offentliga finanserna är en budget i balans i strukturella termer, vilket man i programmet planerar att bibehålla med stor marginal under hela programperioden. Eftersom det medelfristiga målet för de offentliga finanserna är mer långtgående än minimiriktmärket (ett beräknat underskott på cirka 1¼ % av BNP), bör det, om det uppnås, skapas tillräcklig marginal mot ett alltför stort underskott. Det medelfristiga målet är mer ambitiöst än vad som krävs med hänvisning till skuldkvoten och den genomsnittliga potentiella produktionstillväxten på lång sikt.7.  Utfallet för de offentliga finanserna 2007 skulle kunna bli bättre än vad som beräknats i programmet, samtidigt som riskerna i budgetberäkningarna förefaller på det hela taget uppväga varandra under 2008 och 2009. Mot bakgrund av de goda resultaten när det gäller att uppnå uppsatta budgetmål samt bestämmelserna i 2007 års budgetlag om möjligheten att begränsa utgifter under budgetgenomförandet, förefaller ett högre överskott vara realistiskt även om inkomstberäkningar för 2007 kan tänkas innehålla vissa risker för att utfallet blir sämre än beräknat genom att inkomstbortfall på grund av skattesänkningar inte kan kompenseras full ut av höjd skattemoral och förbättrad uppbörd. Inga närmare uppgifter lämnas om anpassningsstrategin från 2008 och framåt, men målen för de offentliga finanserna fram till slutet av programperioden förefaller i stort sett rimliga, förutsatt att man uppnår ett bättre budgetutfall för 2007 än vad som nu beräknas.8.  Utifrån denna riskbedömning innebär programmets finanspolitiska inriktning att det medelfristiga målet för de offentliga finanserna bibehålls med bred marginal under hela programperioden. Dessutom ger programmet en tillräcklig säkerhetsmarginal för att undvika att tröskelvärdet för underskottet på 3 % av BNP överskrids under programperioden vid normala konjunktursvängningar. Den finanspolitiska inriktning som kan utläsas av programmet kan verka konjunkturförstärkande i goda ekonomiska tider under 2007. Detta är inte helt förenligt med stabilitets- och tillväxtpakten. I synnerhet förväntas det råda goda tider 2007 när det strukturella saldot beräknas minska med omkring 2¼ % av BNP enligt programmet och med 1½ % enligt 2006 års höstprognos från kommissionen.9.  Den offentliga bruttoskulden beräknas ha uppgått till 25¼ % av BNP under 2006, vilket ligger långt under fördragets referensvärde på 60 % av BNP. I programmet beräknas skuldkvoten minska med 4 procentenheter under programperioden.10.  Utan långsiktiga beräkningar av åldersrelaterade utgifter grundade på de gemensamma makroekonomiska antaganden som görs av kommittén för ekonomisk politik och kommissionen, är det inte möjligt att bedöma effekterna av en åldrande befolkning i Bulgarien på en jämförbar och lika stabil grund som nu görs för de övriga medlemsstaterna, för vilka beräkningar kan göras på denna grundval. En betydande effekt av åldrandet på utgifterna kan emellertid inte uteslutas med hänvisning till den rådande demografiska strukturen. Utgångsläget för de offentliga finanserna, med ett stort strukturellt överskott, bidrar betydligt till att stabilisera skulden innan åldrandets långsiktiga effekter slår igenom. Ett bibehållande av de stora primära överskotten på medellång sikt skulle bidra till att begränsa riskerna för de offentliga finansernas hållbarhet.11.  Programmets finanspolitiska strategi överensstämmer inte helt med de allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken som ingår i de integrerade riktlinjerna för perioden 2005–2008. Särskilt kommer den planerade finanspolitiska inriktningen för 2007 att bli konjunkturförstärkande i goda tider och riskera att förvärra det redan höga underskottet i bytesbalansen. Även om steg har tagits för att förbättra pensionssystemets långsiktiga hållbarhet läggs samtidigt mycket få konkreta åtgärdsförslag fram för att höja de offentliga utgifternas effektivitet, särskilt när det gäller hälso- och sjukvårdsutgifter där det finns återkommande problem med övervakning och kontroll av utgifter och kvaliteten på de tjänster som tillhandahålls.12.  När det gäller uppgiftskraven i uppförandekoden för stabilitets- och konvergensprogram saknas i programmet vissa obligatoriska och frivilliga uppgifter[5].Sammantaget är slutsatsen att de offentliga finanserna på medellång sikt är sunda, och att den finanspolitiska strategin utgör ett exempel på en finanspolitik i linje med stabilitets- och tillväxtpakten. Den planerade minskningen av budgetöverskottet under ekonomiskt goda tider 2007 skulle emellertid kunna innebära en konjunkturförstärkande inriktning av finanspolitiken och öka befintliga obalanser i de utrikes affärerna.Mot bakgrund av denna bedömning uppmanas Bulgarien att(i) uppnå ett högre överskott i de offentliga finanserna 2007 än vad som nu planeras och därefter behålla en stark ställning för att främja makroekonomisk stabilitet och stävja det stora underskottet i bytesbalansen,(ii) ytterligare stärka effektiviteten i de offentliga utgifterna, särskilt genom en reform av hälso- och sjukvårdssystemet.Jämförelse av nyckeltal i makroekonomiska beräkningar och budgetberäkningar 12Kommissionens beräkningar baseras på uppgifterna i programmet. |3Konjunkturrensat saldo (liksom i föregående rader) exklusive engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder. |4Programmet innehåller inga engångsåtgärder eller andra tillfälliga åtgärder. |5Kommissionens höstprognos 2006 innehåller inga engångsåtgärder eller andra tillfälliga åtgärder. |6 Baserat på en beräknad uppskattad potentiell tillväxt på 5,8 %, 6,3 %, 6,4 % respektive 6,7 % under perioden 2005-2008. |[1] EGT L 209, 2.8.1997, s. 1. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 1055/2005 (EUT L 174, 7.7.2005, s. 1). De dokument som det hänvisas till i texten återfinns på följande webbplats:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] Meddelande från kommissionen till rådet och Europaparlamentet – De offentliga finansernas hållbarhet på lång sikt i EU, 12.10.2006, KOM(2006) 574, och Europeiska kommissionen, Generaldirektoratet för ekonomi och finans (2006): ”The long-term sustainability of public finances in the European Union”, European Economy nr 4/2006.[3] ”Närmare angivelser för genomförandet av stabilitets- och tillväxtpakten samt riktlinjer för stabilitets- och konvergensprogrammens utformning och innehåll”, som godkändes av Ekofinrådet den 11 oktober 2005.[4] EGT L 209, 2.8.1997, s. 1. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 1055/2005 (EUT L 174, 7.7.2005, s. 1). De dokument som det hänvisas till i texten återfinns på följande webbplats:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[5] Särskilt saknas arbetsmarknadsstatistik över antal arbetade timmar samt vissa uppgifter om långsiktig hållbarhet.


