title: Rådets rekommendation av den 12 juli 2011 om Nederländernas nationella reformprogram 2011 och om avgivande av rådets yttrande om Nederländernas uppdaterade stabilitetsprogram för 2011–2015

text:
               19.7.2011

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 212/13

         RÅDETS REKOMMENDATION
   av den 12 juli 2011
   om Nederländernas nationella reformprogram 2011 och om avgivande av rådets yttrande om Nederländernas uppdaterade stabilitetsprogram för 2011–2015
   2011/C 212/04
   EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,
   med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 5.3,
   med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,
   med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,
   med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,
   efter att ha hört ekonomiska och finansiella kommittén, och
   av följande skäl:

               (1)

               Den 26 mars 2010 antog Europeiska rådet kommissionens förslag till en ny strategi för sysselsättning och tillväxt – Europa 2020. Strategin bygger på en utökad samordning av den ekonomiska politiken med inriktning på ett antal nyckelområden där åtgärder behövs för att stärka förutsättningarna för hållbar tillväxt och god konkurrenskraft i Europa.

               (2)

               Rådet antog den 13 juli 2010 en rekommendation om de allmänna riktlinjerna för medlemsstaternas och unionens ekonomiska politik (2010–2014) och den 21 oktober 2010 ett beslut om riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik (2), vilka tillsammans utgör de så kallade integrerade riktlinjerna. Medlemsstaterna uppmanades att beakta de integrerade riktlinjerna i sin nationella ekonomiska politik och sysselsättningspolitik.

               (3)

               Den 12 januari 2011 antog kommissionen den första årliga tillväxtöversikten, varigenom en ny era av ekonomisk styrning i EU och den första europeiska planeringsterminen för förhandsintegrerad politisk samordning inleddes, med förankring i Europa 2020-strategin.

               (4)

               Den 25 mars 2011 godkände Europeiska rådet prioriteringarna för konsolidering av de offentliga finanserna och för strukturreformer (i linje med rådets slutsatser av den 15 februari och 7 mars 2011 och med hänvisning till kommissionens årliga tillväxtöversikt). Europeiska rådet underströk behovet av att prioritera återställandet av sunda offentliga finanser och hållbar finanspolitik, minskad arbetslöshet genom arbetsmarknadsreformer och nya insatser för att öka tillväxten. Medlemsstaterna uppmanades att omsätta dessa prioriteringar i konkreta åtgärder som ska ingå i deras stabilitets- eller konvergensprogram och nationella reformprogram.

               (5)

               Den 25 mars 2011 uppmanade Europeiska rådet också de medlemsstater som deltar i europluspakten att i tid lägga fram sina åtaganden så att de kan tas med i medlemsstaternas stabilitets- eller konvergensprogram och nationella reformprogram.

               (6)

               Den 29 april 2011 överlämnade Nederländerna 2011 års uppdatering av stabilitetsprogrammet, omfattande perioden 2011–2015, och sitt nationella reformprogram för 2011. För att kunna beakta inbördes samband mellan de båda programmen har de granskats samtidigt.

               (7)

               Trots tidigare stabila resultat drabbades den mycket öppna nederländska ekonomin kraftigt av finanskrisen: reala BNP minskade med nästan 4 % 2009. Återhämtningen började under andra halvåret av 2009 med en ökad efterfrågan från utlandet och ökade takten under första halvåret 2010 vilket ledde till en BNP-tillväxt på 1,8 %. Krisens inverkan på arbetsmarknaden var relativt begränsad. Arbetslösheten förväntas minska gradvis under de kommande två åren från 4,5 % 2010 till 4 % 2010. Krisen påverkade de nederländska offentliga finanserna kraftigt med en ökning av det offentliga underskottet till 5,5 % av BNP 2009 och 5,4 % 2010. Regeringens åtgärder för att stödja finansiella institut och stabilisera finansmarknaderna medförde en ökning av den offentliga skuldkvoten med 15 procentenheter av BNP, vilket ledde till att skuldkvoten utgjorde 60,8 % av BNP 2009.

               (8)

               Utifrån en bedömning av det uppdaterade stabilitetsprogrammet enligt förordning (EG) nr 1466/97 anser rådet att det makroekonomiska scenariot bakom beräkningarna av de offentliga finanserna enligt stabilitetsprogrammet är rimligt. Stabilitetsprogrammet grundas på tillväxtberäkningar för 2011 och 2012 som är något mer försiktiga än kommissionens vårprognos 2011. I stabilitetsprogrammet planeras att få ned det offentliga underskottet under referensvärdet 3 % 2012, vilket skulle vara ett år tidigare än den tidsfrist som fastställts i förfarandet vid alltför stora underskott. Utgående från siffrorna i stabilitetsprogrammet kommer det medelfristiga målet, nämligen ett strukturellt underskott på 0,5 % av BNP, i det närmaste att uppnås före utgången av stabilitetsprogramperioden, eftersom det strukturella saldo som beräknats av kommissionen kommer att uppgå till – 0,8 % av BNP 2015. Den finanspolitiska strategin underbyggs till fullo av tillräckligt väl specificerade åtgärder fram till 2015, även om deras genomförande omfattas av vissa risker, framförallt när det gäller möjligheten att motverka budget/utgiftsöverskridanden inom hälsovårdsområdet och övervaka lokala myndigheters utgifter. Den genomsnittliga årliga finanspolitiska ansträngningen under perioden 2011–2013 är 0,75 % av BNP vilket är förenligt med rådets rekommendation av den 2 december 2009 inom ramen för förfarandet vid alltför stora underskott. För de år som följer efter tidsfristen för korrigeringen av alltför stora underskott (2014 och 2015) kommer det omräknad strukturella saldot förbättras med 0,25 % 2014 och 0,5 % 2015, vilket är något lägre än kravet på en förbättring på 0,5 % av det strukturella saldot tills budgetmålet på medellång sikt är uppnått.

               (9)

               Den finanspolitiska konsolidering som planeras och genomförs av de nederländska myndigheterna är starkt beroende av en nedskärning av utgifterna för strukturåtgärder som uppgår till ungefär 3 % av BNP i slutet av stabilitetsprogramperioden (2015) jämfört med basscenariot. Korrigeringsplanen ska därmed leda till en minskning av det offentliga underskottet från 3,8 % av BNP 2011 till 2,4 % av BNP 2012, och minskar ytterligare årligen med ungefär 0,5 % under 2013–2015. Nederländerna är fast beslutna att uppnå dessa mål. Genom att tillväxtskapande politikområden såsom utbildning skyddas från budgetnedskärningar skulle det förhindra att den framtida potentialen för ekonomisk tillväxt hämmas och underlätta uppnåendet av en hållbar korrigering av ett alltför stort underskott.

               (10)

               Förutom kortsiktig konsolidering är en av de största utmaningarna att förbättra de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet, som påverkats negativt av den stora ökningen av åldersrelaterade utgifter. De långsiktiga kostnaderna för befolkningens åldrande ligger klart över EU-genomsnittet, i synnerhet när det gäller långtidsvård och pensioner. Den förväntade utgiftsökningen för långtidsvård är den högsta i Europa, vilket framgår av kommissionens åldranderapport från 2009. Huvudskälet för detta är att det redan finns ett mycket omfattande formellt långtidsvårdsystem (t.ex. offentliga långtidsförsäkringar som täcker personlig vård, sjukvård, bistånd, behandling och vistelse på en institution), medan informell vård spelar en mer begränsad roll i Nederländerna. Enligt kommissionens senaste bedömning framstår riskerna i fråga om de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet som hög. Förutom sina konsolideringsplaner har den nederländska regeringen lagt fram åtgärder för parlamentet som kommer att stödja den långsiktiga hållbarheten, inklusive en höjning av den lagstadgade pensionsåldern, som ännu inte har antagits.

               (11)

               Den nederländska arbetsmarknaden kännetecknas av ett relativt högt deltagande, hög produktivitet per arbetad timme och låg arbetslöshet. Den främsta utmaningen för arbetsmarknaden kommer att bli att utnyttja den outnyttjade arbetskraftspotentialen, särskilt när det gäller att ersätta den förväntade minskningen av befolkningen i arbetsför ålder på grund av att befolkningen blir allt äldre. Genomsnittet för arbetade timmar per år är det lägsta i EU, vilket bekräftas av de senast tillgängliga uppgifterna. Det låga antalet arbetade timmar beror på den mycket stora andelen av människor som jobbar deltid, särskilt kvinnor, vilket återspeglare personliga val men även förekomsten av ekonomiska förhållanden som avskräcker människor från att delta på arbetsmarknaden eller att utöka antalet arbetade timmar. För närvarande är en av de största avhållande faktorerna för den person som inte tjänar huvudinkomsten i hushållet att delta på arbetsmarknaden eller att arbeta fler timmar i Nederländerna den höga marginalskatten på andrainkomster, som i vissa fall kan visa sig vara högre än 80 %, på grund av bland annat de allmänna skattelättnaderna och minskade lönebaserade bidrag som t.ex. barnomsorgsbidrag.

               (12)

               För en allt större och heterogen grupp av delvis funktionshindrade och långtidsarbetslösa som i allt högre grad riskerar att bli drabbade av strukturell arbetslöshet har genomförandet av en aktiv arbetsmarknadspolitik tydligen inte lett till några positiva resultat. Personer som inte är EU-medborgare upplever särskilda svårigheter, vilket leder till att klyftan mellan sysselsättning och arbetslöshet ökar allt mer.

               (13)

               Det nederländska forsknings- och innovationssystemet har lyckats att bibehålla sin innovativa kapacitet, men den privata sektorns låga andel av investeringarna i forskning och utveckling kan komma att skada den framtida ekonomiska tillväxten och den nederländska ekonomins konkurrenskraft. Regeringen har för avsikt att skapa ett attraktivt klimat för forsknings- och innovationsintensiva företag, bl.a. företag från utlandet, i form av skattemässiga incitament, utrymme för entreprenöranda och spjutspetsforskning. Behovet av en konsolidering av de offentliga finanserna detta år innebär dock att vissa företagsstöd inte kommer att förlängas medan andra kommer att justeras och målinriktas på de ekonomiskt sett mest intressanta områdena, samtidigt som de läggs om till mer allmänna skatteinstrument.

               (14)

               Företagsklimatet påverkas negativt av överbelastningen på väg- och järnvägsnätet, som är en av de högsta i EU. En relativt ineffektiv transportinfrastruktur påverkar i detta sammanhang arbetskraftens rörlighet och sålunda den potentiella produktivitetstillväxten negativt. Arbetstagarna kan stå inför långa pendelavstånd, oförutsägbara restider och höga omkostnader till en följd av överbelastningen. Dessa omkostnader förväntas att stiga ytterligare fram till 2020 om inte politiken ändras. Ett mer effektivt utnyttjande av infrastrukturen, t.ex. med vägavgifter, skulle bidra till att öka arbetskraftens rörlighet och produktivitet och därmed potentiell tillväxt.

               (15)

               Den 4 april 2011 meddelade Nederländerna flera åtaganden inom europluspakten. Dessa omfattar åtgärder för att främja konkurrenskraften (införande av en ny företagspolitik, som bygger på mer allmänna skattelättnader och att den administrativa bördan minskas) och sysselsättningen (socialförsäkringens aktiveringsaspekt förstärks och beroendet av arbetslöshetsstöd minskas), så att det bidrar till att ytterligare öka hållbarheten i de offentliga finanserna (varigenom stabilitets- och tillväxtpakten befästes i nationell lagstiftning) och den finansiella stabiliteten förstärks (flera befogenheter till tillsynsinstitutioner). Dessa åtaganden avser paktens alla områden. De utgör det bredare reformprogrammet i stabilitetsprogrammet och det nationella reformprogrammet. Det saknas emellertid detaljerade uppgifter om tidsramarna för dem och vilka åtgärder som kommer att krävas för att genomföra dem. Dessa åtaganden har bedömts och beaktats i rekommendationerna.

               (16)

               Kommissionen har granskat stabilitetsprogrammet och det nationella reformprogrammet, inklusive åtagandena inom ramen för europluspakten. Den har beaktat inte bara programmens relevans för en hållbar finanspolitik och socioekonomisk politik i Nederländerna utan även i vilken utsträckning som EU:s regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet av att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i EU genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på EU-nivå. Kommissionen anser att Nederländernas fullständigt specificerade finanspolitiska konsolideringsstrategi bör genomföras enligt planerna, samtidigt som utgifterna ska bibehållas inom områden som kan bidra till långsiktig tillväxt. Ytterligare åtgärder bör vidtas för att förbättra de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet, i synnerhet inom områden för pensioner och långtidsvård, öka deltagandet och integrationen på arbetsmarknaden och lösa de problem som uppstår till följd av överbelastningen av transportsektorn.

               (17)

               Mot bakgrund av denna bedömning, och med beaktande av rådets rekommendation av den 2 december 2009 enligt artikel 126.7 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, har rådet granskat Nederländernas uppdaterade stabilitetsprogram för 2011 och dess ståndpunkt (3) speglas särskilt i dess rekommendationer (1) och (2). Rådet har, med beaktande av Europeiska rådets slutsatser av den 25 mars 2011, granskat Nederländernas nationella reformprogram.

         HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Nederländerna att vidta följande åtgärder under perioden 2011–2012:

               1.

               Genomföra strategin för de offentliga finanserna för år 2012, i linje med rådets rekommendationer om korrigeringen av det alltför stora underskottet, få den höga offentliga skuldkvoten att successivt minska. Därefter närma sig det medelfristiga målet i linje med kraven i stabilitets- och tillväxtpakten, med iakttagande av de totala utgiftstaken och konsolideringskraven, och därmed säkerställa att konsolideringen är hållbar och tillväxtfrämjande genom att skydda utgifter inom områden som är direkt tillväxtskapande, som forskning och innovation samt utbildning.

               2.

               Vidta åtgärder för att öka den lagstadgade pensionsåldern och underbygga dessa åtgärder med andra för att öka den effektiva pensionsåldern och förbättra de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet. Utarbeta ett utkast till reform av långtidsvården med tanke på den åldrande befolkningen.

               3.

               Öka arbetsmarknadsdeltagandet genom att minska avhållande skatteeffekter för den person som inte tjänar huvudinkomsten i hushållet att arbeta och utforma åtgärder till stöd för de mest utsatta grupperna och hjälpa dem att gå tillbaka till arbetsmarknaden.

               4.

               Främja innovation, privata investeringar i forskning och utveckling och närmare kopplingar mellan vetenskapssamfundet och näringslivet genom att ge lämpliga incitament inom ramen för den nya företagspolitiken (Naar de top).

      Utfärdad i Bryssel 12 juli 2011.

            På rådets vägnar

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

            Ordförande

      (1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  Upprätthålls för 2011 genom rådets beslut 2011/308/EU av den 19 maj 2011 om riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik (EUT L 138, 26.5.2011, s. 56).

      (3)  Enligt artikel 5.3 i rådets förordning (EG) nr 1466/97.


title: Rådets rekommendation av den 8 juli 2014 om Sveriges nationella reformprogram 2014, med avgivande av rådets yttrande om Sveriges konvergensprogram 2014

text:
               29.7.2014

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 247/132

         RÅDETS REKOMMENDATION
   av den 8 juli 2014
   om Sveriges nationella reformprogram 2014, med avgivande av rådets yttrande om Sveriges konvergensprogram 2014
   2014/C 247/25
   EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,
   med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 9.2,
   med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (2), särskilt artikel 6.1,
   med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,
   med beaktande av Europaparlamentets resolutioner,
   med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,
   med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,
   med beaktande av ekonomiska och finansiella kommitténs yttrande,
   med beaktande av yttrandet från kommittén för socialt skydd,
   med beaktande av yttrandet från kommittén för ekonomisk politik, och
   av följande skäl:

               (1)

               Den 26 mars 2010 antog Europeiska rådet kommissionens förslag till en ny strategi för tillväxt och sysselsättning, Europa 2020, som bygger på en ökad samordning av den ekonomiska politiken med inriktning på ett antal nyckelområden där åtgärder behövs för att stärka förutsättningarna för hållbar tillväxt och konkurrenskraft i Europa.

               (2)

               Den 13 juli 2010 antog rådet på grundval av kommissionens förslag en rekommendation om de allmänna riktlinjerna för medlemsstaternas och unionens ekonomiska politik (2010–2014) och den 21 oktober 2010 ett beslut om riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik (3), vilka tillsammans utgör de integrerade riktlinjerna. Medlemsstaterna uppmanades att beakta de integrerade riktlinjerna i sin nationella ekonomiska politik och sysselsättningspolitik.

               (3)

               Den 29 juni 2012 beslutade medlemsstaternas stats- och regeringschefer om en tillväxt- och sysselsättningspakt, som ger ett enhetligt ramverk för insatser på nationell nivå, EU-nivå och euroområdesnivå med hjälp av alla tänkbara medel, instrument och politiska åtgärder. De beslutade om insatser som ska utföras på medlemsstatsnivå och förband sig särskilt att uppnå målen i strategin Europa 2020 och genomföra de landsspecifika rekommendationerna.

               (4)

               Den 9 juli 2013 antog rådet en rekommendation (4) om Sveriges nationella reformprogram för 2013 och avgav ett yttrande om Sveriges uppdaterade konvergensprogram för 2012–2016.

               (5)

               Den 13 november 2013 antog kommissionen den årliga tillväxtöversikten, som markerar inledningen av 2014 års europeiska planeringstermin för samordning av den ekonomiska politiken. Den 13 november 2013 antog kommissionen även, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, rapporten om varningsmekanismen, i vilken Sverige identifierades som en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning.

               (6)

               Den 20 december 2013 godkände Europeiska rådet prioriteringarna för att säkerställa finansiell stabilitet, finanspolitisk konsolidering och tillväxtfrämjande åtgärder. Europeiska rådet betonade behovet av att eftersträva differentierad och tillväxtfrämjande konsolidering av de offentliga finanserna, återställa normala lånevillkor i ekonomin, främja tillväxt och konkurrenskraft, bekämpa arbetslöshet och krisens sociala följdverkningar samt modernisera den offentliga förvaltningen.

               (7)

               Den 5 mars 2014 offentliggjorde kommissionen resultatet av sin fördjupade granskning av Sverige i enlighet med artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011. Av analysen drog kommissionen slutsatsen att Sverige fortfarande har makroekonomiska obalanser som kräver övervakning och politiska åtgärder. Det är särskilt viktigt att man fortsätter att uppmärksamma utvecklingen av hushållens skuldsättning tillsammans med de ineffektiva inslagen på bostadsmarknaden. Även om riskerna med det stora överskottet i bytesbalansen inte kan jämföras med riskerna med stora underskott, och delvis är kopplat till behovet att minska skuldsättningen, kommer kommissionen att följa utvecklingen av Sveriges bytesbalans i samband med den europeiska planeringsterminen.

               (8)

               Den 16 april 2014 lade Sverige fram sitt nationella reformprogram för 2014 och sitt konvergensprogram för 2014. För att beakta deras inbördes samband har de båda programmen bedömts samtidigt.

               (9)

               Målet för den finanspolitiska strategin i konvergensprogrammet för 2014 är ett överskott i de offentliga finanserna på i genomsnitt 1 % av BNP över en konjunkturcykel, i enlighet med Sveriges finanspolitiska ramverk. I konvergensprogrammet bekräftar man det medelfristiga budgetmål som fastställdes i det föregående konvergensprogrammet, nämligen ett strukturellt underskott på 1 % av BNP, vilket återspeglar kraven i stabilitets- och tillväxtpakten. På grundval av det (omräknade) strukturella saldot kommer Sverige enligt konvergensprogrammet att med råge nå sitt medelfristiga budgetmål under programperioden. Enligt konvergensprogrammet förväntas den offentliga skulden, som hamnar klart under referensvärdet på 60 % av BNP, sjunka från 41,5 % av BNP under 2014 till 35 % under 2017. Därför ligger den finanspolitiska strategin i konvergensprogrammet i stort sett i linje med stabilitets- och tillväxtpaktens krav. Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för de finanspolitiska beräkningarna i konvergensprogrammet är rimligt. När det gäller de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet går en stor andel av BNP till långtidsvård och man förespår en stor ökning av utgifterna på lång sikt på grund av den åldrande befolkningen, varför utgifterna i Sverige kommer att uppgå till 6,4 % av BNP år 2060. Sverige bör ta itu med detta genom att se till att ha tillräckligt höga primära överskott och ytterligare hålla tillbaka den åldersrelaterade utgiftsökningen för att sörja för den långsiktiga finanspolitiska hållbarheten. På grundval av dess bedömning av konvergensprogrammet för 2014 och kommissionens prognos, enligt förordning (EG) nr 1466/97, anser rådet att Sveriges konvergensprogram stämmer överens med stabilitets- och tillväxtpaktens regler och att riskerna som är förknippade med de finanspolitiska målen är begränsade.