title: Rekommendation till rådets yttrande i enlighet med artikel 9.3 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Danmarks uppdaterade konvergensprogram för 2001-2005

text: ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---


title: Kommissionens rekommendation av den 11 augusti 2006 om spridningsmotverkande program för att begränsa ytterligare spridning av Diabrotica virgifera Le Conte i gemenskapen med bekräftad förekomst

text:
               17.8.2006

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 225/30

      KOMMISSIONENS REKOMMENDATION

   av den 11 augusti 2006
   om spridningsmotverkande program för att begränsa ytterligare spridning av Diabrotica virgifera Le Conte i gemenskapen med bekräftad förekomst
   (2006/565/EG)
   EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 211 andra strecksatsen, och
   av följande skäl:

               (1)

               I kommissionens beslut 2003/766/EG av den 24 oktober 2003 om nödåtgärder för att förhindra spridning inom gemenskapen av Diabrotica virgifera Le Conte (1) (”organismen”) fastställs restriktioner för majsodling i områden som tidigare var känt fria från organismen men där organismen nu har påträffats samt i områden där organismen redan är etablerad.

               (2)

               Enligt artikel 4a.2 i beslut 2003/766/EG kan medlemsstaterna varje år genomföra spridningsmotverkande program i de angripna zonerna och angränsande områden för att begränsa spridningen av organismen från de angripna zonerna till områden som är fria från organismen.