               (10)

               Den höga skuldsättningen i den privata sektorn och i synnerhet hos de svenska hushållen är fortfarande oroande. Den finansiella sektorns exponering mot hushållen har i motsats till näringslivet ökat i takt med hushållens skulder, som i nuläget uppgår till 83 % av BNP eller cirka 160 % av deras disponibla inkomst. Skuldsättningen drivs på av fortsatt kredittillväxt och en långsam amorteringstakt på bostadslånen. Om räntan stiger, bostadspriserna sjunker och/eller makroekonomin utvecklas negativt, skulle hushållens höga skuldsättning vara en riskfaktor. En sådan händelseutveckling skulle påverka hushållen och deras konsumtionsmönster. Det skulle också kunna få negativa andrahandseffekter på banksektorn genom att öka antalet nödlidande lån och kostnaden för upplåning på marknaden. Sverige har varken aviserat eller antagit några åtgärder för att ta itu med skatteavdragen för räntor på bostadslån, vilket kan göras inom ramen för en skatteväxling utan att det totala skattetrycket ökar. Däremot har Sverige vidtagit vissa åtgärder för att främja en ansvarsfull utlåning genom att i maj 2013 införa ett riskviktgolv på 15 % och en ytterligare ökning har aviserats. Amorteringskraven är dock låga med mycket långa amorteringstider för lån på mindre än 75 % av belåningsgraden, och några kraftfulla åtgärder i det avseendet har inte vidtagits, med tanke på att det är frivilligt att följa rekommendationen från oktober 2013 om individuella amorteringsplaner. Svenska Bankföreningen skärpte i mars 2014 sin rekommendation i vilken man efterlyste amortering ner till 70 % av belåningsgraden. Slutligen har Sverige tagit itu med den gynnsamma behandlingen i företagsbeskattningen av lånefinansiering genom att ytterligare begränsa ränteavdrag och från januari 2013 utöka begränsningarna till alla typer av koncerninterna lån samt införa ett så kallat investeraravdrag som kan motverka den gynnsamma behandlingen av lånefinansiering i beskattningen. Bolagsskatten sänktes också från 26,3 % till 22 % från början av 2013.

               (11)

               Den svenska bostadsmarknaden, som kännetecknas av stora prisökningar under de senaste två årtiondena, förblir en källa till instabilitet. Ineffektiva inslag tynger fortfarande tillgången på bostäder, vilket framför allt är följden av en tungrodd planprocess, begränsad konkurrens inom byggsektorn och en hög grad av hyresreglering. Tillsammans med en utformning av bostadsbeskattningen som främjar ökad skuldsättning tenderar dessa ineffektivitetsinslag att pressa upp bostadspriserna. Sverige har vidtagit vissa åtgärder på hyresmarknaden, men dessa åtgärder verkar inte tillräckliga för att komma till rätta med de underliggande strukturproblemen med en stelbent hyresreglering. Inga åtgärder för hyresmarknaden fanns med i regeringens ekonomiska vårproposition som lades fram den 9 april 2014. Sverige har vidtagit åtgärder för att åtgärda problemen med de ineffektiva planerings- och planprocesserna samt kommunernas planmonopol genom att kräva att kommunerna anlägger ett regionalt perspektiv när de fastställer bostadsbehoven. Dessa åtgärder är ett steg i rätt riktning, men alla har ännu inte genomförts och det finns inga sanktioner mot de kommuner som inte genomför dem.

               (12)

               Trots stora anslag finns det belägg för att studieresultaten i grundskolan enligt internationella mätningar är sämre än under det tidiga 2000-talet. Sverige har nu sämre resultat än genomsnittet i både EU och OECD på de tre testade områdena (läsförståelse, matematik och naturvetenskap). Dessutom har sambandet mellan socioekonomisk bakgrund och resultat blivit starkare och skillnaderna mellan skolor har ökat. De åtgärder som regeringen har föreslagit är visserligen steg i rätt riktning, men det verkar som om det kommer att behövas mer radikala strukturförändringar. Sverige tänker därför utföra en granskning av skolsystemets effektivitet för att se hur man kan återfå en hög prestationsnivå.

               (13)

               Läget på arbetsmarknaden för ungdomar, lågutbildade och personer med invandrarbakgrund är fortsatt svårt. Ungdomsarbetslösheten ligger kvar över EU-genomsnittet. Regeringen har tagit itu med frågorna, men det verkar som om svårigheterna kan vara kopplade till problemen på utbildningsområdet, där utbildningssystemet har misslyckats med att ge en del ungdomar den kompetens de behöver för att ta sig in på arbetsmarknaden. När det gäller integrationen på arbetsmarknaden och utbildning och fortbildning har Sverige vidtagit åtgärder för att underlätta övergången från skola till arbete (reform av lärlingsutbildningen, inklusive en lärlingslön) och för att hjälpa ungdomar att få arbetslivserfarenhet (yrkesintroduktionsanställningar). Övergången har i praktiken underlättats genom att man har infört tidiga insatser för de som behöver dem mest. Täckningen och insatserna för nå ut till oanmälda som varken är i arbete eller utbildning är dock fortfarande otillräckliga. Sverige arbetar också för att påskynda integreringen av personer med invandrarbakgrund, där problemen kvarstår i synnerhet för personer som invandrat från länder utanför unionen. Slutligen håller Sverige på att utvärdera effekterna av den sänkta momsen på restaurang- och cateringtjänster till stöd för nya jobb. Slututvärderingen väntas vara klar i januari 2016.

               (14)

               Kommissionen har inom ramen för den europeiska planeringsterminen gjort en omfattande analys av Sveriges ekonomiska politik. Den har bedömt det nationella reformprogrammet och konvergensprogrammet. Kommissionen har beaktat inte bara programmens relevans för hållbarheten i finanspolitiken och den socioekonomiska politiken i Sverige utan också i vilken mån EU:s regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i unionen genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på EU-nivå. Kommissionens rekommendationer inom ramen för den europeiska planeringsterminen återspeglas i rekommendationerna 1–4 nedan.

               (15)

               Mot bakgrund av denna bedömning har rådet granskat konvergensprogrammet, och dess yttrande (5) återspeglas särskilt i rekommendation 1 nedan.

               (16)

               Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och denna bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet och konvergensprogrammet. Dess rekommendationer enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 återspeglas i rekommendationerna 2 och 3 nedan.

         HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Sverige att under perioden 2014–2015 vidta följande åtgärder:

               1.

               Fortsätta att driva en tillväxtvänlig finanspolitik och bevara sunda offentliga finanser, och se till att man håller fast vid det medelfristiga budgetmålet under den period som omfattas av konvergensprogrammet, också med tanke på de utmaningar som den åldrande befolkningen utgör för de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet.

               2.

               Dämpa hushållens låneökning och den privata skuldsättningen. I detta avseende begränsa effekterna av den gynnsamma behandlingen av lån i inkomstbeskattningen genom att stegvis begränsa skatteavdragen för räntor på bostadslån och/eller höja fastighetsskatten. Vidta ytterligare åtgärder för att öka amorteringstakten på bostadslån.

               3.

               Ytterligare effektivisera bostadsmarknaden genom fortsatta reformer av hyressättningssystemet. I synnerhet tillåta mer marknadsorienterade hyror genom att röra sig bort från bruksvärdessystemet och ytterligare avreglera vissa segment på hyresmarknaden, samt ge större avtalsfrihet åt enskilda hyresgäster och hyresvärdar. Förkorta och förenkla plan- och överklagandeprocesser, genom att sänka och slå samman administrativa krav, harmonisera byggkrav och standarder mellan kommunerna och öka öppenheten kring förfarandet vid marktilldelning. Uppmuntra kommunerna att upplåta egen mark för nybyggnation av bostäder.

               4.

               Vidta lämpliga åtgärder för att förbättra baskunskaperna och underlätta övergången från utbildning till arbetsmarknad, bland annat genom en större användning av arbetsplatsförlagt lärande och lärlingsprogram. Förstärka satsningarna för att effektivare inrikta arbetsmarknads- och utbildningsåtgärder på lågutbildade och personer med invandrarbakgrund. Öka de tidiga insatserna och det aktiva uppsökandet av ungdomar som inte är inskrivna hos myndigheterna.

      Utfärdad i Bryssel den 8 juli 2014.

            På rådets vägnar

         P.C. PADOAN

            Ordförande

      (1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  EUT L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Upprätthålls för 2014 genom rådets beslut 2014/322/EU av den 6 maj 2014 om riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik för 2014 (EUT L 165, 4.6.2014, s. 49).

      (4)  EUT C 217, 30.7.2013, s. 86.

      (5)  Enligt artikel 9.2 i förordning (EG) nr 1466/97.


title: Rekommendation till rådets yttrande i enlighet med artikel 5.3 i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997om Nederländernas uppdaterade stabilitetsprogram 2001-2007

text: ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---


title: Kommissionens rekommendation av den 15 oktober 2008 om anmälningar, tidsfrister och samråd i enlighet med artikel 7 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/21/EG om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster [delgivet med nr K(2008) 5925] (Text av betydelse för EES)

text:
               12.11.2008

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 301/23

      KOMMISSIONENS REKOMMENDATION

   av den 15 oktober 2008
   om anmälningar, tidsfrister och samråd i enlighet med artikel 7 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/21/EG om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster
   [delgivet med nr K(2008) 5925]
   (Text av betydelse för EES)
   (2008/850/EG)
   EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR UTFÄRDAT DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
   med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/21/EG av den 7 mars 2002 om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster (1), särskilt artikel 19.1, och
   av följande skäl:

               (1)

               Enligt det nya regelverket för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster är de nationella regleringsmyndigheterna skyldiga att bidra till utvecklandet av den inre marknaden genom att samarbeta med varandra och med kommissionen, på ett öppet sätt, för att säkerställa utarbetandet av en enhetlig regleringspraxis och en konsekvent tillämpning av de direktiv som ingår i det nya regelverket.

               (2)

               I syfte att säkerställa att beslut som fattas på nationell nivå inte får negativa följder för den inre marknaden eller motverkar målen i det nya regelverket, ska den nationella regleringsmyndigheten informera kommissionen och andra nationella regleringsmyndigheter om sådana åtgärder som anges i artikel 7.3 i direktiv 2002/21/EG.

               (3)

               Ett ytterligare krav är att de nationella regleringsmyndigheterna måste erhålla kommissionens godkännande för sådana skyldigheter som omfattas av artikel 8.3 andra stycket i Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/19/EG av den 7 mars 2002 om tillträde till och samtrafik mellan elektroniska kommunikationsnät och tillhörande faciliteter (2), och som utgör ett separat förfarande.

               (4)

               Om de nationella regleringsmyndigheterna så begär, kommer kommissionen att ge dem tillfälle att dryfta alla förslag till åtgärder innan de blir föremål för en formell anmälan enligt artikel 7 i direktiv 2002/21/EG och artikel 8.3 i direktiv 2002/19/EG. Om kommissionen i enlighet med artikel 7.4 i direktiv 2002/21/EG har meddelat den nationella regleringsmyndigheten att den anser att den föreslagna åtgärden skulle utgöra ett hinder för den inre marknaden eller att den hyser allvarliga tvivel om att åtgärden är förenlig med gemenskapslagstiftningen, kommer den berörda nationella regleringsmyndigheten att ges tillfälle att på ett tidigt stadium uttrycka sina synpunkter med avseende på de punkter som har lagts fram av kommissionen.

               (5)

               Direktiv 2002/21/EG fastställer vissa bindande tidsgränser för beaktande av anmälningar enligt artikel 7.

               (6)

               För att säkerställa effektiviteten i samarbetet och samrådsmekanismen enligt artikel 7 i direktiv 2002/21/EG och dessutom garantera den rättsliga säkerheten, infördes tydliga bestämmelser för de viktigaste formella aspekterna av anmälningar enligt artikel 7 genom kommissionens rekommendation 2003/561/EG av den 23 juli 2003 om anmälningar, tidsfrister och samråd i enlighet med artikel 7 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/21/EG om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster (3). Rekommendation 2003/561/EG bör ersättas av den här rekommendationen för att ytterligare förenkla och förbättra anmälningsprocessen.

               (7)

               För att ge de nationella regleringsmyndigheterna ytterligare vägledning om innehållet i ett förslag till åtgärd och förbättra den rättsliga säkerheten om en anmälans fullständighet, bör viss information tillhandahållas om vad ett förslag till åtgärd bör innehålla för att genomgå en korrekt bedömning.

               (8)

               Det bör beaktas att, å ena sidan, en effektiv bedömning garanteras och, å andra sidan, administrationen i möjligaste mån begränsas. Anmälningsmekanismen bör därför inte leda till någon onödig administrativ börda för de nationella regleringsmyndigheterna. Det skulle även vara värdefullt att klarlägga rutinerna för förfarandet enligt andra stycket i artikel 8.3 i direktiv 2002/19/EG.

               (9)

               För att bidra till att förenkla granskningen av anmälda åtgärdsförslag och att göra processen snabbare bör de nationella regleringsmyndigheterna använda standardformat för anmälningarna.

               (10)

               För att effektivisera anmälningsmekanismen, förbättra den rättsliga säkerheten för nationella regleringsmyndigheter och marknadsaktörer och säkerställa att regleringsåtgärder kan genomföras utan dröjsmål, är det önskvärt att en anmälan från en nationell regleringsmyndighet som täcker en marknadsanalys också innehåller de korrigerande åtgärder som den nationella regleringsmyndigheten föreslagit för att åtgärda de identifierade marknadsbristerna. Om åtgärdsförslaget avser en marknad som anses vara konkurrensutsatt, och korrigerande åtgärder redan existerar för den marknaden, bör anmälan också innehålla förslag om hur dessa skyldigheter ska avskaffas.

               (11)

               Ett förenklat formulär bör i normalfallet användas för vissa kategorier av åtgärdsförslag för att minska den administrativa bördan för nationella regleringsmyndigheter och kommissionen. Det är emellertid fortfarande möjligt att använda det normala anmälningsförfarandet för dessa kategorier av åtgärdsförslag.

               (12)

               Om en nationell regleringsmyndighet avser att upphäva skyldigheter avseende marknader som inte ingår i kommissionens rekommendation 2007/879/EG av den 17 december 2007 om relevanta produkt- och tjänstemarknader inom området elektronisk kommunikation vilka kan komma i fråga för förhandsreglering enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/21/EG om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster (4), bör anmälan av ett sådant åtgärdsförslag enligt artikel 7 i direktiv 2002/21/EG göras med det förenklade formuläret.

               (13)

               När en nationell regleringsmyndighet gör en översyn av en marknad och kan konstatera att effektiv konkurrens råder, och detta redan fastställts i en tidigare översyn, bör anmälan göras med det förenklade formuläret.

               (14)

               De nationella regleringsmyndigheterna ändrar ofta tekniska detaljer av korrigerande åtgärder som införts, för att beakta förändringar vad gäller ekonomiska indikatorer (som utrustning, arbetskraft, inflation, kapitalkostnader, hyreskostnader etc.) eller för att uppdatera prognoser eller antaganden. Ändringar eller uppdateringar av detaljer som inte ändrar de korrigerande åtgärdernas allmänna omfattning (t.ex. utvidgning av rapporteringskrav, uppgifter om föreskriven försäkringstäckning, bötesbelopp eller leveranstider) bör anmälas med det förenklade formuläret. Endast väsentliga förändringar av de korrigerande åtgärdernas art eller omfattning som har en märkbar inverkan på marknaden (som prisnivåer, ändringar av de metoder som används för att beräkna kostnader och priser, fastställande av övergångsåtgärder) bör anmälas med standardformuläret.

               (15)

               På vissa marknader (i synnerhet marknaderna för samtalsterminering) kan de nationella regleringsmyndigheterna komma fram till samma slutsats som en tidigare översyn och vilja införa korrigerande åtgärder för ytterligare operatörer (t.ex. nya aktörer), som har samma kundbas eller total omsättning som operatörer som omfattats av en tidigare översyn. Om dessa åtgärdsförslag inte väsentligt skiljer sig från dem som redan anmälts bör det förenklade formuläret användas.

               (16)

               Ett åtgärdsförslag som anmälts med det förenklade formuläret kommer i princip inte att föranleda att kommissionen yttrar sig i enlighet med artikel 7.3 i direktiv 2002/21/EG.

               (17)

               För att öka öppenheten kring ett anmält åtgärdsförslag och för att underlätta informationsutbytet om sådana åtgärder mellan nationella myndigheter bör såväl standardformuläret som det förenklade formuläret innehålla en sammanfattning av huvuddragen i det anmälda åtgärdsförslaget.

               (18)

               Europeiska gruppen av regleringsmyndigheter för nät och tjänster inom området elektronisk kommunikation, som upprättades genom kommissionens beslut 2002/627/EG (5) har bekräftat att det finns ett behov av dessa rutiner.

               (19)

               För att uppnå de syften som fastställs i artikel 8 i direktiv 2002/21/EG, i synnerhet behovet av att säkerställa en enhetlig regleringspraxis och konsekvent tillämpning av det direktivet, är det mycket viktigt att den anmälningsmekanism som fastställs i artikel 7 följs helt.

               (20)

               Kommunikationskommittén har avgett sitt yttrande i enlighet med artikel 22.2 i direktiv 2002/21/EG.

         HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.

               1.

               Begrepp som definieras i direktiv 2002/21/EG och särdirektiven har samma betydelse när de används i denna rekommendation. Dessutom gäller följande:
               a)   rekommendationen om relevanta marknader: rekommendation 2007/879/EG och eventuella senare rekommendationer om relevanta marknader,
               b)   anmälan: anmälan till kommissionen från en nationell regleringsmyndighet om ett förslag till åtgärder enligt artikel 7.3 i direktiv 2002/21/EG eller en begäran enligt artikel 8.3 andra stycket i direktiv 2002/19/EG, åtföljd av det standardformulär som bifogas denna rekommendation (bilagorna I och II).

               2.

               Anmälan ska göras via e-post, med begäran om mottagningsbevis.
               Handlingar som skickas via e-post ska antas ha kommit mottagaren tillhanda samma dag som de skickades.
               Anmälningar kommer att diarieföras i den ordning som de inkommer.

               3.

               Anmälan kommer att gälla från den dag den diarieförs av kommissionen (registreringsdatum). Registreringsdatum kommer att vara den dag då en fullständig anmälan har mottagits av kommissionen.
               På kommissionens webbplats och via e-post till alla nationella registreringsmyndigheter kommer registreringsdatum för anmälan att offentliggöras, liksom vilket ärende anmälan gäller och vilka handlingar som har mottagits.

               4.

               Anmälan ska göras på ett av gemenskapens officiella språk. Standardformuläret för anmälan (bilaga I) eller det förenklade formuläret för anmälan (bilaga II) kan vara på ett annat officiellt språk än åtgärdsförslaget, för att göra det mer lättillgängligt för övriga nationella regleringsmyndigheter.
               Eventuella kommentarer som görs eller beslut som fattas av kommissionen enligt artikel 7 i direktiv 2002/21/EG kommer att vara på samma språk som åtgärdsförslaget, om möjligt med en översättning till det språk som används i standardformuläret.

               5.

               De åtgärdsförslag som anmäls av en nationell regleringsmyndighet ska åtföljas av de handlingar som behövs för att kommissionen ska kunna fullgöra sina uppgifter. För de åtgärdsförslag som omfattas av punkt 6 nedan och som anmäls med det förenklade formuläret behöver kommissionen i princip inte några ytterligare handlingar för att fullgöra sina uppgifter.
               Åtgärdsförslag ska vara vederbörligen underbyggda.

               6.

               Följande åtgärdsförslag bör anmälas till kommissionen med det förenklade formuläret i bilaga II.

                           a)

                           Åtgärdsförslag avseende marknader som strukits från eller inte tidigare nämnts i rekommendationen om relevanta marknader, antingen för att marknaden befunnits konkurrensutsatt av den nationella regleringsmyndigheten eller för att den nationella regleringsmyndigheten anser att de tre kumulativa kriterier för identifiering av marknader som kan komma i fråga för förhandsreglering som avses i punkt 2 i rekommendationen om relevanta marknader inte längre uppfylls.

                           b)

                           Åtgärdsförslag avseende marknader som visserligen omfattas av den gällande rekommendationen om relevanta marknader, men som befunnits konkurrensutsatta i en tidigare översyn och som förblivit konkurrensutsatta.

                           c)

                           Åtgärdsförslag som ändrar de tekniska detaljerna i korrigerande åtgärder som införts tidigare och som inte har någon märkbar inverkan på marknaden (t.ex. årliga uppdateringar av kostnader och beräkningar av redovisningsmodeller, rapporteringstider, leveranstider).

                           d)

                           Åtgärdsförslag avseende en relevant marknad som redan har analyserats och anmälts i förhållande till andra företag, där de nationella regleringsmyndigheterna ålagt andra företag att vidta liknande korrigerande åtgärder, utan några väsentliga ändringar av de principer som tillämpades i den tidigare anmälan.

               7.

               Kommissionen, i nära samarbete med de nationella regleringsmyndigheterna, kommer att övervaka de praktiska konsekvenserna av det förenklade anmälningsförfarandet och göra de eventuella ändringar som krävs eller lägga till andra kategorier av åtgärdsförslag som borde anmälas med det förenklade formuläret.

               8.

               Åtgärdsförslag som inte omfattas av punkt 6 bör anmälas till kommissionen med standardformuläret i bilaga I. Åtgärdsförslag som anmäls bör innehålla var och en av de följande uppgifterna, såsom tillämpligt:

                           a)

                           Den relevanta produkt- eller tjänstemarknaden, i synnerhet en beskrivning av produkter och tjänster som ska omfattas av och uteslutas från den relevanta marknaden med beaktande av substituerbarheten på efterfråge- och utbudssidorna.

                           b)

                           Den relevanta geografiska marknaden, inklusive en väl underbyggd analys av konkurrensvillkoren med beaktande av substituerbarheten på efterfråge- och utbudssidorna.