               (3)

               För att dessa motverkande program skall genomföras på ett samordnat sätt bör sakkunnig vägledning tillhandahållas.

               (4)

               De spridningsmotverkande programmen bör vila på sunda vetenskapliga principer, organismens biologiska förutsättningar, graden av angrepp och det särskilda produktionssystem för majs som finns i den berörda medlemsstaten.

               (5)

               Den sakkunniga vägledningen har utformats på grundval av det arbete och den erfarenhet som finns hos de officiella instanser i medlemsstaterna som ansvarar för kontroll av organismen.

               (6)

               Den sakkunniga vägledning som ges genom denna rekommendation är förenlig med yttrandet från ständiga kommittén för växtskydd.

         HÄRIGENOM REKOMMENDERAS

               1.

               Exakt avgränsning av de angripna zoner som avses i artikel 4a.1 i beslut 2003/766/EG bör göras på grundval av sunda vetenskapliga principer, organismens biologiska förutsättningar, graden av angrepp och det särskilda produktionssystem för majs som finns i den berörda medlemsstaten.
               En översyn av avgränsningen bör göras när de undersökningar som avses i artikel 2 i beslut 2003/766/EG har gett liknande resultat vad beträffar organismens eventuella förekomst i minst två år i rad.

               2.

               När det gäller genomförandet av de spridningsmotverkande program som avses i artikel 4a.2 i beslut 2003/766/EG skall medlemsstaterna ta hänsyn till följande principer:

                           a)

                           Åtgärder för att begränsa spridning av organismen från de angripna zonerna till områden som är fria från organismen (”spridningsmotverkande åtgärder”). De bör gälla i en zon (”spridningsmotverkande zon”) som sträcker sig minst 10 km in i den angripna zonen och minst 30 km in i den angreppsfria zonen.
                           I den spridningsmotverkande zonen bör medlemsstaterna se till att majsfälten underkastas följande:

                                       —

                                       Växtföljd som innebär att majs odlas högst vartannat år, eller

                                       —

                                       växtföljd som innebär att majs odlas högst två år under en treårsperiod, varvid en lokalt baserad metod att förutsäga organismens utveckling skall kunna säkerställa att majsen minst ett av odlingsåren sås först efter det att larven uppträder, eller

                                       —

                                       växtföljd som innebär att majs odlas högst två år under en treårsperiod, varvid vuxna individer av organismen skall bekämpas effektivt med insektsmedel eller på något annat sätt som innebär samma grad av bekämpning av organismen.

                           b)

                           Åtgärder inriktade på skadedjursbekämpning i hela återstoden av den angripna zonen för att hindra ytterligare spridning av organismen och trygga hållbar majsproduktion (”nedkämpningsåtgärder”).

                           c)

                           Noggrann övervakning av den angreppsfria delen av den spridningsmotverkande zonen bör ske i avsikt att upptäcka organismen med hjälp av lämpliga sexualferomonfällor, varvid hänsyn skall tas till lokala förhållanden och särdrag hos den spridningsmotverkande zonen.

      Utfärdad i Bryssel den 11 augusti 2006.

            På kommissionens vägnar

         Markos KYPRIANOU

            Ledamot av kommissionen

      (1)  EUT L 275, 25.10.2003, s. 49. Beslutet ändrat genom beslut 2006/564/EG (se sidan 28 i detta nummer av EUT).


Avis juridique important

|

52004SC0808

Rekommendation till rådets yttrande enligt artikel 9.3 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Maltas konvergensprogram, 2004-2007  /* SEK/2004/0808 slutlig */

Rekommendation till RÅDETS YTTRANDE enligt artikel 9.3 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Maltas konvergensprogram, 2004-2007(framlagd av kommissionen)MOTIVERINGEnligt rådets förordning (EG) nr 1466/97 om förstärkning av övervakningen och samordningen av den offentliga sektorns finanser [1] skall icke-deltagande medlemsstater, dvs. sådana som inte har infört den gemensamma valutan, överlämna konvergensprogram till rådet och kommissionen för det regelbundna multilaterala övervakningsförfarande som avses i artikel 99 i fördraget.[1]  EGT L 209, 2.8.1997. Alla dokument som det hänvisas till i denna text finns tillgängliga på följande webbplats:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htmEnligt artikel 9 i förordningen skall rådet granska dessa program på grundval av de bedömningar som gjorts av kommissionen och av den kommitté som inrättats genom artikel 114 i fördraget (Ekonomiska och finansiella kommittén). Rådet skall med stöd av kommissionens rekommendation och efter samråd med Ekonomiska och finansiella kommittén avge ett yttrande efter att ha granskat programmet. Enligt förordningen skall medlemsstaterna årligen lägga fram uppdaterade program, som också kan granskas av rådet enligt samma förfaranden.De tio länder som anslöt sig till EU den 1 maj 2004 har beviljats undantag och deltar därför inte i det gemensamma valutasamarbetet. De har åtagit sig att överlämna sina konvergensprogram senast den 15 maj 2004 och en första uppdatering av dem mot slutet av år 2004.Maltas första konvergensprogram för perioden 2004-2007 överlämnades den 21 maj 2004. Kommissionen har gjort en teknisk utvärdering av programmet med beaktande av uppgifterna i vårprognoserna 2004 samt "uppförandekoden om stabilitets- och konvergens programmens innehåll och utformning" [2] och de principer som fastställs i kommissionens meddelande till rådet och Europaparlamentet om bättre samordning av finanspolitiken [3]. Denna utvärdering ger anledning till följande bedömning:[2]  Reviderat yttrande från Ekonomiska och finansiella kommittén om stabilitets- och konvergensprogrammens innehåll och utformning, godkänt av Ekofinrådet den 10 juli 2001.[3]  KOM(2002) 668 slutlig, 27.11.2002.Maltas första konvergensprogram, som omfattar tiden 2004-2007, överlämnades den 21 maj 2004. I programmet anger Malta som sin avsikt att övergå till slutskedet av EMU så snart som landet uppfyller konvergens kriterierna. Programmet syftar till att uppnå hållbar ekonomisk tillväxt och en hög och stabil sysselsättnings nivå för att skapa verklig konvergens. Därför går den politiska strategin ut på att få saldona för de offentliga finanserna att åter nå hållbara nivåer på medellång sikt och på att säkerställa stabilitet i handeln med utlandet.Konvergensprogrammet uppfyller endast delvis kraven i uppförandekoden. Särskilt gäller detta att de statistiska uppgifterna inte helt följer ENS 95:s normer. BNP och dess beståndsdelar har beräknats enligt FN:s nationalräkenskapssystem (SNA 93), medan de finansiella nyckeltalen bygger på nominell BNP enligt ENS 95. Därför är de olika delarna av programmet inte helt jämförbara.Under 2003 ökade underskottet i de offentliga finanserna till 6,5 % av BNP (om man undantar den del på 3,2 % av BNP som hänger samman med en engångs transaktion), vilket överstiger fördragets referensvärde på 3 % av BNP, och den offentliga skuldkvoten ökade till 72,0 % av BNP, också det över fördragets referensvärde på 60 %. Kommissionen inledde förfarandet vid alltför stora överskott beträffande Malta den 12 maj 2004 genom att anta en rapport enligt artikel 104.3 i fördraget. Ekonomiska och finansiella kommittén lämnade sitt yttrande om kommissionens rapport den 25 maj. Den 5 juli 2004 väntas rådet med stöd av två rekommendationer från kommissionen besluta att ett alltför stort underskott föreligger i Malta och lämna rekommendationer till Malta för att få denna situation att upphöra.I konvergensprogrammet har den reella BNP-tillväxten enligt SNA 93 reviderats betydligt. Till skillnad från den beräknade reala tillväxt takten på 0,4 % som förutsågs i kommissionens vårprognos 2004 väntas enligt programmet BNP sjunka i reala termer med 1,7 %. Enligt programmet kan nedgången under 2003 tillskrivas en oväntad minskning av exporten med 2,2 % i reala termer i kombination med en ökning av den totala importen med 6,4 % (också i reala termer). Den privata konsumtionen ökade endast med 0,3 %, medan den offentliga konsumtionen till följd av en stark finanspolitisk expansion ökade med 6,0 %. De fasta bruttoinvesteringarna ökade med 21,2 %. Att ökningen blev så stor beror dock på den låga investeringsnivån under 2002, när Maltas regering sålde ett flygplan. Samtidigt