                           c)

                           Det eller de största företag som är verksamma på denna marknad.

                           d)

                           Resultaten av analysen av den relevanta marknaden, särskilt information om närvaron eller frånvaron av effektiv konkurrens på denna marknad, samt orsakerna till detta. Av dessa skäl ska åtgärdsförslaget innehålla en analys av de olika företagens marknadsandelar och en hänvisning till andra relevanta kriterier, såsom tillämpligt, t.ex. hinder för inträde, stordriftsfördelar, vertikal integrering, kontroll över infrastruktur som är svår att kopiera, tekniska fördelar eller teknisk överlägsenhet, avsaknad eller låg grad av motverkande marknadsinflytande, lättillgängliga kapitalmarknader och finansiella resurser (eller tillgång med förmånsrätt), företagets storlek totalt sett, produkt- och tjänstediversifiering, välutvecklat distributions- och försäljningsnät, avsaknad av potentiell konkurrens och hinder för expansion.

                           e)

                           I förekommande fall, information om de företag som antingen enskilt eller tillsammans med andra kan anses ha ett betydande inflytande på marknaden i den mening som avses i artikel 14 i direktiv 2002/21/EG och resonemanget bakom dessa uppgifter tillsammans med bevis eller andra faktauppgifter till stöd för detta.

                           f)

                           Resultaten av offentliga samråd som i ett tidigare skede har genomförts av den nationella regleringsmyndigheten.

                           g)

                           I förekommande fall ett yttrande utfärdat av den nationella konkurrensmyndigheten.

                           h)

                           Uppgifter som styrker att man vid tiden för anmälan till kommissionen har vidtagit erforderliga åtgärder för att anmäla åtgärdsförslagen till de nationella regleringsmyndigheterna i de övriga medlemsstaterna.

                           i)

                           Om det gäller anmälan av åtgärdsförslag som faller inom tillämpningsområdet för artikel 5 eller 8 i direktiv 2002/19/EG eller artikel 16 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/22/EG (6), de särskilda lagstadgade skyldigheter som föreslås för att råda bot på bristen på effektiv konkurrens på den berörda relevanta marknaden eller, om konkurrensen på en relevant marknad har bedömts vara tillräckligt effektiv och sådana skyldigheter redan har införts där, de åtgärder som föreslås för att upphäva dessa skyldigheter.

               9.

               Om den marknadsanalys som ligger till grund för ett åtgärdsförslag bygger på en relevant marknad som avviker från dem som anges i rekommendationen om relevanta marknader, ska den nationella regleringsmyndigheten ge tillräckligt utförlig motivering till de kriterier som har använts för den marknadsdefinition som valts.

               10.

               Anmälningar som gjorts enligt artikel 8.3 andra stycket i direktiv 2002/19/EG ska även innehålla en tillräckligt utförlig motivering till varför andra skyldigheter än de som anges i artiklarna 9–13 i detta direktiv ska åläggas operatörer med ett betydande inflytande på marknaden.

               11.

               Anmälningar som faller inom tillämpningsområdet för artikel 8.5 i direktiv 2002/19/EG ska även innehålla tillräckligt utförlig motivering till varför de planerade åtgärderna är nödvändiga för att internationella åtaganden ska kunna uppfyllas.

               12.

               Anmälningar enligt det normala förfarandet som innehåller de tillämpliga uppgifterna enligt punkt 8 kommer att anses vara fullständiga. Om uppgifterna, inbegripet handlingarna, i anmälan är ofullständiga i väsentlig utsträckning, kommer kommissionen inom fem arbetsdagar att underrätta den berörda nationella regleringsmyndigheten och ange i vilken utsträckning den anser anmälan vara ofullständig. Anmälan kommer inte att registreras förrän den berörda nationella regleringsmyndigheten har inkommit med de uppgifter som krävs. I sådana fall kommer anmälan för tillämpning av artikel 7 i direktiv 2002/21/EG att börja gälla först den dag då kommissionen tar emot samtliga upplysningar.

               13.

               Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 8 ovan kan kommissionen, efter det att en anmälan har diarieförts, begära ytterligare information eller klarlägganden från den berörda nationella regleringsmyndigheten i enlighet med artikel 5.2 i direktiv 2002/21/EG. Den nationella regleringsmyndigheten ska eftersträva att tillhandahålla den begärda informationen inom tre arbetsdagar, förutsatt att det handlar om sådan information som enkelt kan tas fram.

               14.

               Kommissionen kommer att kontrollera om åtgärdsförslag som görs med det förenklade formuläret tillhör de kategorier som anges i punkt 6. Om kommissionen anser att så inte är fallet kommer den att underrätta den berörda nationella regleringsmyndigheten inom fem arbetsdagar och be den anmälande regleringsmyndigheten att anmäla åtgärdsförslaget enligt det normala förfarandet.

               15.

               När kommissionen yttrar sig enligt artikel 7.3 i direktiv 2002/21/EG, kommer den att underrätta den berörda nationella regleringsmyndigheten om detta via e-post och offentliggöra yttrandet på sin webbplats.

               16.

               När en nationell regleringsmyndighet yttrar sig enligt artikel 7.3 i direktiv 2002/21/EG, ska den skicka sina synpunkter till kommissionen och de övriga nationella regleringsmyndigheterna via e-post.

               17.

               Kommissionen kommer att underrätta den berörda nationella regleringsmyndigheten via e-post och offentliggöra ett meddelande på sin webbplats om den vid tillämpning av artikel 7.4 i direktiv 2002/21/EG anser att en föreslagen åtgärd skulle utgöra ett hinder för den inre marknaden eller att allvarliga tvivel föreligger om att åtgärden är förenlig med gemenskapslagstiftningen, särskilt de mål som avses i artikel 8 i direktiv 2002/21/EG; eller om kommissionen senare drar tillbaka sin invändning, eller fattar beslut om att den nationella regleringsmyndigheten ska dra tillbaka sitt förslag.

               18.

               När det gäller anmälningar enligt artikel 8.3 andra stycket i direktiv 2002/19/EG, kommer kommissionen i enlighet med artikel 14.2 i det direktivet normalt att fatta beslut om att godkänna eller förhindra att en nationell regleringsmyndighet antar den föreslagna åtgärden inom en tidsperiod som inte överstiger tre månader. Kommissionen får fatta beslut om att förlänga denna tidsfrist med ytterligare två månader med hänsyn till beslutets svårighetsgrad.

               19.

               En nationell regleringsmyndighet får när som helst fatta beslut om att dra tillbaka ett anmält åtgärdsförslag, och i så fall kommer den anmälda åtgärden att avlägsnas ur registret. Kommissionen kommer att offentliggöra ett meddelande om detta på sin webbplats.

               20.

               Om en nationell regleringsmyndighet som har mottagit ett yttrande från kommissionen eller en annan nationell regleringsmyndighet enligt artikel 7.3 i direktiv 2002/21/EG antar den föreslagna åtgärden, ska den meddela kommissionen och andra nationella regleringsmyndigheter om på vilket sätt den har gjort sitt yttersta för att ta hänsyn till de synpunkter den har fått.

               21.

               Kommissionen ska, på begäran av en nationell regleringsmyndighet, informellt diskutera ett åtgärdsförslag innan detta anmäls.

               22.

               I enlighet med rådets förordning (EEG, Euratom) nr 1182/71 (7) bör de tidsfrister som anges i direktiv 2002/21/EG eller i denna rekommendation beräknas på följande sätt:

                           a)

                           Om en tidsfrist uttryckt i dagar, veckor eller månader ska räknas från det ögonblick då en händelse äger rum, ska den dag då händelsen äger rum inte ingå i tidsfristen.

                           b)

                           En tidsfrist uttryckt i veckor eller månader ska upphöra vid utgången av den dag i den sista veckan eller månaden som infaller på samma veckodag eller dag i månaden som den händelse som inleder tidsfristen. I de fall då tidsfristen uttrycks i månader gäller att om den dag då tidsfristen upphör skulle infalla på en dag i månaden som inte finns i tidsfristens sista månad, ska tidsfristen upphöra vid utgången av denna månads sista dag.

                           c)

                           I tidsfristerna ska medräknas officiella helgdagar, lördagar och söndagar.

                           d)

                           Som arbetsdagar ska räknas alla dagar som inte är officiella eller allmänna helgdagar, lördagar eller söndagar.

                     Om sista dagen av en tidsfrist infaller på en officiell helgdag, lördag eller söndag, ska tidsfristen upphöra vid utgången av påföljande arbetsdag. Förteckningen över officiella helgdagar fastställda av kommissionen offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning vid början av varje år.

               23.

               Kommissionen kommer tillsammans med de nationella regleringsmyndigheterna att när det är påkallat överväga behovet av en översyn av denna rekommendation efter den tidpunkt som i översynen av regelverket fastställts för införlivandet i nationell lagstiftning.

               24.

               Denna rekommendation riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdad i Bryssel den 15 oktober 2008.

            På kommissionens vägnar

         Viviane REDING

            Ledamot av kommissionen

      (1)  EGT L 108, 24.4.2002, s. 33.

      (2)  EGT L 108, 24.4.2002, s. 7.

      (3)  EUT L 190, 30.7.2003, s. 13.

      (4)  EUT L 344, 28.12.2007, s. 65.

      (5)  EGT L 200, 30.7.2002, s. 38.

      (6)  EGT L 108, 24.4.2002, s. 51.

      (7)  EGT L 124, 8.6.1971, s. 1.

      BILAGA I
      Standardformulär för anmälan av förslag till åtgärder enligt artikel 7 i direktiv 2002/21/EG
      (Standardformulär)
      INLEDNING
      I standardformuläret anges den sammanfattande information som nationella regleringsmyndigheter ska lämna till kommissionen när de anmäler åtgärdsförslag i enlighet med standardförfarandet enligt artikel 7 i direktiv 2002/21/EG.
      Kommissionen avser att diskutera frågor som rör genomförandet av artikel 7 med de nationella regleringsmyndigheterna, särskilt under möten som äger rum före anmälan. På motsvarande sätt uppmuntras de nationella regleringsmyndigheterna att rådfråga kommissionen om alla aspekter av standardformuläret och särskilt om vilken typ av information de är skyldiga att tillhandahålla eller möjligheterna att kunna underlåta att lämna viss information i samband med de marknadsanalyser som genomförs enligt artiklarna 15 och 16 i direktiv 2002/21/EG.
      KORREKT OCH FULLSTÄNDIG INFORMATION
      All information som lämnas av de nationella regleringsmyndigheterna ska vara korrekt, fullständig och sammanfattad i standardformuläret nedan. Avsikten med detta formulär är inte att det ska ersätta det anmälda åtgärdsförslaget, utan att det ska göra det möjligt för kommissionen och de nationella regleringsmyndigheterna i andra medlemsstater att kontrollera att åtgärdsförslaget verkligen innehåller all den information som är nödvändig för att kommissionen ska kunna fullgöra sina uppgifter enligt artikel 7 i direktiv 2002/21/EG inom den tidsfrist som föreskrivs i det direktivet.
      Den information som begärs ska inordnas under de avsnitt och punkter som föreskrivs i standardformuläret, med hänvisningar till de ställen i den fulla texten i åtgärdsförslaget som informationen är hämtad från.
      SPRÅK
      Standardformuläret ska sammanställas på ett av Europeiska gemenskapens officiella språk, som inte behöver vara samma som det som har använts i det anmälda åtgärdsförslaget. De kommentarer som görs eller beslut som fattas av kommissionen enligt artikel 7 i direktiv 2002/21/EG kommer att vara på samma språk som det anmälda åtgärdsförslaget, om möjligt med en översättning till det språk som används i standardformuläret.
      Avsnitt 1
      Marknadsdefinition
      I tillämpliga fall vänligen ange följande:

                  1.1

                  Relevant produkt- eller tjänstemarknad. Är denna marknad specificerad i rekommendationen om relevanta produkt- och tjänstemarknader?