som verksamhetsgraden avtog kraftigt sjönk sysselsättningen med 0,8 %. Inflationstakten minskade till 1,3 % under 2003 på grund av dämpad inhemsk efterfrågan och ett svagt genomslag för den maltesiska lirans depreciering mot euron. Till följd av den kraftiga nedskrivningen av tillväxten av reala BNP under 2003 är det scenario på medellång sikt som skisseras i programmet något mer försiktigt än det som kommissionen ger i sin vårprognos.Maltas regering har föresatt sig att uppnå sunda offentliga finanser på medellång sikt. Underskottet i den offentliga sektorns finanser bör minska från 5,2 % av BNP till 2,3 % av BNP 2006 och 1,4 % av BNP 2007, gott och väl under referens värdet på 3 %, men fortfarande inte ett saldo nära balans. Den strategi som kommer till uttryck i programmet bygger på utgifts kontroll och rationaliseringar, som på inkomstsidan kompletteras med förbättringar av skatteförvaltningen för att förhindra skatteflykt. En del av korrigeringen väntas ske tack vare högre nominell BNP-tillväxt. Det bör påpekas att även om den planerade utvecklingen mot en korrigering förefaller förenlig med de förutsedda tillväxttalen för nominella BNP, beräknade enligt SNA 93, förefaller dessa tal, om ENS 95 tillämpas, något övervärderade, vilket skulle kunna få till följd att den offentliga skuldkvoten blir för lågt värderad.De finanspolitiska målen i konvergensprogrammet är något mer ambitiösa än i det ekonomiska programmet inför anslutningen, som byggde på ett något gynnsammare tillväxtscenario. Medan underskottet i de offentliga finanserna i programmet inför anslutningen beräknades fortfarande ligga över referensvärdet 3 % under 2006 och uppgå till 3,4 % av BNP, är motsvarande uppgift i konvergens programmet 1,1 procentenheter lägre eller 2,3 % av BNP, vilket skulle innebära att det alltför stora underskottet korrigeras före år 2006.Under programperioden beräknas de totala intäkterna minska från 45,3 % av BNP 2004 till 43,0 % av BNP 2007, medan de offentliga utgifterna skulle sjunka från 50,5 % av BNP 2004 till 44,4 % av BNP 2007. Korrigeringen kommer att gälla både löpande utgifter och kapitalkostnader. De löpande utgifterna skulle minskas med 3 procentenheter av BNP, från 39 % av BNP 2004 till 36 % av BNP 2007. Även om kapitalkostnaderna skulle skäras ned med nästan 40 % mellan 2004 och 2007 väntas målet vid utgången av perioden, 4,1 % av BNP, fortfarande ligga gott och väl över EU-genomsnittet. Denna kraftiga utgiftsminskning är grunden för den betydande förbättring som förutses av det primära saldot, från ett underskott på 1,4 % av BNP 2004 till ett överskott på 2,2 % 2007.I programmet behandlas även alternativa antaganden om räntesatserna och efterfrågan från utlandet och dessas inverkan på de finanspolitiska målen utvärderas. En ökning av räntesatserna med en procentenhet mellan 2004 och 2007 beräknas ge endast marginella effekter på såväl tillväxten (0,1 %) som underskottet (0,3 % av BNP). Om tillväxten av utlandsefterfrågan ökade med en procentenhet skulle dock underskottet vara 0,4 % lägre vid utgången av programperioden.Den offentliga bruttoskulden ökade med mer än 10 procentenheter av BNP under 2003, vilket fick skuldkvoten att skjuta i höjden till 72,0 % av BNP mot 61,7 % året innan. Denna ökning kan till stor del tillskrivas de kostnader som belastade de offentliga finanserna till följd av omstruktureringen av varven. Enligt programmet bör skuldkvoten förbli i stort sett oförändrad under 2004 och 2005, varefter den förväntas minska till strax över 70 % under 2006 och 2007. Dessa beräkningar för 2004 och 2005 skiljer sig från det mer försiktiga scenario som läggs fram i kommissionens vårprognos 2004 [4], där skuldkvoten förväntas öka ytterligare med nästan 4 procentenheter av BNP fram till 2005. Denna skillnad förklaras av ett högre primärt underskott 2004 och en större stock-/flödes justering under 2004 och 2005 i vårprognosen. Att skuldkvoten enligt konvergensprogrammet minskar under åren 2006 och 2007 förklaras av ett stigande primärt överskott och ett ökande bidrag från den nominella BNP-tillväxten. Dessutom förutses i programmet en minskning med cirka 2 procentenheter av BNP till följd av privatiseringsintäkter mellan 2004 och 2006.