                  1.2

                  Relevant geografisk marknad.

                  1.3

                  En kortfattad sammanfattning av yttrandet från den nationella konkurrensmyndigheten om ett sådant yttrande har inhämtats.

                  1.4

                  En kortfattad översikt över de resultat som hittills kommit fram genom det offentliga samrådet om den föreslagna marknadsdefinitionen (exempelvis hur många synpunkter som kom in, vilka respondenter som instämde med den föreslagna marknadsdefinitionen och vilka respondenter som hade en avvikande mening).

                  1.5

                  Om den definierade relevanta marknaden avviker från dem som finns upptagna i förteckningen i rekommendationen om relevanta marknader, en sammanfattning av de viktigaste motiven till den föreslagna marknadsdefinitionen med hänvisning till sektion 2 i kommissionens riktlinjer för marknadsanalyser och bedömning av betydande marknadsinflytande enligt gemenskapens regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster (1), samt de tre huvudkriterier som anges i skälen 5–13 i rekommendationen om relevanta marknader och avsnitt 2.2 i den motivering som fogats till rekommendationen (2).

            Avsnitt 2
      Fastställande av vilka företag som har betydande marknadsinflytande
      I tillämpliga fall vänligen ange följande:

                  2.1

                  Namn på de företag som har fastställts ha betydande marknadsinflytande, enskilt eller tillsammans.
                  Om tillämpligt, namn på de företag som inte längre anses ha betydande marknadsinflytande.

                  2.2

                  De kriterier som använts för att fastställa om ett företag enskilt eller tillsammans med andra företag har betydande marknadsinflytande.

                  2.3

                  Namn på de viktigaste företag (konkurrenter) som är aktiva på den relevanta marknaden.

                  2.4

                  Marknadsandelarna för de företag som angetts ovan samt information om hur dessa marknadsandelar har beräknats (t.ex. omsättning eller antal abonnenter).
                  Vänligen ge en kortfattad sammanfattning av följande:

                  2.5

                  Yttrandet från den nationella konkurrensmyndigheten om ett sådant yttrande har inhämtats.

                  2.6

                  De resultat som hittills framkommit genom det offentliga samrådet om vilka företag som har betydande marknadsinflytande (exempelvis hur många synpunkter som kom in, vilka respondenter som instämde med den föreslagna marknadsdefinitionen och vilka respondenter som hade en avvikande mening).

            Avsnitt 3
      Lagstadgade skyldigheter
      I tillämpliga fall vänligen ange följande:

                  3.1

                  Rättslig grund för de skyldigheter som ska införas, bibehållas, ändras eller upphävas (artiklarna 9–13 i direktiv 2002/19/EG).

                  3.2

                  Skälen till att införandet, bibehållandet eller ändringen av företagens skyldigheter anses vara proportionella och motiverade mot bakgrund av målen i artikel 8 i direktiv 2002/21/EG. Alternativt ange de stycken, avsnitt eller sidor i åtgärdsförslaget där denna information kan utläsas.

                  3.3

                  Om de korrigerande åtgärder som föreslås är andra än de som anges i artiklarna 9–13 i direktiv 2002/19/EG, vänligen ange vilka ”exceptionella omständigheter” enligt artikel 8.3 i detta direktiv som motiverar att sådana åtgärder införs. Alternativt ange de stycken, avsnitt eller sidor i åtgärdsförslaget där denna information kan utläsas.

            Avsnitt 4
      Fullföljandet av internationella åtaganden
      Med avseende på artikel 8.3 första stycket tredje strecksatsen i direktiv 2002/19/EG, vänligen ange följande i tillämpliga fall:

                  4.1

                  Huruvida det ifrågavarande åtgärdsförslaget avser införa, ändra eller upphäva skyldigheter för marknadsaktörer på det sätt som anges i artikel 8.5 i direktiv 2002/19/EG.

                  4.2

                  Namn på de berörda företagen.

                  4.3

                  Vilka av gemenskapens och medlemsstatens internationella åtaganden som ska respekteras.

         (1)  EGT C 165, 11.7.2002, s. 6.

         (2)  Motivering som åtföljer kommissionens rekommendation 2007/789/EG om relevanta produkt- och tjänstemarknader inom området elektronisk kommunikation vilka kan komma i fråga för förhandsreglering enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/21/EG om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster, K(2007) 5406, offentliggjord på följande webbplats: http://ec.europa.eu/information_society/policy/ecomm/doc/implementation_enforcement/article_7/sec_2007_1483_2.pdf

      BILAGA II
      Förenklat formulär för anmälan av förslag till åtgärder enligt artikel 7 i direktiv 2002/21/EG
      (Förenklat formulär)
      INLEDNING
      I det förenklade formuläret anges den sammanfattande information som nationella regleringsmyndigheter ska lämna till kommissionen när de anmäler åtgärdsförslag i enlighet med det förenklade anmälningsförfarandet enligt artikel 7 i direktiv 2002/21/EG.
      Det är inte nödvändigt att bifoga förslaget till regleringsåtgärd eller några andra handlingar till det förenklade formuläret. Det förenklade formuläret ska dock innehålla en hänvisning till den Internetadress där förslaget till åtgärd kan läsas.


Avis juridique important

|

32004H0074

Kommissionens rekommendation av den 9 januari 2004 om ett samordnat övervakningsprogram för gemenskapen för år 2004 för att säkerställa att gränsvärdena följs för bekämpningsmedelsrester i och på spannmål och vissa andra produkter av vegetabiliskt ursprung (Text av betydelse för EES) [delgivet med nr K(2003) 5400]