[4]  Kommissionens prognos bygger på antagandet att inga ändringar av den politiska inriktningen sker under 2004 och 2005.I programmet hänvisas, om än inte i detalj, till regeringens planer på strukturella reformer, bl.a. när det gäller privatiseringar och omstrukturering av offentligägda företag. Någon enighet har dock ännu inte nåtts om reformen av vård- och pensions systemen. Denna reforms påverkan på de offentliga finanserna framgår inte av programmet.Malta riskerar att drabbas av obalanser i de offentliga finanserna när de beräknade kostnaderna för befolkningens åldrande skall regleras. För att skapa hållbara offentliga finanser är det av avgörande betydelse att säkerställa tillräckliga primära överskott på medellång sikt och samtidigt genomföra ytterligare åtgärder för att bryta ökningen av de ålders relaterade utgifterna, särskilt på vårdområdet.Tabell 1: Jämförelse av centrala makroekonomiska och finansiella prognoser>Plats för tabell>Med utgångspunkt i denna bedömning har kommissionen antagit den bifogade rekommendationen till rådets yttrande över Maltas konvergensprogram och överlämnar den till rådet.Rekommendation till RÅDETS YTTRANDE enligt artikel 9.3 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om Maltas konvergensprogram, 2004-2007EUROPEISKA UNIONENS RÅD AVGER FÖLJANDE YTTRANDEmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken [5], särskilt artikel 9.3 i denna,[5]  EGT L 209, 2.8.1997. De dokument som det hänvisas till i texten återfinns på webbplatsen http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htmmed beaktande av kommissionens rekommendation, ochefter att ha hört Ekonomiska och finansiella kommittén.HÄRIGENOM FRAMFÖRS FÖLJANDE.Den [5 juli] 2004 granskade rådet Maltas konvergensprogram, som omfattar perioden 2004-2007. Programmet uppfyller endast delvis kraven i den reviderade "uppförandekoden för stabilitets- och konvergensprogrammens innehåll och utformning". Särskilt uppgifterna om BNP och dess beståndsdelar överensstämmer inte helt med ENS 95:s normer. Detta minskar jämförbarheten mellan de olika delarna av programmet.Den finanspolitiska strategi som programmet bygger på syftar till att minska underskottet i de offentliga finanserna till under 3 % av BNP redan före 2006 med följande delmål: 5,2 % av BNP 2004, 3,7 % av BNP 2005 och 2,3 % av BNP 2006, varefter 1,4 % skall uppnås vid utgången av programperioden. I programmet förutses en betydande förbättring av det primära saldot, som väntas gå från ett underskott på 1,4 % av BNP under 2004 till ett överskott på 2,2 % 2007. Samtidigt anges i programmet att den uppåtgående tendensen för den offentliga skuldkvoten skall brytas under 2005 och nå 70,4 % vid utgången av programperioden.Den finanspolitiska strategin stöds av ett åtgärdspaket som syftar till att kontrollera och rationalisera utgifterna samt, på inkomstsidan, till att motverka skatteflykt. PÅ utgiftssidan väntas närmare bestämt de löpande utgifterna sjunka med 3 procentenheter av BNP genom återhållsamhet med löneökningar för offentliganställda och en gradvis avveckling av subventionerna till varvsindustrin. Även kapitalkostnaderna väntas minska under programperioden och det med mer än 2,5 procentenheter av BNP. De offentliga investeringarna kommer dock fortfarande att överstiga 4 % av BNP.Mot bakgrund av nu tillgängliga uppgifter förefaller det makroekonomiska scenariot i programmet bygga på tämligen rimliga antaganden om tillväxten. En viss grad av osäkerhet är dock förenad med det på grund av att nominella BNP enligt ENS 95 kan vara övervärderad och att Maltas ekonomi är exponerad för externa chocker.Även om underskottet enligt programmet skall ha minskats till under referensvärdet 3 % under 2006 och sjunka ytterligare därefter, leder dessa mål ändå inte till ett saldo nära balans under programperioden.Delmålen för konsolideringen förefaller något optimistiska, även om de verkar vara inom räckhåll med tanke på det handlings utrymme som skapas när några investerings projekt avslutas. De möjliga effekterna av att tillväxten av reala BNP under 2003 nyligen reviderats nedåt medför också några risker för en negativ utveckling. Saldona för de offentliga finanserna i programmet kan därför visa sig otillräckliga för att minska underskottet till under tröskelvärdet 3 % av BNP före 2006. Dessutom är det troligt att utvecklingen av skuldkvoten blir mindre gynnsam på grund av de nyss nämnda riskerna.Malta riskerar att drabbas av obalanser i de offentliga finanserna när de beräknade kostnaderna för befolkningens åldrande skall regleras. För att skapa hållbara offentliga finanser är det av avgörande betydelse att säkerställa tillräckliga primära överskott på medellång sikt och samtidigt genomföra ytterligare åtgärder för att bryta ökningen av de ålders relaterade utgifterna, särskilt på vårdområdet.Den [5 juli] 2004 beslutade rådet på grundval av rekommendationer från kommissionen i enlighet med artikel 104.6 i fördraget att det föreligger ett alltför stort underskott i Malta och gav rekommendationer till Malta i syfte att få denna situation att upphöra i vilka rådet uttryckte sina finanspolitiska råd.Prognostiserade nyckeltal i Maltas konvergensprogram>Plats för tabell>