Europeiska unionens officiella tidning nr L 016 , 23/01/2004 s. 0060 - 0064

Kommissionens rekommendationav den 9 januari 2004om ett samordnat övervakningsprogram för gemenskapen för år 2004 för att säkerställa att gränsvärdena följs för bekämpningsmedelsrester i och på spannmål och vissa andra produkter av vegetabiliskt ursprung[delgivet med nr K(2003) 5400](Text av betydelse för EES)(2004/74/EG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATIONmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 86/362/EEG av den 24 juli 1986 om fastställande av gränsvärden för bekämpningsmedelsrester i och på spannmål(1), senast ändrat genom kommissionens direktiv 2003/113/EG(2), särskilt artikel 7.2 b i detta,med beaktande av rådets direktiv 90/642/EEG av den 27 november 1990 om fastställande av gränsvärden för bekämpningsmedelsrester i och på produkter av vegetabiliskt ursprung inklusive frukt och grönsaker(3), senast ändrat genom direktiv 2003/113/EG, särskilt artikel 4.2 b i detta, ochav följande skäl:(1) Kommissionen bör successivt sträva efter ett system som gör det möjligt att uppskatta intaget av bekämpningsmedel via kosten. För att möjliggöra realistiska uppskattningar bör uppgifter om övervakningen av bekämpningsmedelsrester göras tillgängliga för ett antal livsmedel som utgör de viktigaste delarna av den europeiska kosthållningen. Det är allmänt erkänt att de viktigaste delarna av den europeiska kosthållningen utgörs av 20-30 livsmedelsprodukter. Med tanke på de resurser som finns tillgängliga på nationell nivå för övervakning av bekämpningsmedelsrester kan medlemsstaterna endast analysera prov från åtta produkter varje år inom ett samordnat övervakningsprogram. Användningen av bekämpningsmedel ändras under en treårsperiod. Varje bekämpningsmedel bör därför i allmänhet övervakas i 20-30 livsmedelsprodukter under en treårsperiod.(2) Rester av alla de bekämpningsmedel som omfattas av denna rekommendation bör övervakas under 2004, eftersom detta gör det möjligt att använda uppgifterna för att uppskatta det faktiska intaget via kosten.Det behövs ett systematiskt statistiskt tillvägagångssätt beträffande antalet prov som skall tas i samband med den samordnade övervakningen. Ett sådant tillvägagångssätt har fastställts av Codex Alimentarius-kommissionen(4). På grundval av en binomialfördelning kan det beräknas att analys av 613 prov innebär mer är 99 % sannolikhet för att upptäcka ett prov som innehåller bekämpningsmedelsrester över bestämningsgränsen, om mindre än 1 % av produkterna av vegetabiliskt ursprung innehåller bekämpningsmedelsrester över bestämningsgränsen. Provtagningen bör fördelas mellan medlemsstaterna på grundval av befolkningsstorleken och antal konsumenter, varvid minst 12 prov skall tas per produkt och år.(3) Nya riktlinjer för kvalitetskontroll av analys av bekämpningsmedelsrester har offentliggjorts av kommissionen(5). Det råder enighet om att utkastet till riktlinjer så långt som möjligt bör tillämpas i medlemsstaternas analyslaboratorier och revideras fortlöpande mot bakgrund av erfarenheter från övervakningsprogrammen.(4) Enligt artikel 4.2 a i direktiv 90/642/EEG och artikel 7.2 a i direktiv 86/362/EEG skall medlemsstaterna specificera de kriterier de tillämpat när de utarbetat nationella övervakningsprogram. Denna information skall omfatta: i) de kriterier som tillämpats vid fastställandet av hur många prover som skall tas och analyser som skall utföras, de rapporteringsnivåer som tillämpats och enligt vilka kriterier dessa har fastställts, ii) närmare uppgifter om ackreditering av analyslaboratorierna enligt rådets direktiv 93/99/EEG av den 29 oktober 1993 om ytterligare åtgärder för offentlig kontroll av livsmedel(6), iii) de konstaterade överträdelsernas antal och typ och åtgärder som vidtagits.(5) Information om resultaten av övervakningsprogrammen lämpar sig särskilt väl för elektronisk/datoriserad behandling, lagring och överföring. Format har fastställts för uppgifter via e-post som medlemsstaterna skickar in till kommissionen. Medlemsstaterna bör därför kunna skicka in sina rapporter till kommissionen i standardformatet. Det är effektivast om kommissionen utarbetar riktlinjer för den vidare utvecklingen av ett sådant standardformat.(6) De åtgärder som föreskrivs i detta beslut är förenliga med yttrandet från Ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa.HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.1. Medlemsstaterna uppmanas att provta och analysera de kombinationer av produkter och bekämpningsmedelsrester som anges i bilaga I på grundval av det antal prov av varje produkt som tilldelats dem i bilaga II och som, beroende på omständigheterna, återspeglar medlemsstatens, gemenskapens och tredjelands marknadsandelar på respektive medlemsstats marknad.För bekämpningsmedel som utgör en akut risk, t.ex. OP-estrar, endosulfan och N-metylkarbamater, bör utvalda prov av produkterna: äpplen, tomater, sallat, purjolök och kålhuvud också genomgå en individuell analys av de enskilda enheterna i det andra laboratorieprovet, om dessa bekämpningsmedel kan spåras, och särskilt om det rör sig om produkter från en och samma producent. Antalet enheter bör överensstämma med kommissionens direktiv 2002/63/EG(7).Det bör tas två prov. Om det första laboratorieprovet innehåller påvisbara rester av bekämpningsmedel, bör enheterna i det andra provet analyseras var för sig.2. Medlemsstaterna uppmanas att senast den 31 augusti 2005 rapportera resultaten av analysen av prov, som analyserats för de kombinationer av produkter och bekämpningsmedelsrester som anges i bilaga I, med angivande ava) de analysmetoder som tillämpats och de rapporteringsnivåer som uppnåtts, i enlighet med kvalitetskontrollförfarandena i Kvalitetskontroll vid analys av bekämpningsmedelsrester, ochb) de konstaterade överträdelsernas antal och typ och åtgärder som vidtagits.Rapporten bör läggas fram i ett format, inbegripet ett elektroniskt, enligt vägledningen(8) till medlemsstaterna med avseende på genomförandet av kommissionens rekommendationer om gemenskapens samordnade inspektionsprogram.3. Medlemsstaterna uppmanas att senast den 31 augusti 2005 ge kommissionen och övriga medlemsstater all den information som krävs enligt artikel 7.3 i direktiv 86/362/EEG och artikel 4.3 i direktiv 90/642/EEG om 2004 års övervakning för att säkerställa, åtminstone genom stickprov, att gränsvärdena för bekämpningsmedelsrester följs, varvid bland annat följande skall anges:a) Resultaten av deras nationella program för bekämpningsmedelsrester.b) Uppgifter om kvalitetskontrollen vid laboratorierna och särskilt uppgifter angående vilka delar av riktlinjerna för kvalitetskontroll av analys av bekämpningsmedelsrester som de inte har kunnat tillämpa eller där det har uppstått svårigheter vid tillämpningen.c) Uppgifter om ackreditering enligt artikel 3 i direktiv 93/99/EEG för de laboratorier som utför analyserna (däribland typ av ackreditering, ackrediteringsorgan och kopia av ackrediteringsbeslutet).d) Uppgifter om de kvalifikationstester och ringprov laboratoriet har deltagit i.4. Medlemsstaterna uppmanas att senast den 30 september 2004 till kommissionen översända det planerade nationella programmet för övervakning av de gränsvärden för bekämpningsmedelsrester som fastställs i direktiven 90/642/EEG och 86/362/EEG för år 2005 med uppgifter oma) de kriterier som tillämpats vid fastställandet av hur många prover som skall tas och analyser som skall utföras,b) de rapporteringsnivåer som tillämpats och enligt vilka kriterier dessa har fastställts,c) uppgifter om ackreditering av analyslaboratorierna enligt direktiv 93/99/EEG.Utfärdad i Bryssel den 9 januari 2004.På kommissionens vägnarDavid ByrneLedamot av kommissionen(1) EGT L 221, 7.8.1986, s. 37.(2) EUT L 324, 11.12.2003, s. 24.(3) EGT L 350, 14.12.1990, s. 71.(4) Codex Alimentarius: Rester av bekämpningsmedel i livsmedel, Rom 1994, ISBN 92-5-203271-1; Vol. 2, s. 372.(5) Dokument nr SANCO/10476/2003 http://europa.eu.int./comm/food/fs/ ph_ps/pest/index_en.htm.(6) EGT L 290, 24.11.1993, s. 14.(7) EGT L 187, 16.7.2002, s. 30.(8) Redovisad och noterad varje år i Ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa.BILAGA IKombinationer av bekämpningsmedel/produkt som skall övervakas>Plats för tabell>(a) Päron, bananer, bönor (färska eller frysta), potatis, morötter, apelsiner/mandariner, persikor/nektariner, spenat (färsk eller fryst).(b) Blomkål, paprika, vete, auberginer, ris, druvor, gurka, ärter (färska eller frysta, utan baljor).(c) Äpplen, tomater, sallat, jordgubbar, purjolök, apelsinjuice, huvudkål, råg/havre.BILAGA IIAntal prov av varje produkt som skall tas av varje medlemsstat>Plats för tabell>


title: Rådets rekommendation av den 10 juli 2012 om Ungerns nationella reformprogram 2012, med avgivande av rådets yttrande om Ungerns konvergensprogram för 2012–2015

text:
               24.7.2012

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               C 219/40

         RÅDETS REKOMMENDATION
   av den 10 juli 2012
   om Ungerns nationella reformprogram 2012, med avgivande av rådets yttrande om Ungerns konvergensprogram för 2012–2015
   2012/C 219/12
   EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4,
   med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 9.2,
   med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser (2), särskilt artikel 6.1,
   med beaktande av Europeiska kommissionens rekommendation,
   med beaktande av Europeiska rådets slutsatser,
   med beaktande av sysselsättningskommitténs yttrande,
   efter att ha hört ekonomiska och finansiella kommittén, och
   av följande skäl:

               (1)

               Europeiska rådet antog den 26 mars 2010 kommissionens förslag till en ny strategi för sysselsättning och tillväxt – Europa 2020. Strategin bygger på ökad samordning av den ekonomiska politiken med inriktning på ett antal nyckelområden där åtgärder måste vidtas för att öka Europas potential för hållbar tillväxt och konkurrenskraft.

               (2)

               Rådet antog den 13 juli 2010 en rekommendation om de allmänna riktlinjerna för medlemsstaternas och unionens ekonomiska politik (2010–2014) och den 21 oktober 2010 ett beslut om riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik (3), vilka tillsammans utgör de integrerade riktlinjerna. Medlemsstaterna uppmanades att beakta de integrerade riktlinjerna i sin nationella ekonomiska politik och sysselsättningspolitik.

               (3)

               Den 12 juli 2011 antog rådet en rekommendation (4) om Ungerns nationella reformprogram för 2011 och avgav ett yttrande om Ungerns uppdaterade konvergensprogram för 2011–2014.

               (4)

               Kommissionen antog den 23 november 2011 den andra årliga tillväxtöversikten, vilket inledde den andra europeiska planeringsterminen för förhandsintegrerad politisk samordning förankrad i Europa 2020-strategin. Den 14 februari 2012 antog kommissionen, på grundval av förordning (EU) nr 1176/2011, Rapporten om varningsmekanismen, där det angavs att Ungern var en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en fördjupad granskning.

               (5)

               Den 1 december 2011 antog rådet slutsatser där kommittén för socialt skydd uppmanades att, i samarbete med sysselsättningskommittén och andra kommittéer, framföra sina synpunkter på de åtgärder som rekommenderas inom Europa 2020-strategins politiska arbetscykel. Dessa synpunkter ingår i sysselsättningskommitténs yttrande.

               (6)

               Europaparlamentet har vederbörligen involverats i den europeiska planeringsterminen, i enlighet med förordning (EG) nr 1466/97, och antog den 15 februari 2012 en resolution om sysselsättning och sociala aspekter i den årliga tillväxtöversikten 2012 och en resolution om bidraget till den årliga tillväxtöversikten 2012.

               (7)

               Den 2 mars 2012 godkände Europeiska rådet prioriteringarna för att säkerställa finansiell stabilitet, budgetkonsolidering och åtgärder för att främja tillväxten. Europeiska rådet betonade behovet att genomföra en differentierad, tillväxtfrämjande budgetkonsolidering, att återskapa normala villkor för utlåning till näringslivet, att främja tillväxt och konkurrenskraft, bekämpa arbetslösheten och krisens sociala konsekvenser och att modernisera den offentliga förvaltningen.

               (8)

               Den 29 februari 2012 ägde en diskussion rum mellan Europaparlamentet och Ungern enligt artikel 2-ab.3 i förordning (EG) nr 1466/97.

               (9)

               Den 2 mars 2012 uppmanade Europeiska rådet också de medlemsstater som deltar i europluspakten att i tid lägga fram sina åtaganden, så att de kan tas med i deras stabilitets- eller konvergensprogram och nationella reformprogram.

               (10)

               Den 23 april 2012 lade Ungern fram sitt konvergensprogram för perioden 2012–2015 och sitt nationella reformprogram för 2012. För att beakta inbördes samband mellan de båda programmen har de bedömts samtidigt. Kommissionen har också vid en fördjupad granskning enligt artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011 bedömt om Ungern påverkas av makroekonomiska obalanser. Kommissionen konstaterade vid sin fördjupade granskning att externa och interna obalanser föreligger för Ungerns del, även om de inte är alltför stora.

               (11)

               Mot bakgrund av bedömningen av konvergensprogrammet enligt förordning (EG) nr 1466/97 anser rådet att det makroekonomiska scenario som ligger till grund för programmets beräkningar av de offentliga finanserna är något optimistiskt. De ungerska myndigheternas tillväxtprognoser för 2012 och 2013 ligger omkring en halv procentenhet högre än kommissionens avdelningars vårprognos 2012 på grund av mer optimistiska offentliga antaganden om inhemsk efterfrågan, särskilt under 2013. Syftet med den finanspolitiska strategi som beskrivs i konvergensprogrammet är att säkerställa en varaktig korrigering av det alltför stora underskottet senast 2012, som är den tidsfrist som fastställts av rådet i linje med rådets rekommendation inom ramen för förfarandet vid alltför stora underskott av den 13 mars 2012. De offentliga underskottsmålen och de planerade finanspolitiska insatserna stämmer överens med den rekommendationen. I konvergensprogrammet bekräftas det tidigare medelfristiga budgetmålet på 1,5 % av BNP, som enligt planerna ska uppnås senast 2013. Det medelfristiga budgetmålet återspeglar på ett adekvat sätt kraven i stabilitets- och tillväxtpakten. Med beaktande av det (omräknade) strukturella budgetsaldot (5) förefaller framstegen i riktning mot det medelfristiga budgetmålet inte bli tillräckliga 2013 i förhållande till bedömningen i kommissionens avdelningars vårprognos 2012, som tar hänsyn till de risker som är förenade med genomförandet av vissa besparingsåtgärder och ett mindre optimistiskt makroekonomiskt scenario.
               Ökningen av de offentliga utgifterna, med beaktande av diskretionära åtgärder på inkomstsidan, ligger visserligen i linje med riktmärket för utgifter i stabilitets- och tillväxtpakten under 2013, men inte under 2014 och 2015. Enligt regeringens planer minskar den offentliga skulden kontinuerligt under hela programperioden till under 73 % av BNP 2015, men den kommer fortfarande att ligga över referensvärdet på 60 % av BNP. Vad beträffar riktmärket för skuldminskningen kommer Ungern att gå igenom en övergångsperiod under 2013–2014, och konvergensprogrammet torde säkerställa tillräckliga framsteg så att riktmärket uppnås. Enligt konvergensprogrammet kommer riktmärket för skuldminskningen att uppnås i slutet av övergångsperioden, dvs. under 2015, vilket bör bidra till att minska den ackumulerade externa och interna skuldsättningen.

               (12)

               Nya regler har antagits för genomförandet av den konstitutionella ramen för finanspolitisk styrning, men på vissa punkter är dessa fortfarande svaga. Den medelfristiga budgetplaneringen är bara preliminär, det finanspolitiska rådets resurser står inte i proportion till dess nyligen tilldelade starka vetorätt, och tillgängligheten till budgetinformation är fortfarande otillräcklig. Om den medelfristiga budgetplaneringen stärks och det finanspolitiska rådets analytiska ansvarsområde utvidgas skulle detta bidra till att säkerställa att den nya konstitutionella ramen för finanspolitisk styrning kan fylla sin uppgift.

               (13)

               De politiska åtgärderna för att hantera skattereformens effekter på låginkomsttagare (höjd minimilön, lönebidragssystem) har inte bidragit till att öka sysselsättningen, men åtgärderna för att främja kvinnors deltagande på arbetsmarknaden är ett litet steg i rätt riktning. Om skatten på arbete blir mer sysselsättningsfrämjande och åtgärderna för att främja kvinnors deltagande på arbetsmarknaden stärks ytterligare, särskilt genom en utbyggnad av barnomsorg och förskola, skulle detta bidra till att öka sysselsättningsgraden.

               (14)

               Den offentliga arbetsförmedlingen har genomgått en omorganisation som har lett till en allmän neddragning, vilket pekar i motsatt riktning mot vad som rekommenderades 2011. På området aktiva arbetsmarknadsåtgärder förefaller vissa åtgärder för att tillhandahålla skräddarsydda tjänster för missgynnade grupper, till exempel inom ramen för Europeiska socialfondens program, trovärdiga och relevanta. Andra åtgärder riktade till missgynnade grupper (t.ex. offentliga arbeten) torde dock knappast bidra till få in deltagarna på den öppna arbetsmarknaden. Bestämda åtgärder för att öka kapaciteten inom den offentliga arbetsförmedlingen bör vidtas utan dröjsmål, samtidigt som den finansiella balansen mellan offentliga arbeten och andra aktiva arbetsmarknadsåtgärder hålls på rätt nivå, för att bidra till att förbättra arbetsmarknadens funktion och öka deltagandet på arbetsmarknaden. Att öka tillväxtpotentialen genom strukturreformer på arbetsmarknaden är också viktigt för att varaktigt minska den sårbarhet som beror på den höga externa och interna skuldsättningen. Vidare har den nationella strategin för social delaktighet (romer) inte integrerats på andra politikområden.

               (15)

               Åtgärderna för att förbättra företagsklimatet går till stor del i rätt riktning, men det finns betydande utrymme för ytterligare framsteg. Insatserna för att förbättra tillgången till andra finansieringsmekanismer än banker går också i rätt riktning, men en heltäckande bedömning av åtgärderna för små och medelstora företag saknas fortfarande. Ungern placerar sig på en mycket låg nivå i fråga om många indikatorer som mäter insyn och kvalitet avseende den offentliga förvaltningen; framsteg på detta område skulle även bidra till att förbättra stabiliteten i den institutionella och politiska ramen. Detta skulle i sin tur kunna förbättra villkoren för utländska direktinvesteringar och bidra till en minskning av den betydande obalansen i nettoställningen mot utlandet: andelen återinvesterade vinster föll dramatiskt under 2009 och 2010 delvis på grund av krisen, men också till följd av en rad kontroversiella och oförutsägbara förändringar på det politiska och finanspolitiska området och i det rättsliga och institutionella systemet. Den senaste utvecklingen vad beträffar den offentliga finansieringen av forskning och innovation (sedan mitten av 2010) stämmer inte överens med den i 2012 års tillväxtöversikt angivna prioriteringen om en differentierad tillväxtfrämjande finanspolitisk konsolidering.

               (16)

               Regeringen har genomfört en reform av den högre utbildningen som medfört förändringar i fråga om strukturen hos, och finansiering av, den högre utbildningen. Vidare finns en risk för att delar av den nya lagstiftningen om skolutbildning leder till att fler ungdomar slutar skolan i förtid och att segregationen i det ungerska skolsystemet ökar. Den lika viktiga frågan om livslångt lärande behandlas inte tillräckligt ingående. En förbättrad utbildning på alla nivåer kommer att vara viktig för att öka den ungerska arbetskraftens konkurrenskraft.

               (17)

               Bristande framsteg i fråga om att omstrukturera kollektivtrafiken har varit en viktig orsak till budgetöverskridanden under de senaste åren. Huvuddelen av de offentliga transportföretagens rullande materiel har nått gränsen för sin livslängd. En ökning av elnätets gränsöverskridande kapacitet skulle kunna öka handeln med grannländerna. Den nationella energitillsynsmyndigheten har inte befogenhet att självständigt organisera sina strukturer och saknar exklusiv behörighet att fastställa nättariffer, inklusive tillåten avkastning för nätoperatörerna. Reglerade priser bör endast gälla för utsatta kunder.

               (18)

               I samband med den europeiska planeringsterminen har kommissionen gjort en heltäckande analys av Ungerns ekonomiska politik. Den har gjort en bedömning av konvergensprogrammet och det nationella reformprogrammet samt lagt fram en fördjupad granskning. Den har beaktat inte bara programmens relevans för en hållbar finanspolitik och socioekonomisk politik i Ungern, utan även i vilken utsträckning som EU:s regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i unionen genom att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på EU-nivå. Kommissionens rekommendationer inom ramen för den europeiska planeringsterminen återspeglas i rekommendationerna 1–7 nedan.

               (19)

               Mot bakgrund av denna bedömning har rådet granskat konvergensprogrammet, och dess yttrande (6) återspeglas framför allt i rekommendation 1 nedan.

               (20)

               Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning och denna bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet och konvergensprogrammet. Dess rekommendationer enligt artikel 6 i förordning (EU) nr 1176/2011 kommer särskilt till uttryck i rekommendationerna 1, 3, 4 och 5 nedan.

         HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Ungern att vidta följande åtgärder under perioden 2012–2013:

               1.

               Korrigera det alltför stora underskottet senast 2012 på ett varaktigt sätt, genom att genomföra 2012 års budget och de därefter godkända konsolideringsåtgärderna, samtidigt som man minskar beroendet av engångsåtgärder. Därefter specificera alla strukturåtgärder som krävs för att säkerställa en varaktig korrigering av det alltför stora underskottet och göra tillräckliga framsteg för att uppnå det medelfristiga budgetmålet, bland annat riktmärket för utgifter, samt säkerställa tillräckliga framsteg för att nå riktmärket för skuldminskning. Åstadkomma en stabil minskning av den offentliga skuldkvoten för att bidra till att minska de ackumulerade makroekonomiska obalanserna.

               2.

               Revidera den s.k. kardinallagen om ekonomisk stabilitet genom att införa de nya numeriska reglerna i en bindande medelfristig budgetram för de offentliga finanserna. Fortsätta att utvidga det finanspolitiska rådets analytiska ansvarsområde i syfte att öka insynen i de offentliga finanserna.

               3.

               Göra skatten på arbete mer sysselsättningsvänlig genom att på ett varaktigt, budgetneutralt sätt lindra de effekter som 2011 och 2012 års skatteförändringar får för låginkomsttagare, exempelvis genom att införa en skatteväxling med ökade energiskatter och periodiskt återkommande fastighetsskatter. Stärka åtgärder för att främja kvinnors deltagande på arbetsmarknaden, särskilt genom att bygga ut barnomsorg och förskola.

               4.

               Stärka den offentliga arbetsförmedlingens kapacitet för att höja kvaliteten och effektiviteten i utbildning, hjälp med att söka arbete och individualiserade tjänster, med särskild hänsyn till missgynnade grupper. Stärka aktiveringskomponenten inom systemet för offentliga arbeten genom effektiv utbildning och hjälp med att söka arbete. Genomföra den nationella strategin för social delaktighet (romer) och integrera den på andra politikområden.

               5.

               Genomföra åtgärder som planerats för att minska den administrativa bördan. Se till att offentlig upphandling och lagstiftningsprocessen understöder marknadskonkurrens och säkerställa ett stabilt regelverk och företagsvänligt klimat för finansinstitut och icke-finansiella företag, inklusive utländska direktinvesterare. Minska kostnaderna för efterlevnad av skatteregler och upprätta en stabil, lagenlig, icke-snedvridande ram för företagsbeskattning. Undanröja oskäliga begränsningar för etableringen av stora detaljhandelslokaler. Vidta särskilda målinriktade stimulansåtgärder till stöd för innovativa små och medelstora företag inom ramen för den nya innovationsstrategin.

               6.

               Utarbeta och genomföra en nationell strategi för att minska antalet elever som lämnar skolan i förtid genom att garantera adekvat finansiering. Se till att genomförandet av reformen av högre utbildning förbättrar tillträdet till utbildning för missgynnade grupper.

               7.

               Reformera kollektivtrafiksystemet så att det blir mer kostnadseffektivt. Öka elnätets gränsöverskridande kapacitet, säkerställa energitillsynsmyndighetens oberoende och successivt avskaffa de reglerade energipriserna.

      Utfärdad i Bryssel den 10 juli 2012.

            På rådets vägnar

         V. SHIARLY

            Ordförande

      (1)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

      (2)  EUT L 306, 23.11.2011, s. 25.

      (3)  Upprätthålls för 2012 genom rådets beslut 2012/238/EU av den 26 april 2012 om riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik (EUT L 119, 4.5.2012, s. 47).

      (4)  EUT C 209, 15.7.2011, s. 10.

      (5)  Det konjunkturrensade saldot exklusive engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder, omräknat av kommissionens avdelningar enligt den allmänt vedertagna metoden och baserat på uppgifterna i programmet.

      (6)  Enligt artikel 9.2 i förordning (EG) nr 1466/97.