Avis juridique important

|

32001H0205

Rådets rekommendation av den 12 mars 2001 om beviljande av ansvarsfrihet för kommissionen för genomförandet av operationerna inom Europeiska utvecklingsfonden (1984) (sjätte EUF) för räkenskapsåret 1999

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 073 , 15/03/2001 s. 0035 - 0035

Rådets rekommendationav den 12 mars 2001om beviljande av ansvarsfrihet för kommissionen för genomförandet av operationerna inom Europeiska utvecklingsfonden (1984) (sjätte EUF) för räkenskapsåret 1999(2001/205/EG)EUROPEISKA UNIONENS RÅD UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATIONmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av tredje AVS-EEG-konventionen, som undertecknades i Lomé den 8 december 1984,med beaktande av rådets beslut 86/283/EEG av den 30 juni 1986 om associering av de utomeuropeiska länderna och territorierna med Europeiska ekonomiska gemenskapen(1),med beaktande av det interna avtalet om finansiering och administration av gemenskapens stöd(2), som undertecknades i Bryssel den 19 februari 1985, och som ändrats genom beslut 86/281/EEG(3), särskilt artikel 29.3 i detta,med beaktande av budgetförordningen av den 11 november 1986, tillämplig på sjätte Europeiska utvecklingsfonden(4), särskilt artiklarna 66-73 i denna, ochav följande skäl:Rådet har granskat räkenskaperna och balansräkningen för Europeiska utvecklingsfondens (1984) (sjätte EUF) operationer till och med den 31 december 1999, samt revisionsrättens redogörelse för räkenskapsåret 1999, tillsammans med kommissionens svar(5).I enlighet med artikel 29.3 i det interna avtalet skall kommissionen beviljas ansvarsfrihet för förvaltningen av Europeiska utvecklingsfonden (1984) (sjätte EUF) av Europaparlamentet på rådets rekommendation.Kommissionens genomförande av Europeiska utvecklingsfondens operationer (1984) (sjätte EUF) under räkenskapsåret 1999 har i sin helhet varit tillfredsställande.HÄRIGENOM REKOMMENDERAS att Europaparlamentet beviljar kommissionen ansvarsfrihet för genomförandet av Europeiska utvecklingsfondens operationer (1984) (sjätte EUF) för räkenskapsåret 1999.Utfärdad i Bryssel den 12 mars 2001.På rådets vägnarB. RingholmOrdförande(1) EGT L 175, 1.7.1986, s. 1.(2) EGT L 86, 31.3.1986, s. 210.(3) EGT L 178, 2.7.1986, s. 13.(4) EGT L 325, 20.11.1986, s. 42.(5) EGT C 342, 1.12.2000, s. 205.